Справа №487/7658/13-ц 04.02.2014 04.02.2014 04.02.2014
Провадження №22-ц/784/326/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 інстанції Боброва І.В.
апеляційного суду Яворська Ж.М.
РІШЕННЯ

Іменем
України

04 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Богуславській О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за
апеляційною скаргою

публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

на рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 02 грудня 2013 року

за
позовом

публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» ( далі -
ПАТ «Миколаївобленерго») до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за спожиту електричну
енергію,

ВСТАНОВИЛА:

У серпня 2013 року ПАТ
«Миколаївобленерго» звернулося з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за спожиту електричну енергію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідач є
споживачем електричної енергії. Між
тим, останній не оплачує вартість
електроенергії в повному обсязі, а тому
виникла заборгованість за спожиті
послуги.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути на свою
користь з ОСОБА_3 заборгованість за
спожиту електричну енергію у розмірі
1484 грн.67 коп. станом на 14 вересня 2012
року.

Ухвалою суду від 08 листопада 2013 року до
участі в справі в якості третьої особи
було залучено Департамент праці і
соціального захисту населення.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 02 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Миколаївобленерго» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
задоволення позову. На думку апелянта,
висновки суду суперечать обставинам
справи та вимогам матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи і перевіривши наведені в скарзі
доводи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що відповідач
проживає в квартирі АДРЕСА_1 і є
споживачем електричної енергії, яку
постачає ПАТ «Миколаївобленерго».

Між сторонами існують фактичні
договірні правовідносини. На ОСОБА_3
відкрито особовий рахунок. Останній є
пенсіонером внутрішніх справ
(звільнений зі служби за вислугою
років), а тому він та члени його родини -
дружина ОСОБА_4 мають право на 50% знижку
по оплаті комунальних послуг,
електроенергії у відповідності з
Законом України «Про міліцію».

Відповідно до даних Управління
соціальних виплат і компенсацій
Заводського району Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради ОСОБА_3
перебуває на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги по
Заводському району м. Миколаєва з 19
жовтня 2004 року як ветеран органів
внутрішніх справ, міліціонер на пенсії,
дитина війни.

Як вбачається із персональної
облікової карти, останній має право на
50% знижку плати за користування
електричною енергією в межах 75кВт/год
на місяць.

Розмір заборгованості
відповідача за спожиту електричну
енергію проведено за період з вересня
2009 року по липень 2012 року і становить
1484 грн.67 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем сплачено 50% вартості
спожитої електроенергії як ветераном
МВС, а тому вимоги позивача є
безпідставними.

Між тим, з таким висновком суду
погодитися в повній мірі не можна.

Відповідно до п.19 "Правил
користування електричною енергією для
населення", затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
року №1357, розрахунки населення за
спожиту електроенергію здійснюються
по діючих тарифах для населення на
підставі фактичних показань приладів
обліку.

Згідно положень ст. 22 Закону
України «Про міліцію» працівникам
міліції та членам сімей надається 50%
знижка по оплаті жилої площі,
комунальних послуг, а також палива.

Пунктом 68 Закону України від 28
грудня 2007року «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
в ч.4 ст. 22 Закону України «Про міліцію»
були внесені зміни, доповнено «в межах
норм, встановлених законодавством».

Рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. зазначені
зміни визнані такими, що не
відповідають Конституції України.

У зв'язку з чим на теперішній час,
а також на спірний період - з вересня
2009року, діючою є норма ч.4 ст. 22 Закону
України «Про міліцію» в первинній
редакції Закону від 20.12.1990року.
Положення ст. 22 Закону України «Про
міліцію» повинні застосовуватись у
сукупності з нормами інших законів.

Відповідно до п/п. «а» п.1 Постанови
Кабінету Міністрів України №879 від 01
серпня 1996 року «Про встановлення норм
користування житлово-комунальними
послугами громадянами, які мають
пільги щодо їх оплати»( далі - Постанова
КМУ № 879 від 01 серпня 1996 року)
громадянам, які мають пільги, останні
надаються в межах норм, а саме - з
споживання електричної енергії на
комунально-побутові потреби у
сільських і міських населених пунктах
у розмірі 75кВт. год. на сім'ю з
однієї-двох осіб на місяць.

Зазначена постанова не передбачає
виключень щодо категорії пільговиків.

Так, згідно ст. 9 Закону України від
05 жовтня 2000 року «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» з метою визначення
державних гарантій щодо надання
житлово-комунальних послуг та розмірів
плати за житло і житлово - комунальні
послуги встановлюються державні
соціальні нормативи у сфері
житлово-комунального обслуговування.
До їх числа належать, зокрема,
нормативи користування
житлово-комунальними послугами, щодо
яких держава надає пільги та
встановлює субсидії малозабезпеченим
громадянам.

Цей закон був прийнятий пізніше у
часі стосовно Закону України «Про
міліцію», тому певна суперечність в
положеннях цих Законів повинна бути
розв'язана за рахунок застосування
загальновизнаних прийомів тлумачення
законодавчих норм - надання переваги
нормі, яку прийнято пізніше.

Порядок фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України №256 від
04.03.2002року з аналогічною назвою.

Відповідно до вказаного порядку
управління праці та соціального
захисту населення, як головні
розпорядники коштів місцевих бюджетів
ведуть облік осіб, які мають право на
пільги за соціальною ознакою, і
здійснюють розрахунки з
постачальниками послуг на підставі
отриманих від них щомісячних звітів
щодо послуг, наданих пільговим
категоріям громадян.

Джерелом фінансування наданих
пільг є виключно субвенція з
державного бюджету.

Отже, реалізація пільг,
передбачених Законом України «Про
міліцію», здійснюється з субвенції
державного бюджету і не може
проводитися за рахунок коштів суб'єкта
господарювання ПАТ
«Миколаївобленерго».

У ст. 95 Конституції України
зазначено, що виключно Законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Зі змісту ст. 4 БК України
випливає, що при здійсненні бюджетного
процесу в Україні положення
нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій
вони не суперечать положенням цього
Кодексу та закону про Державний бюджет
України.

Щорічними законами України про
державний бюджет України на 2009, 2010, 2011
роки передбачено, зокрема,
забезпечення пільг на оплату
електричної енергії працівникам
міліції та ветеранів органів
внутрішніх справ за рахунок субвенції (
міжбюджетні трансфери для
використання на певну мету в порядку,
визначеному органом, який прийняв
рішення про надання субвенції) з
державного бюджету місцевих бюджетів;
перерахування субвенції з державного
бюджету здійснюється в порядку,
визначеному Кабінетом міністрів
України за рахунок відповідних
надходжень до бюджету.

Законом України «Про Державний
бюджет на 2012 рік» передбачаено, що
норми і положення ст.22 Закону України
«Про міліцію» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України виходячи із наявних
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік.

Отже, Верховна Рада України,
ухваливши ці закони та визначивши
Кабінет Міністрів України державним
органом, який повинен забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
надала право Кабінету міністрів
України визначити порядок та розміри
соціальних виплат, виходячи з наявних
фінансових можливостей бюджету, що за
висновками Конституційного суду
України, викладеному у рішенні від 26
грудня 2011 року №20-рп/2011, узгоджується з
функціями Уряду, визначеними у статті
116 Конституції України.

Таким чином, розміри соціальних
виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави на реалізацію цих пільг та
повинні надаватися в порядку і
розмірах, передбачених відповідними
нормативним актами - Законами України
«Про Державний бюджет» і постановами
Кабінету міністрів України №256 від 04
березня 2002 року та №879 від 01 серпня 1996
року.

Така позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
15 січня 2014 року по справі №6-153 цс13, яка
відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правові акти, що містять
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Тобто, оплату за спожиту
електроенергію слід проводити
виходячи з норми споживання 75 кВт/год.
щомісяця з 50 % знижкою. Відшкодування
вартості спожитої електроенергії в
межах 75 кВт/год.(50% знижкою - 37.5 кВт/ год.))
здійснює УПСЗН за кошти державного
бюджету. Решта вартості послуги, а це -
37.5 кВт/год. повинна бути сплачена
пільговиком.

Позивач виконував свої обов'язки з
надання електроенергії та проведення
розрахунку згідно з даними про пільгу.
УПСЗН відшкодувало кошти з державного
бюджету у відповідному розмірі.
Відповідач же проводив оплату за
спожиту електричну енергію не у
повному обсязі, оскільки невірно
проводить розрахунок щомісячного
платежу.

З урахуванням вищенаведених норм
права суд першої інстанції
безпідставно відмов у задоволенні
позову ПАТ «Миколаївобленерго»,
оскільки право відповідача на пільги
позивачем не порушено, останній діє у
межах вимог діючого законодавства.

Оскільки оскаржуване рішення
постановлено з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, то відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення вимог
ПАТ «Миколаївобленерго».

За такого, з ОСОБА_3 на користь
позивача належить стягнути
заборгованість за спожиту електричну
енергію у розмірі 1484 грн.67 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь ПАТ
«Миколаївобленерго» належить стягнути
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» задовольнити.

Рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 02 грудня 2013 року -
скасувати та ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» боргу за спожиту
електричну енергію у розмірі 1484 ( одна
тисяча чотириста вісімдесят чотири)
грн. 67 коп. та 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн.40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: