Справа № 495/2677/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н
від 06.11.2013 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 15.05.1995 року)

ОСОБА_3 (довіреність б/н від 02.04.2014
року)

від третіх осіб: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про відвід судді

по цивільній справі № 495/2677/14-ц

за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2

за участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору:

- Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації»

- Білгород-Дністровської державної
нотаріальної контори Одеської області

про визнання права власності на
спадкове майно, яке є самочинно
збудованим

В С Т А Н О В И В :

11.04.2014 року ОСОБА_4 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач) за участю третіх
осіб без самостійних вимог на предмет
спору Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» (далі по тексту - третя
особа-1) та Білгород-Дністровської
державної нотаріальної контори
Одеської області (далі по тексту - третя
особа-2) про визнання права власності на
спадкове майно, яке є самочинно
збудованим.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
відкрито провадження по справі №
495/2677/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за
участю третіх осіб КП «Б-Дністровське
БТІ» та Б-Дністровської ДНК про
визнання права власності на спадкове
майно, яке є самочинно збудованим.
Справу призначено до розгляду.

12.05.2014 року відповідачем - ОСОБА_2,
подано до суду заяву про відвід судді,
згідно з якою він просить задовольнити
заяву про відвід судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В. та передати цивільну справу
№ 495/2677/14-ц на розгляд іншому судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області.
Така заява відповідача мотивована
наступними обставинами.

В кінці квітня 2014 року ОСОБА_2 дізнався
від ОСОБА_5, що вона подала до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду позов, яким, за її
твердженням, вона залишить ОСОБА_2 без
нічого, при цьому вона вже знала дату
судового засідання та хто суддя. Також
вона у виді погрози зазначила, що її
онук, ОСОБА_6, який працює в Одеському
апеляційному господарському суді
розбереться з ОСОБА_2

Наступного дня ОСОБА_2 у канцелярії
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
дізнався про те, що дійсно 14.04.2014 року
ОСОБА_4 подала до суду позовну заяву про
визнання права на спадкове майно, яке є
самочинно збудованим, визнання права
власності на гараж під літерою «Д»,
розміром 5,52x3,40 м. та розподіл частини
спадкового майна, яке розташоване за
адресою, АДРЕСА_1, предметом якої є ті ж
самі самовільні побудови: прибудови
літ. «А1» розміром 6,0 x 4,0 м., прибудови
літ. «А5» розміром 1,53 x 2,42 м., гаражу літ.
«Д» розміром 5,52 x 3,40 м. по АДРЕСА_1,
рішення ВК Б-Дністровської МР від 01.07.2010
року № 642 «Про погодження ОСОБА_2
розміщення прибудови літ. «А1» розміром
6,0 x 4,0 м., прибудови літ. «А5» розміром 1,53
x 2,42 м., гаражу літ. «Д» розміром 5,52 x 3,40 м.
по АДРЕСА_1» по яких було скасовано, по
яких було прийнято рішення суддею
Мишко В.В. 13.01.2014 року під час винесення
постанови та яким було висловлено
думку та дана правова оцінка по
вищевказаним прибудовам.

І як з'ясувалося, позовна заява ОСОБА_4
до ОСОБА_2 за участю третіх осіб КП
«Б-Дністровське БТІ» та
Б-Дністровської ДНК про визнання права
власності на спадкове майно, яке є
самочинно збудованим потрапила знову
до судді Мишко В.В., який вже виніс
ухвалу про відкриття провадження у
справі та дійсно, як і кричала ОСОБА_4,
призначив справу на 13.05.2014 року.

Суддя Мишко В.В. в постанові суду від
13.01.2014 року дві сторінки присвятив не
обґрунтуванню того у зв'язку з чим він
задовольнив адміністративний позов
ОСОБА_4, а обґрунтуванню чому він
розглянув справу без участі ОСОБА_2 та
без участі його представника по
довіреності, у зв'язку з чим ОСОБА_2
вважає, що суддя Мишко В.В.
заінтересований у результатів
розгляду справи, а також є інші
обставини, які викликають сумнів в
об'єктивності та неупередженості
судді.

Даними обставинами є те, що онук
позивача, ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який є також
сином представника по довіреності
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 працює в Одеському
апеляційному господарському судді.
Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В. до того, як почав працювати
суддею, працював помічником судді в
Господарському суді Одеської області
(чи в Одеському апеляційному
господарському суді), дані суди
знаходяться в одному будинку, а тому
працівники судів взаємопов'язані між
собою.

ОСОБА_2 вважає (двічі це вже
закономірність), що дані справи, які
взаємопов'язані між собою дуже дивно
потрапили до судді Мишко В.В., який
замість того, щоб заявити собі
самовідвід призначає їх до розгляду та
розглядає, хоча є знайомим ОСОБА_6

ОСОБА_2 впевнений, що при таких
обставинах результат розгляду справи
№ 495/2677/14- ц очевидний для ОСОБА_4, яка
впевнено про це казала ОСОБА_2,
очевидний не на користь ОСОБА_2, у
зв'язку з чим він, в розрізі прийняття
більшістю голосів депутатів Верховної
ради України 08.04.2014 року на базі проекту
№ 4378-1 Закону України «Про відновлення
довіри до судової системи України» (про
люстрацію суддів на підставі ЦПК
України) звертається з даною заявою та
просить її задовольнити.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 подану заяву про відвід судді
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити.

Представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти заяви ОСОБА_2 про
відвід судді заперечував та просив в її
задоволенні відмовити.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід
судді, дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
учасників судового процесу,
порадившись в нарадчій кімнаті, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні такої заяви у зв'язку з її
безпідставністю та необґрунтованістю,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст.20 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
не може брати участі в розгляді справи
і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований
у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають
сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення
судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи,
які є членами сім'ї або близькими
родичами між собою.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільні справи вирішуються на основі
закону, за умов, що виключають
сторонній вплив на них. Процесуальною
гарантією забезпечення безсторонності
та об'єктивності суду є право відводу.
Можливість заявити відвід суду має
забезпечити надійний захист процесу
від ймовірного негативного впливу з
боку упередженого суду. Метою відводу
судді є недопущення до вирішення
справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати
об'єктивний чи суб'єктивний характер.
Об'єктивною підставою для відводу
судді є його попередня участь у справі,
а саме те, що під час попереднього
вирішення цієї справи він брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання. Зазначена
обставина є безумовною підставою для
відводу і у разі її наявності суддя
повинен заявити самовідвід. Під
попереднім вирішення справи слід
розуміти усі випадки, коли справа
розглядалася в судовому засіданні
незалежно від того, чи завершився її
розгляд постановленням рішення суду.
Підставою для відводу може бути лише
безпосередня участь судді, про відвід
якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є
родинні стосунки з особами, які беруть
участь у справі. Зокрема, суддя
підлягає відводу, якщо він є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі. З цих
підстав суддя підлягає відводу і тоді,
коли зазначені у ній особи вступили або
залучені у справі після початку
розгляду справи. Перелік родичів є
виключний.

Пряма чи побічна заінтересованість
судді у результаті розгляду справи
може бути підставою як для відводу, так
і для самовідводу. Заінтересованість
може мати юридичний або побутовий
характер. Юридична заінтересованість
судді має місце, якщо від результату
вирішення спору у нього виникнуть,
зміняться або припиняться певні права
або обов'язки. Побутова або фактична
заінтересованість полягає в тому, що
рішення суду може мати вплив на
особисті стосунки судді з оточуючими.
Наприклад, суддя може заявити
самовідвід з цієї підстави, якщо він
або його близькі родичі у тій чи іншій
мірі залежні від однієї з сторін. Якщо
заяву про відвід з цієї підстави подає
особа, яка бере участь у справі,
підстави відводу потребують
доказування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.23 Цивільного
процесуального кодексу України, на
підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22
цього Кодексу, судді, секретарю
судового засідання, експерту,
спеціалісту, перекладачу може бути
заявлено відвід особами, які беруть
участь у справі. Відвід (самовідвід)
повинен бути вмотивованим і заявленим
до початку з'ясування обставин у справі
та перевірки їх доказами. Заявляти
відвід (самовідвід) після цього
дозволяється лише у випадках, коли про
підставу відводу (самовідводу) стало
відомо після початку з'ясування
обставин у справі та перевірки
доказами.

Право заявляти відвід повинно
реалізовуватися відповідно до порядку,
встановленого законом. У зазначеній
статті поміщена законодавча вимога про
те, що заява про відвід (самовідвід) має
бути вмотивованою. Нічим не
підтверджена вимога відводу судді,
експерта, спеціаліста, перекладача чи
секретаря судового засідання не може
бути задоволена. Вмотивованою можна
вважати заяву про відвід, в якій
міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних
підстав, що вказують на упередженість
судді (суддів), секретаря судового
засідання, експерта, спеціаліста чи
перекладача;

- якомога більша деталізація цих
фактів;

- зазначення того, що підстави для
заявленого відводу викликають сумнів у
безсторонності вищезазначених
суб'єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та
докази, які в них містяться (наприклад,
допит та показання свідків, письмові
докази тощо), якими підтверджуються
наведені обставини, що свідчать про
юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання
в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Оцінюючи обставини, які заявлені
відповідачем - ОСОБА_2, як підстави для
відводу, суд виходе з наступного.

Суддя Мишко В.В. під час попереднього
вирішення цієї справи не брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання; не є особою, яка
прямо чи побічно заінтересована у
результаті розгляду справи; не є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідачем - ОСОБА_2, в підтвердження
зазначеної вище заяви про відвід судді
не надано жодних доказів, які б
вказували на зазначені підстави для
відводу судді Мишко В.В.

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну
поведінку осіб, які беруть участь у
справі, так як на них поширюється
порядок цивільного судочинства, а
значить обов'язок добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки, а
також нести відповідальність за
зловживання правом. В прямі обов'язки
осіб, що беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
на протязі всього провадження у справі.

Проте, суд вважає, що відповідач -
ОСОБА_2, зловживає своїми
процесуальними правами, які
реалізуються в протиріччі зі своїм
призначенням, що, зокрема, виражено у
затягуванні процесу та не бажанні
навіть для початку розгляду справи по
суті.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що викладенні
відповідачем - ОСОБА_2, доводи не є
обґрунтованими та такими, що
передбачені вимогами процесуального
законодавства, а тому не можуть бути
підставою для відводу судді.

Керуючись статтями 19, 20, 23, 24, 209, 210
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід
головуючого судді по справі № 495/2677/14-ц
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за участю
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору Комунального
підприємства «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації» та
Білгород-Дністровської державної
нотаріальної контори Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, яке є самочинно
збудованим - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж
складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя
В.В. Мишко