Номер провадження № 22-ц/785/2507/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів Сидоренко І.П., Гірняк Л.А.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 25 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, треті особи - орган опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Одеська міська рада про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої рішенням органу місцевого
самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до Суворовського районного
суду з названим позовом, в якому
просили суд, стягнути з Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради на їх користь 680 227,28 грн.
шкоди, завданої рішенням органу
місцевого самоврядування, в тому числі
341 899,28 гривень матеріальної шкоди та 338
328 гривень моральної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 25 грудня 2013 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, треті особи - орган опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Одеська міська рада про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої рішенням органу місцевого
самоврядування - відмовлено в повному
обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір в сумі 1 216,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь держави
судовий збір в сумі 1 216,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь держави
судовий збір в сумі 1 216,12 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали до
суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати вищезазначене
рішення, та постановити нове рішення,
яким їх позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно
встановлено, що відповідно
розпорядження Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 01 червня 2004р. за № 690р
неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
який діяв за згодою батьків ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 дозволено здійснити продаж
частки квартири, яка належала йому на
правах приватної власності за адресою:
АДРЕСА_1.

Така згода була надана Суворовською
районною адміністрацією Одеської
міської ради з урахуванням
зобов'язання матері неповнолітнього -
ОСОБА_3 оформити на ім'я
неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 1/3
частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

08 червня 2004 року ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_2 продали квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
придбали у ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_3 в
рівних частках, кожний по 1/3 частині.

Відповідно вказаного договору
купівлі-продажу, продавець ОСОБА_10
гарантувала, що квартира на момент
укладення договору нікому іншому не
продана, не подарована та не заставлена
, заборону та арешт на неї не накладено ,
спору щодо неї немає , прихованих
недоліків, а також прав у третіх осіб,
як у межах так і за межами України,
немає, як внесок до статутного фонду
юридичних осіб не внесена, боргом за
житлово-комунальні послуги не обтяжена
та заявляє, що відносно зазначеної
квартири договори оренди чи найму
жилого приміщення не укладені,
сервітути відсутні.

Як виявилось пізніще, згідно рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 06 грудня 2002 року по справі № 2-25/02
позов прокурора Суворовського району
м. Одеси - задоволено, визнано
розпорядження органу приватизації та
свідоцтво про право власності на
АДРЕСА_3 недійсними, визнано договір
купівлі-продажу цієї квартири,
укладений 19.07.1996р. між ОСОБА_11 та ОСОБА_10
недійсним, зобов»язано виселитися
відповідачів по справі та вселено
позивачів.

Колегія суддів вважає, що, розглядаючи
даний спір, суд першої інстанції повно
і всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює та прийшов до вірного висновку
про відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між продажем ОСОБА_10 квартири,
яка йому, як виявилось, не належала та
видачею відповідачем розпорядження
про надання дозволу, неповнолітньому
на той час, ОСОБА_2 на продаж частки
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, згідно п.5 розпорядження
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради від 01 червня 2004р.
за № 690р -відповідальність за порушення
чинного законодавства щодо захисту
житлових та майнових прав
неповнолітнього покладено на матір
неповнолітнього-ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги щодо
зобов'язання неповнолітнього ОСОБА_2
придбати частку спірної квартири є
неспроможними.

За таких обставин, з урахуванням того,
що позивачами, відповідно до ст..60 ЦПК
України за допомогою належних та
допустимих доказів , передбачених
ст..ст. 57-59 ЦПК України, не доведено
незаконності розпорядження, не
доведено, яким саме чином видане
розпорядження завдало шкоди позивачам,
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим обставинам
справи, до яких суд дійшов з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду не
спростовують, тому скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду -залишенню
без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 25 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи - орган опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, Одеська міська
рада про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої рішенням
органу місцевого самоврядування -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
І.П. Сидоренко

Л.А. Гірняк