15.01.2014 103/3329/13-ц
Справа| № 103/3329/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м.
Бахчисарай

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Лягіної
О.В.

при секретарі
Мустафаєвій Е.Г.,

розглянувши у відкритому| судовому
засіданні в залі суду в м. Бахчисарай
цивільну справу справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Бахчисарайська районна державна
адміністрація, відділ Держземагенста в
Бахчисарайському районі АРК,
Бахчисарайська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи -
Бахчисарайська районна державна
адміністрація, відділ Держземагенста в
Бахчисарайському районі АРК,
Бахчисарайська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку площею 0,8841 га,
кадастровий №:07:001:0626, розташовану
в межах адміністративних меж
Куйбишевської селищної Ради у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спірна земельна ділянка належала
померлому та була відчужена на користь
відповідача за договором міни від
09.07.2003р., який був визнаний дійсним у
судовому порядку, у зв'язку з чим
відповідачем був одержаний
відповідний державний акт. Проте, у
наступному вказане судове рішення було
скасовано рішенням Апеляційного суду
АРК, виданий державний акт був визнаний
недійсним. Враховуючи вказане, позивач
вважає себе власником спірної
земельної ділянки, як спадкоємець у
порядку частини третьої ст. 1268 ЦК
України та вказує на невизнання цього
права відповідачем у фактичному
користуванні якого перебуває спірна
земельна ділянка.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач визнав позовні вимоги, про
що надано відповідну заяву від 06.11.2013р.
(а.с.38).

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши надані
суду докази, доходить висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог з
огляду на таке.

Спірна земельна ділянка належала
ОСОБА_3 згідно з державним актом серії
ІV-КМ №073517 (а.с. 6) та 09.07.2003р. була ним
відчужена на користь ОСОБА_2 за
договором міни земельних ділянок, який
був визнаний дійсним рішенням
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 21.03.2007р.
у справі №2-990/2007 (а.с. 8-9) та за
відповідачем було визнано право
власності на спірну земельну ділянку.

На підставі цього рішення суду
відповідачем був одержаний
відповідний державний акт серії ЯЖ
№996864 на право власності на земельну
ділянку (а.с.7).

Проте, рішенням Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 02.06.2009 р.
судове рішення від 21.03.2007р. було
скасовано та прийнято нове рішення,
яким у позові відмовлено.

Рішенням Бахчисарайського районного
суду Автономної Республіки Крим від
16.05.2013р. був визнаний недійсним,
зокрема, державний акт серії ЯЖ №996864 на
право власності на земельну ділянку.

З урахуванням викладеного фактично не
відбулось відчуження спірної
земельної ділянки ОСОБА_3, у зв'язку з
чим її перебування у користуванні
відповідача є безпідставним.

Позивач вказує на те, що внаслідок
постійного проживання з померлим на
час відкриття спадщини, вона є такою, що
прийняла спадщину у порядку,
передбаченому ст. 1268 ЦК України.

Так, ОСОБА_3 помер у 2003 році, на момент
його смерті діяв ЦК УРСР 1963 року. Проте,
шестимісячний строк на прийняття
спадщини чи відмову від її прийняття
спливав у березні 2004 року, тому до
спірний правовідносин застосовуються
положення ЦК України у відповідності з
абз. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідно до
частини першої ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою ст. 181 ЦК України
передбачено, що до нерухомих речей
(нерухоме майно, нерухомість) належать
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином позивач, який вважає себе
спадкоємцем, що прийняв спадщину,
зобов'язаний здійснити відповідне
звернення до нотаріальної контори та
одержати вказане свідоцтво. Однак, у
матеріалах справи відсутні данні про
відмову нотаріуса позивачеві у видачі
свідоцтва про право власності в
порядку спадкоємства. Крім того,
відсутні дані про неможливість видачі
компетентним органом державного акту
позивачці на спірну земельну ділянку.
Згідно з даними інформаційної довідки
від 22.11.2013р. із Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) (а.с. 53) спадкова справа щодо
майна ОСОБА_3 не заводилась.

З урахуванням наведеного, позивач на
час розгляду даної справи не набув
права власності на земельну ділянку, у
зв'язку з чим право позивача на даний
час саме цим відповідачем не порушено.

Таким чином у суду відсутні правові
підстави для задоволення даного позову
як такого, що заявлений передчасно, у
зв'язку з чим суд у його задоволенні
відмовляє.

Судовий збір за розгляд цієї справи суд
покладає на відповідача в порядку ст. 88
ЦПК України.

На підставі ст. ст. 181, 1268, 1297, абз. 2 п. 4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Бахчисарайський
районний суд АР Крим шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя: