Справа № 381/406/14-ц Головуючий у І
інстанції Соловей Г.В.Провадження №
22-ц/780/2572/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря Токар
Т.Ю., розглянувши матеріали цивільної
справи у місті Києві за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 17 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, встановлених рішенням суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про зменшення розміру
аліментів.

В своїй заяві вказав, що згідно рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 12.12.2013 року з
нього на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в
твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн.
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи 06.11.2013 року, щомісячно.

Вважає, що даний розмір аліментів є
завеликим, тому, що на даний час у нього
змінилося його матеріальне становище,
оскільки він підприємницьку
діяльність не здійснює, на утриманні у
нього перебуває старший син.

Просить зменшити стягнення аліментів
на користь ОСОБА_2 на утримання дитини
до розміру в 500 грн. на місяць.

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду від 17 лютого 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

На обґрунтування ухваленого
рішення судом першої інстанції
зазначено, що сімейне та матеріальне
становище позивача та стан його
здоров'я, після ухвалення рішення про
стягнення аліментів не змінився.

При цьому, враховувався стан
здоров'я дитини та її матеріальне
становище.

Не погоджуючись із ухваленим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість, те,
що воно не відповідає фактичним
обставинам справи, прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Просить рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 17 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким зменшити
розмір аліментів на утримання дитини
до 500 грн., щомісячно.

Суд, з'ясувавши обставини і
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги, вислухавши
учасників процесу в судових дебатах,
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
сторони перебували у шлюбі, від якого
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5-6 ).

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3 в твердій
грошовій сумі у розмірі 1 200 грн. до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи 06.11.2013 року, щомісячно.

22 січня 2014 року позивач звернувся
до суду із вимогами про зменшення
встановленого рішенням суду розміру
аліментів ( а.с. 2-4 ).

При цьому, ОСОБА_1 не надав суду
доказів про зміну свого матеріального
та сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я сторін, які б
свідчили про обґрунтованість
заявлених вимог у відповідності до
положень ст. 192 СК України.

Не зазначив він і інших обставин
та правових підстав, передбачених СК
України, які б свідчили про
обґрунтованість заявлених вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
позовних вимог і, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст. 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 16,
58-60, 88, 212-213 ЦПК України, ухвалив законне
і обґрунтоване рішення на підставі
належних та допустимих доказів по
справі.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення,
невідповідність висновку суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального і процесуального
права при його ухваленні, зокрема ст.ст.
7, 141 СК України, ст. 137 ЦПК України, на
думку апеляційного суду, не знайшли
свого підтвердження при розгляді
справи, оскільки вони повністю
спростовуються належними та
допустимими доказами по справі.

Інші обставини, зазначені в апеляції,
зокрема, про те, що аліменти, які
стягуються на утримання дитини
перевищують встановлений законом
мінімальний розмір, неможливість
оскарження рішення суду з цього
приводу за минуванням строків,
встановлених законом, неможливість
сплати визначеної судом суми на
утримання дитини, не враховані
положення ст. 7 СК України, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог та не є
підставою для задоволення апеляційних
вимог.

Не свідчать про їх обґрунтованість і
надані суду докази про реєстрацію за
його місцем проживання повнолітнього
сина ( а.с. 6 ), відсутність постійного
місця роботи та доходів від
підприємницької діяльності ( а.с. 11, 12, 13,
14 ), оскільки дані обставини існували і
на момент ухвалення рішення суду про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, чого судом не
виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 17 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду, залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді
С.О. Журба

О.П. Коцюрба