Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/495/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Сукач Т.О., Бубличенко В.П.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс груп» до ОСОБА_2, третя особа:
приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна», про
відшкодування коштів в порядку
регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року приватне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс груп» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення 8645
грн. 66 коп. страхового відшкодування в
порядку регресу.

Позивач зазначав, що 30.05.2011 року
між ним та відповідачем укладено
комплексний договір №06/02-16-200011471
добровільного страхування
транспортного засобу (КАСКО), водія та
пасажирів від нещасних випадків, за
яким застраховано автомобіль «Renault Clio»
НОМЕР_2

12.06.2011 року сталася ДТП за участю
застрахованого транспортного засобу
відповідача та іншої особи з вини якої
сталася пригода.

На виконання умов комплексного
договору добровільного страхування
транспортного засобу «КАСКО» 21.07.2011
року відповідачу виплачено страхове
відшкодування в сумі 9162,49 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність особи винної у
дорожньо-транспортній пригоді
застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» на
адресу зазначеної компанії направлено
заяву про відшкодування коштів в
порядку регресу.

Однак, ПрАТ «СК «Провідна»
повідомило, що здійснила виплату
відповідачу страхового відшкодування
26.08.2011 року в розмірі 8645 грн. 66 коп.

Відповідач двічі отримав
страхове відшкодування і в його діях
вбачаються ознаки страхового
шахрайства, а вони позбавлені права
зворотної вимоги на належне їм
відшкодування за завдані збитки.

Рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 24 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс
груп» 8645 грн. 66 коп. в рахунок
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування та 229 грн. 40
коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного
суду сторони та тертя особа не
з'явилися, від обох сторін та третьої
особи надійшли заяви про розгляд
справи без їхньої участі.
Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
30.05.2011 року між ПрАТ УСК «Княжа Вієнна
Іншуранс груп» та ОСОБА_2 укладено
комплексний договір №06/02-16-200011471
добровільного страхування
транспортного засобу (КАСКО), водія та
пасажирів від нещасних випадків, за
яким застраховано автомобіль «Renault Clio»
НОМЕР_2

Термін дії договору з 30.05.2011 року
по 29.05.2012 року, страхова сума - 61000грн.,
франшиза -2%.

12.06.2011 року сталася ДТП за участю
застрахованого транспортного засобу
«Renault Clio» №НОМЕР_2 та автомобіля ВАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою ВДАІ з обслуговування
Маловисківського району при УМВС
України в Кіровоградській області від
16.06.2011 року (а.с.11).

Зіткнення відбулося в результаті
порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 15.07.2011
року (а.с.13).

На виконання умов комплексного
договору добровільного страхування
транспортного засобу «КАСКО»,
відповідно до страхового акту №132739649-1,
21.07.2011 року ОСОБА_2 виплачено страхове
відшкодування в сумі 9162,49 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№8713 від 21.07.2011 року (а.с.30).

Враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
у ПрАТ «СК «Провідна» позивач направив
вимогу зазначеній страховій компанії
про відшкодування виплачених коштів за
страховим випадком в порядку регресу
(а.с.31).

Однак, ПрАТ «СК «Провідна»
повідомило, що ними 26.08.2011 року
здійснено виплату відповідачу
страхового відшкодування по страховій
події від 12.06.2011 року, в розмірі 8645,66
грн., через систему Private Money, що
підтверджується платіжним дорученням
від 26.08.2011року №039891 та відомістю від
25.08.2011 року №ВПТ - 001723.

Таким чином, відповідач двічі
отримав страхове відшкодування.

Позивач направляв на адресу
ОСОБА_2 лист-претензію щодо сплати
коштів в сумі 8645,66 грн., але той в
добровільному порядку кошти не
сплатив.

Як на підставу задоволення
позовних вимог позивач вказує на
вимоги ст.27 Закону України «Про
страхування», ст.ст.993,1187, 1191 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки ОСОБА_2 двічі отримав страхове
відшкодування по страховій події, тому
позовні вимоги є обґрунтованими та
доведеними.

При цьому, до такого висновку суд
першої інстанції дійшов посилаючись на
вимоги ст.ст.993, 1191,1187 ЦК України.

Проте, з такими висновками суду
першої погодитися не можна.

Відповідно до ст.27 Закону України»
«Про страхування», ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України
визначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договору підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку, що
визначено ч.2 ст.1187 ЦК України.

Наведені норми права свідчать
про наявність у позивача права
зворотної вимоги до винної особи.

Встановлено, що постановою
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 15 липня 2011
року винним у дорожньо-транспортній
пригоді визнано ОСОБА_3, а не
відповідача ОСОБА_2, якому завдано
матеріальної шкоди в результаті
пошкодження автомобіля і який є
потерпілим, а не винною особою.

Таким чином, суд першої інстанції
не звернув уваги, що позивач
посилаючись на вищевказані норми права
пред'явив позов не до винної особи
відповідальної за завдані збитки, а до
потерпілого, якому завдано збитки і
який використав своє право на їх
відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується,
не заперечується сторонами, що 30.05.2011
року між ними укладено комплексний
договір №06/02-16-200011471 добровільного
страхування транспортного засобу
(КАСКО), водія та пасажирів від нещасних
випадків, за яким застраховано
належний відповідачу автомобіль «Renault
Clio» №НОМЕР_2 (далі-Договір).

Термін дії договору з 30.05.2011 року
по 29.05.2012 року, страхова сума -61000грн.,
франшиза -2%.

Відповідно до п.п.19.2.1, 19.4.3
Договору страхувальник (відповідач по
справі) має право на отримання виплати
страхового відшкодування в межах
страхової суми, з врахуванням умов,
зазначених у цьому Договорі та обраної
Програми страхування, а страховик
(позивач по справі) зобов'язаний при
настанні страхового випадку скласти
Страховий акт та здійснити страхову
виплату в порядку передбаченому
розділом 22 цього Договору.

Страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування, якщо
Страхувальник (Вигодонабувач) отримав
повне відшкодування збитку від третіх
осіб. Якщо збиток відшкодовано
частково, страхова виплата
здійснюється за вирахуванням суми,
отриманої Страхувальником
(Вигодонабувачем) від третіх осіб, як
компенсацію заподіяної шкоди (п.21.1.5
Договору).

Відповідно до умов Договору
21.07.2011 року позивачем, як Страховиком,
виплачено відповідачу, як
Страхувальнику, страхове
відшкодування в сумі 9162,49 грн.

На час отримання страхової
виплати ОСОБА_2 ще не звертався та не
отримував страхове відшкодування від
ПрАТ «СК «Провідна», як Страховика по
відношенню до ОСОБА_3, визнаного винним
у дорожньо-транспортній пригоді, а тому
у позивача не було підстав відмовити
відповідачу у виплаті страхового
відшкодування відповідно до п.19.1.4
Договору, а у відповідача не було
обов'язку письмово повідомити
Страховика про відшкодування йому
шкоди третьою особою, як це визначено
п.19.5.13 Договору.

Відповідно до п.19.1.5 Договору
Страховик має право вимагати від
Страхувальника повернення отриманого
страхового відшкодування, якщо на те
виникнуть підстави, передбачені цим
Договором або законом. Такими
обставинами є, зокрема, ті, що не
відповідають даним зазначеним
Страхувальником у Заяві на
страхування.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2
отримав страхове відшкодування
відповідно до умов Договору та з
підстав визначених чинним
законодавством, а тому у позивача немає
підстав вимагати від відповідача його
повернення.

Неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, відповідно до п.3, п.4
ч.1ст.309 ЦПК України, є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції апеляційним судом і
ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене,
рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс груп» на користь
ОСОБА_2 підлягає стягненню 114 грн. 70 коп.
сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс груп» до ОСОБА_2 про стягнення
8645 грн. 66 коп. отриманого страхового
відшкодування відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп»
на користь ОСОБА_2 114 грн. 70 коп. судового
збору.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді