Справа № 361/1609/14-ц Головуючий у І
інстанції Сердинський В.С.Провадження
№ 22-ц/780/4077/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Л.А.Категорія 48
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 12 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, ОСОБА_3 посилалася на те, що вони
з відповідачем зареєстрували шлюб
30.09.1997 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Бобровицького
районного управління юстиції
Чернігівської області, актовий запис №
80. Від спільного подружнього життя
мають малолітнього сина : ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на несумісність
характерів, різні погляди на життя, в
результаті чого виникають постійні
конфлікти, просила розірвати даний
шлюб.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 травня 2014
року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3
і ОСОБА_2, зареєстрований 30.09.1997 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бобровицького районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис № 80 розірвано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 30.09.1997 року, зареєстрованого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бобровицького районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис № 80. Від
спільного подружнього життя мають
малолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що подружнє життя не склалося
по тій причині, що під час сумісного
проживання у них виявилась
несумісність характерів, поглядів на
сімейне життя, в результаті чого почали
виникати сварки та непорозуміння, що
призвело до розпаду сім'ї.

Судом першої інстанції були вжиті
заходи щодо збереження шлюбу.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01.04.2014 року,
сторонам було надано строк на
примирення тривалістю один місяць.

Однак, наданий судом першої інстанції
строк для примирення до позитивних
наслідків не привів.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї стало неможливим.

З такими висновками колегія суддів
погоджується оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України,
суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», якщо після
закінчення призначеного судом строку
примирення подружжя не відбулося і
хоча б один з них наполягає на
припиненні шлюбу, суд вирішує справу по
суті.

За правилами ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про задоволення
позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, які
судом встановлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі
апелянта.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: