Номер провадження № 22-ц/785/1770/14
Головуючий у першій інстанції Шепітко
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Виноградової Л.Є.

суддів
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 01 жовтня 2010
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ
майна подружжя, -

встановила:

Позивачка звернулася до суду із
вищевказаним позовом, вказуючи, що шлюб
між сторонами було зареєстровано 05
листопада 1988 року, від спільного шлюбу
сторони мають повнолітню дочку,
останній час вони спільно не
проживають, сумісного господарства не
ведуть, тому їх сім'я фактично не існує,
і позивачка не має наміру поновлювати
стосунки. Вона переконана, що подальше
спільне життя і збереження шлюбу
неможливе і суперечить її інтересам.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_4
просила суд розірвати шлюб з
відповідачем, а також позивачка
просила, в порядку розділу спільного
майна подружжя, визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1 та право
власності на майновий внесок у
будівництво багатоквартирного
житлового будинку АДРЕСА_2 згідно
договору пайового внеску у
фінансування будівництва з ТОВ
"Консоль ЛТД" №5140/345-88(р) від 28 грудня 2006
року та додаткового погодження від 13
травня 2009 року, залишивши за нею
зобов'язання по поверненню грошових
коштів у розмірі 18000 доларів США ОСОБА_5.
За відповідачем позивачка просила
визнати право власності на автомобіль
Subaru Forester, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1,
житловий будинок з господарчими
спорудами по АДРЕСА_3 та на земельну
ділянку площею 0,0894 га. за цією ж
адресою, залишивши за ним боргові
зобов'язання перед ОСОБА_6 у розмірі 5000
доларів США.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 01 жовтня 2010 року позов
ОСОБА_4 - задоволено повністю.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
зареєстрований 05 листопада 1988 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінського
районного управління юстиції м. Одеси,
актовий запис №554.

В порядку розділу майна подружжя:

- визнано за ОСОБА_4 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 70,5 кв.м., житловою- 40,5
кв.м. та право власності на майновий
внесок у будівництво
багатоквартирного житлового будинку
АДРЕСА_2 згідно договору пайового
внеску у фінансування будівництва з
ТОВ "Консоль ЛТД" №5140/345-88(р) від 28 грудня
2006 року та додаткового погодження від 13
травня 2009 року, залишивши за нею
зобов'язання перед ОСОБА_5 по
поверненню грошових коштів у розмірі
18000 доларів США;

- визнано за ОСОБА_3 право
власності на автомобіль Subaru Forester, 2008
року випуску, кузов №НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1,
зареєстрований 13.12.2008 року в РЕВ-2 УДАІ
ГУМВС України в Одеській області;
житловий будинок з господарчими
спорудами загальною площею 52,9 кв.м.,
житловою - 30,8 кв.м. по АДРЕСА_3 та на
земельну ділянку площею 0,0894 га по
АДРЕСА_3, залишивши за ним боргові
зобов'язання перед ОСОБА_6 у розмірі 5000
доларів США.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог, про розділ майна
подружжя, тому що рішення в цій частині
ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу між сторонами та розподіл майна,
суд обґрунтовано виходив з того, що
сторони припинили шлюбні стосунки,
неповнолітніх дітей не мають, в період
шлюбу набули майно з поділом якого
прийшли згоди.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Не належить до спільної сумісної
власності майно одного з подружжя,
набуте особою до шлюбу; набуте за час
шлюбу на підставі договору дарування
або в порядку спадкування; набуте за
час шлюбу, але за кошти, які належали
одному з подружжя особисто; речі
індивідуального користування, в тому
числі коштовності, навіть якщо вони
були придбані за рахунок спільних
коштів подружжя; кошти, одержані як
відшкодування за втрату (пошкодження)
речі, що належала особі, а також як
відшкодування завданої їй моральної
шкоди; страхові суми, одержані за
обов'язковим або добровільним
особистим страхуванням, якщо страхові
внески сплачувалися за рахунок коштів,
що були особистою власністю кожного з
них. Що стосується премії, нагороди,
одержаних за особисті заслуги, суд може
визнати за другим з подружжя право на
їх частку, якщо буде встановлено, що він
своїми діями сприяв її одержанню.

Оскільки сторони визнали борги
подружжя і відповідач визнав позов в
частині поділу майна подружжя з
урахуванням боргів, то суд прийшов до
обґрунтованого висновку про поділ
загального майна подружжя та боргів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, представник ОСОБА_3
підтвердив у судовому засіданні, що
підпис під листом від 24.09.2010 року, де
вказано, що ОСОБА_3 погоджується з
порядком розподілу сумісного майна,
згідно з яким ОСОБА_4 отримує у
власність АДРЕСА_1 на майновий внесок у
будівництво багатоквартирного
житлового будинку АДРЕСА_2, 2-га черга, а
за ним залишається автомобіль Subaru Forester,
2008 року випуску, житловий будинок з
господарчими спорудами по АДРЕСА_3 та
земельну ділянку площею 0,0894 га по
АДРЕСА_3, а також ОСОБА_3 погоджується з
порядком розподілу сумісних грошових
зобов'язань сім'ї, залишаються за ним
боргові зобов'язання перед ОСОБА_6 у
розмірі 5000 доларів США (а.с. 22).

Більш того, у вищевказаному листі
ОСОБА_3 просив розглянути справу у його
відсутності, вимоги про розподіл майна
визнав повністю.

ОСОБА_3 не просив про проведення
судової почеркознавчої експертизи
відносно свого підпису під заявою на
а.с. 22 та не оспорює його.

Окрім цього, представник відповідача
погодився з поясненням представника
позивачки, що на підставі цього
рішення суду відповідач зареєстрував
розірвання шлюбу з ОСОБА_4, уклав новий
шлюб з іншою жінкою, зняв з реєстрації
автомобіль Subaru Forester, 2008 року випуску,
кузов №НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, який раніш
був зареєстрований на імя ОСОБА_4 (а.с.
18), тобто частково виконав рішення суду,
яке зараз оспорює.

А також рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 19 листопада
2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму боргу в
розмірі 39 965 грн. (а.с. 46-47).

Судова колегія вважає, що визнання
відповідачем позову ОСОБА_4 не
суперечить закону і не порушує свободи
чи інтереси інших осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
матеріалах справи відсутні докази
укладення договору позики не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду, оскільки ОСОБА_3 не заперечував
існування боргу перед третіми особами.

Судова колегія вважає, що підстав для
скасування рішення суду не вбачається,
доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду, до того ж
згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 01 жовтня 2010 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко