Справа № 191/563/14-ц
Провадження № 2/191/619/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Твердохліб А.В.,

при секретарі - Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Синельникове цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Іларіонівської селищної ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області про
визнання прав і обов'язків спадкодавця
на житловий будинок та визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку успадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою до Іларіонівської
селищної ради Синельниківського
району Дніпропетровської області про
визнання права і обов'язків
спадкодавця на житловий будинок та
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку успадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати, ОСОБА_2, яка до своєї
смерті проживала та була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1

Після її смерті відкрилася спадщина на
житловий будинок А-1, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

та на земельну ділянку площею 0.87 га. на
якій розташований вказаний вище
будинок.

Право власності ОСОБА_2 на
вищенаведений будинок підтверджується
нотаріально посвідченим договором
купівлі продажу від 07.02.1957р. за
яким вона придбала ?? частину
вищенаведеного будинку в свого
чоловіка, ОСОБА_3, та нотаріально
посвідченим свідоцтвом про право
власності в спільному майні подружжя
від 11.02.1957 року.

Отже, ОСОБА_2 мала право власності на
половину вищенаведеного будинку як
дружина ОСОБА_3, а іншу половину цього
будинку придбала в ОСОБА_3 у
встановленому законом порядку.

Право власності померлої ОСОБА_2 на
вказану вище земельну ділянку
підтверджується Державним актом на
право власності на цю землю № 011921,
виданим Іларіонівською селищною Радою
20 грудня 1997 року.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 першої
черги, інших спадкоємців - ані за
законом, ані за заповітом - немає. Після
смерті матері він звернувся з заявою
про прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини, але нотаріус
Мельников О.Ж. 26.02.2011 року своєю
постановою відмовив йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, пославшись на те, що згаданий
вище будинок був збудований самочинно,
та право власності на нього не
зареєстроване.

Але це не відповідає дійсності, адже в
цьому разі не могла бути нотаріально
посвідчена угода про відчуження ОСОБА_3
ОСОБА_2 його частини згаданого вище
будинку, про яку йшлося вище.

Крім того, той факт, що цей будинок був
побудований згідно діючого
законодавства, що діяло на час його
побудування, та його власницею була
померла ОСОБА_2 підтверджується й
технічним паспортом від 04.09.2012р., з
якого видно, що технічна
інвентаризація цього об'єкту була
здійснена, та його власницею вказана
ОСОБА_2.

Про це ж свідчать і Рішення Виконавчого
комітету Синельніковської районної
Ради № 49 від 19.01.1956р. від 19.12.1956р.,
договір про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності,
укладений між Виконкомом
Синельниківської поселкової Ради
депутатів трудящих та ОСОБА_3, а також
вищенаведений Акт серії ДП Св 011921 про
право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0.087 та за адресою
АДРЕСА_1, з якого видно, що вищенаведена
ділянка була надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку та до
смерті ОСОБА_2 перебувала в її
приватної власності.

У зв'язку з цим, позивач просить
визнати за ним права та обов'язки
спадкодавця на житловий будинок А-1,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з правом
реєстрації права власності вказаного
майна на ім'я ОСОБА_1 у Відділі
державної реєстраційної служби
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції.

Визнати за позивачем право
власності на земельну ділянку площею
0.87 га для будівництва та
обслуговування вказаного вище будинку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2.

Позивач в попереднє судове засідання
не з'явився, однак надав заяву про
розгляд справи у його відсутність.
Позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача -
Іларіонівської селищної ради
Синельниківського району міська рада,
у попереднє судове засідання не
з'явилася, однак надала заяву про
розгляд справи у її відсутність. Проти
позовних вимог не заперечує. Просить
прийняти рішення в межах чинного
законодавства.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
рішення у разі відмови від позову,
визнання позову, укладення мирової
угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані письмові докази, та оцінивши їх
в сукупності, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1.

З свідоцтва про народження, серії
НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 є матір'ю
ОСОБА_1.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серія
ДПСв 011921 ОСОБА_2 належить право
власності на 0,087 га. для будівництва та
обслуговування на підставі рішення 16
сесії XXI сесії Іларіонівської селищної
ради народних депутатів від 05 квітня 1994
року.

Відповідно Рішенню Виконавчого
комітету Синельниківського районної
ради депутатів трудящих № 49 від 19
січня 1956 року ОСОБА_3 надано право
особистого будівництва на земельній
ділянці під АДРЕСА_2 площею 850 кв.м.

Згідно договору про надання в
безстрокове використання земельної
ділянки для будівництва особистого
житлового будинку на праві особистої
власності, з числом кімнат від однієї
до п'яти включно від 22 лютого 1956, згідно
з рішенням виконкому Синельниківської
ради депутатів трудящих від 19 січня 1956
№ 49 надано ОСОБА_3 право безстрокового
користування земельною ділянкою
загальною площею 850 кв.м. по АДРЕСА_2.

Згідно договору від 25.01.1957 року ОСОБА_3
та ОСОБА_2 спільно побудували будинок
по АДРЕСА_2 та ділять його навпіл.
ОСОБА_3 свою половину залишає в рахунок
аліментів на сина.

Згідно довідки виконкому
Іларіонівської селищної ради № 2120 від
02.10.2013 року ОСОБА_1 зареєстрований в
АДРЕСА_1, та дійсно в зв'язку з
упорядкуванням нумерації будинків по
вулиці Осипенко в смт. Іларіонове у 1969
році будинок № АДРЕСА_2 одержав №
АДРЕСА_1, згідно з даними домової книги.

Згідно свідоцтва на право власності на
частку в спільному майні подружжя № 660
від 07 лютого 1957 року ОСОБА_2 належить ?
частка домоволодіння, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу № 661
від 11.02.1957 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 ?
частину домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до постанови державного
нотаріуса Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори № 271/01-31
від 26.02.2011 року ОСОБА_1 було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житлові будинки
після смерті ОСОБА_2.

Відповідно повідомлення Другої
Синельниківської Державної
нотаріальної контори № 01-16/303 від 21.02.2014
року спадкова справа після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена.

Згідно ст.126 Земельного Кодекс України
в редакції від 01.01.2006 року, право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України: ч.1 -
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення; ч.2 - до спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
на якій вони розміщені.

Як зазначив Верховний Суд України у
своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування»: п. 10 - правило статті 1225 ЦК
України про те, що при переході до
спадкоємців права власності на
житловий будинок, інші будівлі та
споруди до них переходить право
власності земельною ділянкою, на якій
вони розміщені, і у розмірі, який
необхідний для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом, необхідно розуміти так, що
така ділянка переходить у власність
спадкоємців, якщо її було надано в
установленому порядку, в межах,
визначених при наданні, за умови, що
спадкодавець не складав заповіту щодо
розпорядження земельною ділянкою,
належною йому на праві власності.

Пунктом першим розділу Х «Перехідних
положень» Земельного кодексу України
встановлено, що рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийняті органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992
року «Про приватизацію земельних
ділянок», є підставою для виготовлення
та видачі цим громадянам або їх
спадкоємцям державних актів на право
власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку.

Таким чином, спадкування житлового
будинку, інших будівель та споруд
відбувається на тих же підставах і у
тому ж порядку, що й спадкування іншого
майна, але разом з їх успадкуванням
автоматично (незалежно від спеціальної
згадки про це у заповіті) тягнеться
виникнення для спадкоємців зазначеної
нерухомості права на земельну ділянку,
на якій ця нерухомість знаходиться.
Тобто, якщо земельна ділянка, де
знаходиться успадкований будинок,
належала спадкодавцю на праві
власності, то й у спадкоємців будинку
виникає право власності на цю ділянку.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Отже, ОСОБА_2 за життя не встигла
зареєструвати право власності на
придбане нею за договорами
купівлі-продажу майно, а тому її права
та обов'язки, як спадкоємця, а саме:
зареєструвати право власності на дане
майно, перейшли до спадкодавця ОСОБА_1.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Таким чином, з'ясувавши всі обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
повністю підтверджені документально,
а тому підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 1216,1217,1218,1261,1268 ЦК України,
ст.10,11,60,174, 212-214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 права та обов'язки
спадкодавця на житловий будинок з
господарськими спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з правом
реєстрації права власності вказаного
майна на ім'я ОСОБА_1 у Відділі
державної реєстраційної служби
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0.87 га для
будівництва та обслуговування
вказаного вище будинку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб