Справа №2/328/99/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

при секретарі Мацинській О.Є.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача
адвоката ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду в
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Токмацька міська
рада Запорізької області, про усунення
порушень права користування земельною
ділянкою,

встановив:

14 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Токмацька міська рада Запорізької
області, про усунення порушень права
користування земельною ділянкою.
ОСОБА_1 неодноразово уточнювала свої
позовні вимоги, позов обґрунтовує тим,
що згідно до договору міни від 22.03.2001
року, їй на праві власності належать 14/25
частин жилого будинку АДРЕСА_1. В
договорі міни від 22.03.2001 року
вказується про те, що 14/25 частин жилого
будинку, що є предметом міни
розташовані на земельній ділянці
розміром 1864 кв.м.

Інші 11/25 частин вказаного жилого
будинку належать на праві власності
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі -
продажу від 17.07.1984 року. Згідно
правовстановлюючого документу
договору купівлі-продажу від 17.07.1984
року ОСОБА_3 купив 22/50 частини жилого
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на
земельній ділянці 1833, 3 кв.м.

На даний час вона та відповідач є
співвласниками жилого будинку по
АДРЕСА_1. Восени 2012 року позивач
звернулася до Токмацького районного
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна, що перебуває у
спільній частковій власності. Рішенням
Токмацького районного суду від 30.12.2013
року жилий будинок поділено в натурі,
вказане рішення ще не набрало законної
сили. Порядок користування земельною
ділянкою не визначений. Відповідач на
власний розсуд межує землю, встановив
без її згоди огорожі. Суб'єктом права
власності на землю ні вона, ні ОСОБА_3 не
являються, що підтверджується
рішеннями Токмацького районного суду
від 17.05.2013 року, від 03.12.2013 року про
часткове скасування рішення
Токмацької міської ради і державних
актів. Тому позивач просить суд усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення встановлених
без її згоди, як співвласника жилого
будинку АДРЕСА_1 огорожі № 5,
розташованої у дворі спільного
користування перед житловим будинком
та огорожі № 7, 8, 9, 10, 11, 12, розташованої
за житловим будинком у городі
спільного користування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
допитана в якості свідка, суду
пояснила, що згідно договору міни від
22.03.2001 року, їй на праві власності
належать 14/25 частин жилого будинку
АДРЕСА_1, розташовані на земельній
ділянці розміром 1864 кв.м. У 2001 році, коли
вона стала власницею частини житлового
будинку, огорож № 5 та № 7, 8, 9, 10, 11, 12 не
було. Була лише одна огорожа, двір був
загального користування, правила
користування земельною ділянкою не
визначені. У 2013 році вона зняла сітку з
огорожі, а відповідач на цьому місці
поставив огорожу зі шматків старого
ліжка, крім того, насадив новий ряд
винограду, який межує землю. Таким
чином, вона не може користуватися
землею, яка знаходиться у спільному
користуванні, просить задовольнити
позовні вимоги.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2
просить задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 за підставами, викладеними в
позовній заяві та письмових
поясненнях.

Відповідач ОСОБА_3, допитаний в
судовому засіданні в якості свідка,
суду пояснив, що на підставі договору
купівлі-продажу від 17.07.1984 року він є
власником 22/50 частини жилого будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці 1833, 3 кв.м. В договорі зазначено,
що разом з частиною будинку, він
придбав одну огорожу, хоча фактично їх
було три. В 1987 році земля була
розділена, був виготовлений
генеральний план, який додається до
договору купівлі-продажу. Була
проведена приватизація по фактичному
використанню землі, але на даний час
державні акти на право приватної
власності на землю скасовані. У 2001 році
ОСОБА_1 стала власницею частини даного
будинку за договором міни, її все
влаштовувало, на той момент земля була
вже поділена. Огорожі № 5 та № 7, 8, 9, 10, 11,
12 стоять ще з 1957 року і він їх не
встановлював. З 2001 року нічого не
змінювалось. В 2013 році ОСОБА_1 зняла
огорожу № 7, 8, 9, 10, 11, 12, а він на тому
місці поставив іншу, а виноград він
саджав ще 30 років тому.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 В обґрунтування
власних заперечень представник
відповідача адвокат ОСОБА_4
посилається на те, що порядок
користування спірною земельною
ділянкою був визначений ще попередніми
власниками, що підтверджується
генеральним планом та заявами
попередніх власників. Враховуючи те, що
земельна ділянка знаходиться у
комунальній власності, то підстав для
звернення до суду у ОСОБА_1 з даним
позовом у ОСОБА_1 немає. Тому,
відповідач та його представник просять
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Токмацької
міської ради, який належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву з клопотанням
розглянути справу за його відсутності.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є
сусідами ОСОБА_3, свідок ОСОБА_9 -
колишня дружина відповідача та свідок
ОСОБА_10 - мати відповідача, суду
пояснили, що спірні огорожі стоять дуже
давно, ще з 1957 року і ОСОБА_3 їх не
встановлював, вони були встановлені ще
попередніми власниками. Приблизно в
1985-1986 роках одна огорожа біля колодязя
була перенесена в бік ОСОБА_3 Інші
огорожі не переносились.

Свідки ОСОБА_11, який проживає за 300-400 м
від будинку АДРЕСА_1, який знає сторони
та неодноразово був у їх дворі, ОСОБА_12,
який є знайомим ОСОБА_1 та знав
попереднього власника її частки
будинку ОСОБА_13, а також свідок ОСОБА_14,
який є слюсарем по ремонту та
експлуатації внутрішньобудинкового
газового обладнання і який бував у
дворі в зв'язку з роботою, суду
пояснили, що раніше всередині двору
огорож не було, вони з'явились потім,
коли частка будинку вже належала
ОСОБА_1 Хто ставив огорожі і коли вони
з'явилися, їм невідомо.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу, які з'явились у
судове засідання, та дослідивши докази,
що містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що позов
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Встановлено, що сторони по спору є
співвласниками жилого будинку по
АДРЕСА_1. Згідно договору міни від 22.03.2001
року, посвідченого державним
нотаріусом Токмацької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_1 на праві
власності належать 14/25 частин жилого
будинку АДРЕСА_1. Вказаний договір був
зареєстрований у Токмацькому КП
«Абрис» БТІ, про що свідчить відповідне
реєстраційне посвідчення. В договорі
міни від 22.03.2001 року вказується про те,
що 14/25 частин жилого будинку, що є
предметом міни розташовані на
земельній ділянці розміром 1864 кв.м.

Інші 11/25 частин вказаного жилого
будинку належать на праві власності
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі -
продажу від 17.07.1984 року. Згідно
правовстановлюючого документу
договору купівлі-продажу від 17.07.1984
року ОСОБА_3 купив 22/50 частини жилого
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 на
земельній ділянці 1833, 3 кв.м. У даному
договорі зазначена лише одна огорожа.
Однак предметом договору
купівлі-продажу була частина житлового
будинку, а не огорожа. До того ж з
договору не зрозуміло, що це за огорожа
і де вона знаходиться. Відповідно до
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 09.09.2013 року у
відомостях про складові частини
об'єкта нерухомого майна 22/50 житлового
будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3
зазначені огорожі №1, №2, №3.

Згідно рішення виконкому Токмацької
міської ради від 21 лютого 2001 року за №48
загальний розмір земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 становить 1864 кв. м. В
такому розмірі земельна ділянка
виділялася ОСОБА_3 та ОСОБА_13, яка
згодом перейшла до ОСОБА_1

Восени 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
Токмацького районного суду з позовом
до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, що
перебуває у спільній частковій
власності. Рішенням Токмацького
районного суду від 30.12.2013 року жилий
будинок поділено в натурі, вказане
рішення ще не набрало законної сили.
Порядок користування земельною
ділянкою між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на даний
час не визначений.

Згідно з ч.1 ст.91 Земельного кодексу
УРСР (в ред. 1970 року, який діяв на момент
виникнення правовідносин), особи, яким
належить будинок на праві спільної
власності, користуються земельною
ділянкою спільно. Порядок користування
нею визначається співвласниками
будинку залежно від розміру часток в
спільній власності на будинок.

Відповідно до генерального плану
присадибної ділянки по АДРЕСА_1 з 1957
року земельні ділянки були розділені
між колишніми співвласниками. У 1979 році
співвласники будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_16,
ОСОБА_10 та ОСОБА_15 надали спільну заяву
до інвентарбюро, яка міститься в
матеріалах справи, про перерахунок
часток по фактичному використанню.
Відповідно до акту Мелітопільського
міжміського бюро технічної
інвентаризації був проведений
розрахунок ідеальних часток. Станом на
1984 рік, коли ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу придбав частину
будинку, він також був розділений між
колишніми співвласниками. ОСОБА_3
користувався земельною ділянкою, якою
користувались попередні співвласники
ОСОБА_10 та ОСОБА_15 ОСОБА_3 огорожі у
дворі та позад будинку не встановлював,
вони встановлені ще з 1957 року. Лише
огорожа позад будинку була ним
відновлена після того, як ОСОБА_1 в
листопаді 2013 року її зняла. Згідно
пояснень свідків відповідача огорожі
стояли ще задовго до того, як ОСОБА_1
придбала частину вказаного будинку.
Колишній співвласник частини будинку
ОСОБА_13, частка якого перейшла за
договором міни ОСОБА_1, також
користувався земельною ділянкою, якою
користувався попередній власник. І
саме тому, у 2006 році ОСОБА_3 та ОСОБА_1
була проведена приватизація земельних
ділянок по їх фактичному використанню.
На час укладення договору міни частини
житлового будинку ОСОБА_1 все
влаштовувало. Тобто сторони
користуються земельною ділянкою на тих
умовах, що і попередні співвласники. До
показань свідків позивача, які
пояснювали, що огорож у дворі і позаду
будинку не було, коли ОСОБА_1 обміняла
частину будинку, суд ставиться
критично, оскільки вони плутались у
своїх поясненнях.

До того ж позивач ОСОБА_1 має можливість
заходити на територію, яка
відгороджена, оскільки та частина
житлового будинку, що належить
позивачу і розташована на
відгородженій парканом території нею
відремонтована, що не заперечує і сама
ОСОБА_1 Вона мала змогу заходити за
огорожу і робити ремонт будинку.

На даний час суб'єктом права власності
на землю ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 не
являються. Згідно рішення Токмацького
районного суду від 17.05.2013 року визнано
недійсним рішення Токмацької міської
ради № 16 від 09.11.2006 року у частині п.п.8,9
додатку до нього, про передачу у
власність земельних ділянок для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Визнано
недійсними державні акти на право
власності на земельну ділянку серія ЯГ
№709409 від 02.07.2007 року, виданого на ім'я
ОСОБА_1, серія ЯГ № 709408 від 03.04.2007 року,
виданого на ім'я ОСОБА_3

Крім того, рішенням Токмацького
районного суду від 03.12.2013 року визнано
недійсним рішення Токмацької міської
ради № 16 від 09.11.2006 року у частині п.7
додатку до нього, про передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯГ №709407 від 03.04.2007 року, виданого
на ім'я ОСОБА_3

Суду наданий технічний паспорт на
житловий будинок індивідуального
житлового фонду за адресою АДРЕСА_1,
виготовлений на грудень 2012 року, в
якому значаться огорожа №1, огорожа №2
та №3. Крім того, наданий технічний
паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовлений на грудень 2009 року, в
якому значиться тільки огорожа №1.
Відповідно до останнього технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, що
виготовлений за станом на 28 лютого 2014
року, значені огорожа №1, 3, 5, 7, 8, 9,
огорожа №10, 11, 12. Згідно пояснень
позивача, вона з відповідачем з
обоюдною заявою до БТІ про внесення
змін до інвентаризаційної справи не
зверталась.

Однак, необхідно зауважити, що
технічний паспорт на будинок не є
правовстановлюючим документом.

Таким чином, згідно ст. 80 Земельного
кодексу України вся земля за адресою
АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній
власності.

У відповідності до ст. 12 Земельного
кодексу України розпорядження землями
територіальних громад входить до
компетенції Токмацької міської ради.

За ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

За ч. 3 ст. 158 ЗК України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил
добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах.

Крім того, наказом Державного комітету
України із земельних ресурсів від 18
травня 2010 року № 376, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 16 червня
2010 року за № 391/17686, затверджено
Інструкцію про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками, якою
визначено механізм відновлення меж
земельних ділянок на місцевості.

За ч. 5 ст. 158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами про межі земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.

Згідно відповіді на звернення
відповідача за № Г-46 від 19.02.2014 року,
наданої виконавчим комітетом
Токмацької міської ради, роз'яснено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після оформлення прав
на спірну земельну ділянку та
отримання правовстановлюючих
документів, як співвласникам житлового
будинку, необхідно укласти договір про
розподілення часток користування
земельною ділянкою або скласти акт про
погодження меж користування земельною
ділянкою.

Сторони не звертались із відповідною
заявою до Токмацької міської ради щодо
оформлення права спільної сумісної
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, на якій встановлено огорожу.

Згідно зі ст.89 Земельного кодексу
України у спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки
співвласників жилого будинку.
Володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюються за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не
передбачено законом або не
встановлено судом.

Відповідно до ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

На даний час порядок користування
спірною земельною ділянкою не
визначений. Співвласники житлового
будинку не оформили права на вказану
земельну ділянку та не отримали
правовстановлюючі документи. Між
співвласниками не укладено договір про
розподілення часток користування
земельною ділянкою, та не складено акт
про погодження меж користування
земельною ділянкою.

Дійсно, за змістом п.«д» ч.3 ст.152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може захищати своє
право на землю шляхом пред'явлення до
суду позову про встановлення порядку
користування земельною ділянкою.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.ст.92,93 ЗК України право
користування земельною ділянкою буває
двох видів: право постійного
користування та право оренди.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Разом з тим, встановлено, що на даний
час право спільної сумісної власності
на земельну ділянку сторонами не
оформлене, а також позивач не набула у
встановленому порядку право
користування спірною земельною
ділянкою. Земля перебуває у
комунальній власності. Їй не
видавались державні акти на право
користування земельною ділянкою, вона
не укладала договір оренди земельної
ділянки.

Посилання позивача на ч.2 ст.30 ЗК
Української РСР (в редакції 1990 року), як
на підставу для набуття права
спільного користування спірною
земельною ділянкою, відповідно до якої
при переході права власності громадян
на жилий будинок і господарські
будівлі та споруди до кількох
власників, а також при переході права
власності на частину будинку в разі
неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для
її раціонального використання
земельна ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів,
суд оцінює критично. Адже відповідно до
ч.4 ст.30 ЗК Української РСР (в редакції
1990 року) право власності або право
користування земельною ділянкою в
даному випадку посвідчується Радами
народних депутатів відповідно до
вимог статті 23 цього Кодексу. Згідно зі
ст.23 ЗК Української РСР (в редакції 1990
року) право власності або право
постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними
Радами народних депутатів.

Як вбачається з матеріалів справи,
документи, які б посвідчували право
спільної сумісної власності або право
користування спірною земельною
ділянкою у сторін відсутні.
Розпорядження землями територіальних
громад входить до компетенції
Токмацької міської ради. Таким чином,
суд не вбачає підстав стверджувати, що
права позивача порушені відповідачем.

З огляду на ці обставини в сукупності, в
усуненні перешкод користування
земельною ділянкою позивачу слід
відмовити.

Керуючись ч.1 ст.60, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215 та ст.218 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Токмацька міська рада
Запорізької області, про усунення
порушень права користування земельною
ділянкою, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Токмацький районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: