Справа № 565/849/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Бірук Н.С.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 в даній квартирі. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1, оскільки це нерухоме майно набуте нею внаслідок приватизації та є її особистою приватною власністю. Позивачка зазначила, що відповідач є громадянином Російської Федерації, має власне житло на своїй батьківщині і не є власником зазначеної квартири, проте зареєстрований за вказаною адресою. Згідно з доводами ОСОБА_1 після розірвання шлюбу рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2014 року через неможливість спільного проживання ОСОБА_3 продовжує проживати у вказаній квартирі, хоча проживання разом з ОСОБА_3 в одному помешканні стало зовсім нестерпним через регулярне вживання ним алкогольних напоїв, влаштування в зазначеній квартирі постійних сварок, бійок та пошкодження наявного в житлі майна. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що відповідач застосовує відносно неї фізичне та психологічне насильство, систематично її ображає та погрожує їй фізичним знищенням, принижує перед сусідами та родичами, на зауваження не реагує. ОСОБА_1 також зазначила в позовній заяві, що ОСОБА_3 виганяє її з квартири та не бажає її туди пускати, у зв'язку з чим вона змушена проживати в квартирі її сестри чи у квартирі її дочки. Окрім цього, позивачка вказала, що відповідач не надає їй жодних коштів на оплату житлово-комунальних послуг, чим завдає їй значних матеріальних збитків. Викладеними обставинами ОСОБА_1 доводить неможливість спільного проживання з відповідачем в одній квартирі, а також підтверджує створення ОСОБА_3 для неї перешкод у користуванні та розпорядженні належною на праві приватної власності квартирою та наявність підстав для захисту в судовому порядку порушеного відповідачем права приватної власності на житло.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги і просила суд їх задоволити. Згідно з доводами позивачки ОСОБА_3 постійно вживав алкогольні напої, ображав її нецензурними словами, вчиняв у сім'ї дебош і бійки, завдавав їй тілесних ушкоджень в голову, накидався на неї з молотком, пошкодив меблі та вхідні двері в квартирі АДРЕСА_1. Через таку протиправну поведінку відповідача, як пояснила ОСОБА_1, вона змушена була залишати своє житло - квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності, та ховатися від ОСОБА_3 у квартирах сусідів та родичів. Також позивачка зазначила суду, що відповідач не приймає участі в оплаті плати за житло та комунальні послуги і, будучи зареєстрованим за вказаною адресою, не бажає добровільно виселятися, тому вона звернулася з даним позовом в суд. При вирішенні даного спору ОСОБА_1 просила суд врахувати, що ОСОБА_3 є громадянином Російської Федерації і забезпечений житлом, оскільки в м.Нижній Новгород має власну чотирьохкімнатну квартиру.

Представник позивачки - ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності позивачки, шляхом зняття відповідача з реєстрації місця проживання, та просила суд задоволити вказаний позов. Окрім обставин, викладених у позовній заяві, представник ОСОБА_1, покликаючись на постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2014 року, від 26 червня 2014 року і від 04 серпня 2014 року, зазначила про систематичне порушення ОСОБА_3 правил співжиття, безрезультатність вжитих до відповідача заходів запобігання і громадського впливу та наявність підстав для виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та захисту права приватної власності ОСОБА_1 на зазначене житло шляхом зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. 06 серпня 2014 року від ОСОБА_3 в суд надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Зміст зазначеної заяви відповідача свідчить, що ОСОБА_3 повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення із жилого приміщення та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності позивачки, шляхом зняття з реєстрації місця проживання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Кузнецовського міського сектору управління державної міграційної служби України в Рівненській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Зі змісту письмової заяви т.в.о. завідувача Кузнецовського міського сектору управління державної міграційної служби України в Рівненській області ОСОБА_4 від 14 серпня 2014 року слідує, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в повному обсязі визнає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання, та просить розглянути дану справу у відсутності її представника.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, суд дослідив і оцінив показання свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, письмові докази справи в їх сукупності та взаємозв'язку, і прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання, підлягає задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених фактичних обставинах.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області 07 червня 2013 року, свідчить, що ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий реєстраційною службою Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області №6210853 від 15 липня 2013 року, підтверджує факт реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на вказану квартиру.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом РАЦС Приокського району м.Нижній Новгород Російської Федерації 27 квітня 2007 року, актовий запис №95.

Проте, незважаючи на розірвання шлюбу між сторонами, ОСОБА_3 зареєстрований і проживає в квартирі АДРЕСА_1, як слідує з посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданої 18 вересня 2012 року, та довідки ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №20 від 03 червня 2014 року.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_6, що проживає по сусідству зі сторонами в будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, ображає ОСОБА_1 нецензурними словами, чинить відносно неї фізичне насильство, дебоширить та влаштовує часті сварки в сім'ї.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що через дебош, сварки та бійки, влаштовані ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, позивачка неодноразово залишала свою квартиру АДРЕСА_1 та прибігала до неї (свідка ОСОБА_7.) додому, щоб переночувати. З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що вона також неодноразово була очевидцем спроб відповідача в стані алкогольного сп'яніння застосувати відносно ОСОБА_1 фізичне насильство та спричинити тілесні ушкодження з допомогою будівельних інструментів, що зумовило виклик працівників міліції.

З показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що відповідач часто виганяв позивачку із квартири АДРЕСА_1, пошкодив майно, наявне в цій квартирі (вхідні двері, меблі, бачок, двері у ванній кімнаті), в її (свідка ОСОБА_3.) присутності і, навіть, в присутності працівників міліції кидався на ОСОБА_1 з сокирою, молотком. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 вжиті до ОСОБА_3 заходи превентивного характеру не дали позитивних результатів, оскільки він своєї поведінки не змінив на краще.

Висновок дільничного інспектора Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції Легенчука О.О. від 13 лютого 2014 року свідчить, що 26 січня 2014 року о 09 годині 00 хвилин в квартирі за місцем проживання між ОСОБА_1 і її чоловіком ОСОБА_3 на грунті сімейно-побутових проблем виникла суперечка, в ході якої відповідач ображав позивачку нецензурною лайкою та вигнав її з квартири. За таку протиправну поведінку ОСОБА_3 офіційно попереджений працівником міліції про недопустимість вчинення насильства.

З постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2014 року слідує, що 26 січня 2014 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу своєї дружини ОСОБА_1, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї. Вказаною постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2014 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 (п'ятдесят одної) грн. 00 коп.

Письмова заява ОСОБА_1 від 12 червня 2014 року підтверджує, що 29 травня 2014 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, безпідставно вчинив сварку, ображав позивачку нецензурними словами, кидався в бійку і на зауваження не реагував.

У висновку дільничного інспектора Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції Прийдун І.М. від 14 червня 2014 року зазначено, що 29 травня 2014 року близько 22 години 00 хвилин за місцем спільного проживання в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив насильство в сім'ї відносно колишньої дружини ОСОБА_1, в ході якого виражався нецензурними словами, чинив фізичний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

З постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2014 року слідує, що 29 травня 2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи за місцем свого проживання - в квартирі АДРЕСА_1, вчинив насильство в сім'ї психологічного та економічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_1, з якою спільно проживає однією сім'єю та пов'язаний спільним побутом, а саме: під час сварки ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, пошкодив будівельним молотком меблі та в подальшому не впускав до вказаної квартири, чим тимчасово позбавив позивачку житла. Вказаною постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2014 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп.

У письмовій заяві від 01 липня 2014 року ОСОБА_1 вказано, що 22 червня 2014 року ОСОБА_11 в стані алкогольного сп'яніння безпідставно вчинив погром у квартирі АДРЕСА_1, псував стіни квартири за допомогою будівельного молотка, на зауваження сусідів та працівника міліції не реагував, в їх присутності висловлювався нецензурними словами.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 повторно протягом року 03 липня 2014 року о 22 годині 20 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання - у квартирі АДРЕСА_1, вчинив насильство в сім'ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1, а саме: під час суперечки ображав її нецензурною лайкою. Зазначеною постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2014 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Вказані показання свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, зазначені письмові докази та судові рішення підтверджують обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності позивачки, шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідача.

Таким чином, із сукупності доказів справи судом встановлено, що своєю тривалою антигромадською поведінкою і систематичним порушенням правил співжиття ОСОБА_3 зробив неможливим для ОСОБА_1 спільне з ним проживання в квартирі АДРЕСА_1, чим створив перешкоди позивачці, як власниці цього житлового приміщення, в користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном. Заходи попередження, неодноразово вжиті до відповідача працівниками міліції і судом, та заходи громадського впливу зі сторони сусідів не дали позитивних результатів. Отже, право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 підлягає захисту від порушень зі сторони ОСОБА_3 Відповідача необхідно виселити з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Створені ОСОБА_3 перешкоди у здійсненні позивачкою права користування та розпоряджання вказаним житлом слід усунути, знявши з реєстрації за зазначеною адресою місце проживання відповідача.

Правовими підставами для прийняття цього рішення суду є наступні норми права, які суд застосував при вирішенні даного спору сторін.

Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 157 ЖК України визначено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, з наведених підстав позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності позивачки, шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідача, необхідно задоволити.

З врахуванням встановлених обставин, на підставі ч.1 ст.116, ст.157 ЖК України, ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.391 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», керуючись ст.ст.4, 60, ч.ч.1, 3 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка перебуває у приватній власності, шляхом зняття з реєстрації місця проживання задоволити повністю.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі, та були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в цей же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд