Провадження №22-ц/784/1130/14
Суддя першої інстанції - Подзігун Г.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Богуславською О.М.,

за участю: заявниці - ОСОБА_2 її
представника - ОСОБА_3, державного
виконавця - Ульянова О.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

старшого державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Ульянова
Олександра Юрійовича

на ухвалу Центрального районного суду
м. Миколаєва від 18 грудня 2013 року

за скаргою

ОСОБА_2

на дії старшого державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Ульянова
Олександра Юрійовича (надалі -
Центральний відділ ДВС ММУЮ), -

в с т а н о в и л а :

4 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду із скаргою на дії старшого
державного виконавця Центрального
відділу ДВС ММУЮ Ульянова О.Ю. щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Заявниця зазначала, що 28 жовтня 2013 року
старший державний виконавець
Центрального ВДВС ММУЮ Ульянов О.Ю.
виніс три постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчих
листів № 1795/1985, виданих Центральним
районним судом м. Миколаєва 24 жовтня 2013
року на підставі рішення того ж суду
від 25 жовтня 1985 року про визначення
порядку користування земельною
ділянкою, розташованій по АДРЕСА_1 між
чотирма співвласниками - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Посилаючись на те, що старший державний
виконавець всупереч Закону України
«Про виконавче провадження», незаконно
виніс постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
заявниця просила суд визнати дії
старшого державного виконавця щодо
винесення вказаних постанов
неправомірними та скасувати їх.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 грудня 2013 року скаргу
ОСОБА_2 задоволено. Визнано
неправомірними дії державного
виконавця Центрального ВДВС ММУЮ
Ульянова О.Ю. та скасовано постанову
від 28 жовтня 2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 1795/1985,
виданого Центральним районним судом м.
Миколаєва 24 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі старший державний
виконавець Центрального відділу ДВС
ММУЮ Ульянов О.Ю., посилаючись на
незаконність ухвали суду, яка
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив її скасувати та постановити
нову, якою відмовити у задоволені
скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
державного виконавця, заявницю її
представника, дослідивши докази по
справі в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи скаргу та скасовуючи
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, суд першої
інстанції виходив з того, що заявниця
звернулася до державного виконавця
відповідно до вимог закону, однак не
пропустила строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Проте, з таким висновком погодитися не
можна.

Згідно положень ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» (надалі -
Закон), сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Пунктом 3.4. Інструкції з організації
примусового виконання рішень (надалі -
Інструкція) передбачено, що заява про
відкриття виконавчого провадження
подається до органу ДВС у письмовій
формі разом із оригіналом (дублікатом)
виконавчого документа.

Відповідно до п.3.4.1. Інструкції до заяви
про відкриття виконавчого провадження,
яка подається представником стягувача,
додається документ, що підтверджує
його повноваження.

Згідно п. 3.4.2. Інструкції на кожний
поданий на примусове виконання
виконавчий документ стягувачем
подається окрема заява про відкриття
виконавчого провадження.

Отже, з аналізу вказаних норм, випливає,
що з заявою про відкриття виконавчого
провадження може звернутися лише
стягувач або його представник.

Відповідно ст. 383 ЦПК України, ч.1 ст. 12,
ч.4 ст. 82 Закону, право на оскарження
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК,
мають лише сторони виконавчого
провадження, якщо вважають, що порушено
їх права чи свободи

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 25 жовтня 1985 року, яке
набрало законної сили 5 листопада 1985
року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 визначено між
співвласниками будинку по АДРЕСА_1
порядок землекористування по 1
варіанту експертизи по порядку
землекористування, який склався
(а.с.11-13).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого державним
нотаріусом Першої Миколаївської
державної нотаріальної контори 27 січня
2000 року, спадкоємицею майна ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина -
ОСОБА_2 (а.с.8).

На підставі зазначеного вище рішення
суду Центральним районним судом м.
Миколаєва від 24 жовтня 2013 року було
видано три виконавчих листа де
стягувачем зазначено ОСОБА_8 (а.с.3, 5,7).

Отже, заявниця ОСОБА_2 не є стягувачем, а
відтак стороною виконавчого
провадження відповідно до ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження».
Питання про заміну сторони виконавчого
провадження відповідно до ст. 378 ЦПК
України судом не вирішувалось.

Як встановлено судом, із заявами про
відкриття виконавчого провадження на
підставі трьох виконавчих листів до
Центрального відділу ДВС ММУЮ
звернулась заявниця - ОСОБА_2

28 жовтня 2013 року на підставі заяви
ОСОБА_2 старшим державним виконавцем
Центрального відділу ДВС ММУЮ
Ульяновим О.Ю. було винесено три
постанови - №40433574, №40433355, №40433757 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.1ч.1 ст. 26
Закону у зв'язку з пропуском
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання (а.с.2,4,6).

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження на підставі заяви ОСОБА_2,
державний виконавець всупереч
положень Закону та Інструкції,
розглянув заяву про відкриття
виконавчого провадження та зробив
висновки стосовно пропуску строку
пред'явлення виконавчого документа
заявницею, при цьому не звернув увагу
на те, що заява подана неналежною
особою.

Розглянувши та задовольнивши скаргу
ОСОБА_2 на дії державного виконавця, суд
першої інстанції не звернув уваги на
положення вказаних вище норм закону та
дійшов передчасного висновку про
обґрунтованість скарги виключно з тих
підстав, що ОСОБА_2 не пропустила строк
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, і не дав оцінку законності
звернення останньої із вказаною
заявою до державного виконавця.

Крім того, в своєї скарзі ОСОБА_2
просила скасувати три постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 28 жовтня 2013 року, а суд
скасував лише одну постанову у зв'язку
з чим не вирішив спір щодо всіх вимог
заявниці.

Таким чином, оскаржувана ухвала, як
така, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Ульянова Олександра Юрійовича
- задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 грудня 2013 року
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: