АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Поліщук
Н.В., Шахової О.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського
районного суду міста Києва від 28 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Філдес Україна» про стягнення
сплачених за договором коштів,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/5944/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Ільєва Т.Г .Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача сплачених за
договором коштів, який мотивує тим, що 27
листопада 2007 року між сторонами було
укладено контракт № 0511437, предметом
якого є надання особі, що уклала
контракт послуг адміністрування
системи, умовно іменованої «Саг Credit» з
метою придбання автомобіля в групі
учасників, позивач, в свою чергу,
зобов'язався сплачувати послуги, в тому
числі, здійснювати оплату вступного,
страхового та щомісячних внесків, при
цьому позивач умови контракту
виконував належним чином та здійснював
грошові внески, всього сплачено 72 824
грн. 86 коп. З урахуванням уточнених
позовних вимог, посилаючись на п.7 ч.3
ст.19 Закону України «Про захист прав
споживачів», позивач просив суд
стягнути з відповідача 72 824 грн. 86 коп.

Заочним рішенням Печерського
районного суду міста Києва від 28 лютого
2014 року позов ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства Філдес
Україна» про стягнення сплачених за
договором коштів задоволено,
застосовано наслідки недійсності
нікчемного правочину шляхом стягнення
з приватного акціонерного товариства
«Філдес Україна» на користь ОСОБА_2
грошових коштів у розмірі 72 824 грн. 86
коп. Вирішено питання судових витрат
шляхом стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Філдес
Україна» в дохід держави судовий збір у
розмірі 728 грн. 25 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування скарги апелянт
вказує, що суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги лише в
частині стягнення фактично сплачених
позивачем коштів, проте залишив поза
увагою, що позивач був введений в оману
та не отримав автомобіль, що на думку
апелянта підлягає компенсації
моральної шкоди, яку позивач оцінив в
5000 грн.

Також апелянт вважає, що при фактичному
користуванні коштами позивача
протягом 6 років, слід застосувати в
порядку ст.ст. 623,625 ЦК України, правові
наслідки порушення зобов'язання та
відповідальність за таке порушення.

В судове засідання сторони не
з'явились, повідомлені належним чином,
представник позивача надіслала до суду
заяву з проханням розглядати справу у
відсутність позивача та його
представника, інші учасники розгляду
справи причини своєї неявки суду не
повідомили, тому в силу ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
можливе розглядати справу у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує зокрема
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з правильно
встановлених в судовому засіданні
обставин та дійшов обґрунтованого
висновку про застосування наслідків
недійсності нікчемного контракту від
27.11.2007 року № 0511437 про надання послуг та
стягнення з відповідача на користь
позивача сплачені останнім кошти на
виконання умов контракту у сумі 72 824
грн. 86 коп.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Так, за приписами ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Встановивши, що відповідач сплачував
кошти не за сам товар, а за можливість
одержання права на купівлю товару, ПрАТ
«Філдес Україна» без залучення власних
коштів формувало групи клієнтів, за
рахунок коштів яких здійснювалась
передача права на купівлю товару
одному з учасників групи, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників групи, залучених до
залучених до умов діяльності системи
«Саг Credit», суд дійшов висновку про те,
що діяльність ПрАТ «Філдес Україна» з
реалізації програми системи «Саг Credit»
є такою, що вводить споживача в оману,
що є підставою для визнання правочину
нікчемним та застосування наслідків
недійсності правочину.

Такий висновок суду першої інстанції
узгоджується з позицією Верховного
Суду України, викладеної в п. 7
Постанови Пленуму №9 від 06.11.2009 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними узагальненнях», де
визначено, що правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про
визнання правочину недійсним як
оспорюваного та застосування
наслідків його недійсності буде
встановлено наявність підстав,
передбачених законодавством, вважати
такий правочин нікчемним, суд, вказуючи
про нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

За змістом статті 216 ЦК України та
виходячи із загальних засад цивільного
законодавства суд може застосувати з
власної ініціативи реституцію як
наслідок недійсності оспорюваного
правочину. Інші наслідки недійсності
оспорюваного правочину (відшкодування
збитків, моральної шкоди тощо), суд
застосовує відповідно до статті 11 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного та з урахуванням
того, що контракт від 27 листопада 2007
року № 0511437 про надання послуг,
укладений між ЗАТ (ПрАТ) «Філдес
Україна» та ОСОБА_2, визнано судом
нікчемним, - правові наслідки порушення
зобов'язання та відповідальність за
таке порушення, не може бути
застосовано, як наслідок недійсності
оспорюваного правочину.

При цьому, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції належним чином не
обґрунтував відмову в задоволенні
вимог про відшкодування моральної
шкоди та застосування
відповідальності за порушення
відповідачем зобов'язання за нікчемним
правочином, проте такі доводи
апеляційної скарги не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції в повному обсязі
дослідив, проаналізував та дав належну
оцінку поданим сторонами доказам, що
мають значення в конкретній справі та
доводять існування відповідних
юридичних обставин та підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за кредитним
договором №ML-006/1379/2007 від 16 лютого 2007
року.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального права,
правові підстави для скасування
рішення, відсутні, а наведені в
апеляційній скарзі недоліки у розгляді
справи не вплинули на суть ухваленого
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського
районного суду міста Києва від 28 лютого
2014 року відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 28 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: