Головуючий в 1 інстанції Потапенко А.В.
Справа № 374/19/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014
м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської
області в складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі: секретаря - Проценко
Ю.В.,

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Ржищів Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Ржищівської міської ради
Київської області, треті особи: ОСОБА_3,
Ржищівська міська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду із вказаним вище
позовом, в якому просять визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4 Після її смерті
залишилась квартира, що розташована
у АДРЕСА_1, яка їй належала
на підставі договору купівлі-продажу №
110 від 10 червня 1991 року. Договір
зареєстрований у Фастівському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 25 червня 1991 року, і
згідно реєстраційного напису
зареєстровано право власності на 1/2
частину будинку. Звернувшись до
Ржищівської міської держнотконтори
для оформлення спадщини після смерті
матері, позивачі отримали постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 8 листопада 2013 року у зв'язку
з розбіжностями у правоустановлюючому
документі та записі про реєстрацію, а
саме: у договорі купівлі-продажу
вказано, що відчужується квартира
АДРЕСА_1. Однак, при реєстрації у БТІ
зазначено, що право власності
зареєстровано на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1. Указували на те, що вони є
єдиними спадкоємцями після смерті
матері ОСОБА_4.

У зв'язку з цим, позивачі на
підставі ст. ст. 328, 1220, 1261 ЦК України,
ст.16 ЦПК України, вважають, що необхідно
визнати за ними в рівних частинах право
власності на спадкове майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, просили
позов задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, у попереднє
судове засідання надав заяву про
розгляд справи за відсутності
представника, указуючи, що
проти позову не заперечують.

У судове засідання третя особа
ОСОБА_3 не з'явилась, подавши заяву, у
якій позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

У судове засідання представник
третьої особи не з'явився, подавши
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, заперечень проти позову
не має.

Суд, вислухавши пояснення
позивачів, дослідивши матеріали справи
та оглянувши матеріали спадкової
справи №28/2013р., приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
підлягають до задоволення у повному
обсязі, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених
статтею 61 ЦПК України.

Судом установлено, що відповідно
до договору від 10 червня 1991 року
ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1.
Договір посвідчений 10 червня 1991 року
секретарем виконкому Ржищівської
селищної ради народних депутатів
Кагарлицького району Київської
області Моргун Л.М. і зареєстрований
під № 110 (а.с.11). За ОСОБА_4 зареєстровано
право власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно висновку про технічний
стан нерухомого майна № 83 від 25 квітня
2013 року, що наданий КП КОР
"Ржищівське БТІ", станом на 31 грудня 2012
року право власності на майно було
зареєстроване за ОСОБА_4 1/2 частина
(АДРЕСА_1) на підставі договору
купівлі-продажу посвідченого
Ржищівською селищною радою та
зареєстрованого під № 110 від 10 червня
1991 року та за ОСОБА_3 1/2 частина (АДРЕСА_1)
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Ржищівською селищною
Радою та зареєстрованого за № 108 від 10
червня 1991 року (а.с. 12).

Відповідно до експлікації
приміщень до плану індивідуального
житлового будинку АДРЕСА_1 від 20 квітня
2013 року встановлено, що будинок має дві
окремі квартири (а.с. 8).

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 8
листопада 2013 року встановлено,
що державним нотаріусом Ржищівської
міської державної нотаріальної
контори відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
щодо спадкового майна після померлої
ОСОБА_4, у зв'язку з розбіжностями у
правоустановлюючому документі на
будинок та у проведеній реєстрації
права власності (а.с.10)

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси юридичних осіб, державні
та суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорене право чи цивільний
інтерес. Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково. При
оспоренні або невизнанні права виникає
невизначеність у праві, викликане
поведінкою іншої особи. Таким чином,
порушення, невизнання або оспорення
суб'єктивного права є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК
України).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
23 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 "Про
судову практику у справах про
спадкування", свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.
Особа може звернутися до суду за
правилами позовного провадження в разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину.

Згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №28/2013р. (до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4), яка була досліджена у судовому
засіданні спадкоємцями після смерті
ОСОБА_4 є дочки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

21 березня 2013 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті їх матері ОСОБА_4

Постановою нотаріуса від 8
листопада 2013 року у оформленні
спадщини на спірну квартиру ОСОБА_1,
ОСОБА_2 було відмовлено.

Отже, судом встановлено, що позивачі
прийняли спадщину в установленому
законом порядку шляхом подання
відповідних заяв до нотаріальної
контори, однак, постановою нотаріуса їм
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на спірну квартиру,
оскільки при реєстрації договору
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1 у Фастівському міжміському
бюро технічної інвентаризації 25
червня 1991 року було зроблено запис, а
саме за ОСОБА_4 зареєстровано: право
власності на 1/2 будинку АДРЕСА_1. Крім
того, як встановлено з висновку про
технічний стан нерухомого майна,
виданого КП КОР "Ржищівське БТІ" право
власності на майно було зареєстроване
за ОСОБА_4 1/2 частина (АДРЕСА_1) на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого Ржищівською селищною
радою та зареєстрованого під № 110 від 10
червня 1991 року та за ОСОБА_3 1/2 частина
(АДРЕСА_1) на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
Ржищівською селищною радою та
зареєстрованого за № 108 від 10 червня 1991
року.

Оскільки прийнявши спадщину після
смерті ОСОБА_4, до складу якої входять
майнові права на спірну квартиру,
позивачі вважаються власниками з
моменту відкриття спадщини, а саме з
ІНФОРМАЦІЯ_1, реалізувати своє право на
оформлення спадщини вони не можуть у
зв'язку з відмовою нотаріальної
контори видати свідоцтво про право
власності на спадщину за законом, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову та
визнання за позивачками права
власності по 1/2 частині кожній на
спадкову квартиру.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 1216, 1218,
1268 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60,
64, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ржищівський міський суд Київської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
7 березня 2014 року.

Суддя: