АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/532/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
04 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Карпенко О.В.при
секретарі Анкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 30 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - Черкаська міська рада про
виділення в натурі частки із спільної
часткової власності ,-
в с т а н о в и л а :
05 березня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
виділення в натурі частки із спільної
часткової власності, посилаючись на те,
що він є власником 1/4 частини
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04 березня 2011
року серії ВРІ № 211048, виданого
державним нотаріусом Другої
Черкаської державної нотаріальної
контори Березій І.I. Вказане
підтверджується довідкою комунального
підприємства «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» від 14 лютого 2013 року №
677-0 та технічним паспортом на
відповідне домоволодіння.
Позивач зазначає, що іншими
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8
ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 04 березня 2011 року,
посвідченого Другою Черкаською
державною нотаріальною конторою,
реєстраційний № 3-390, належить 1/4
частина даного домоволодіння.
ОСОБА_8 належить також 1/4 частина
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 15 вересня 1992
року та свідоцтва про право на спадщину
від 04 серпня 1997 року,
посвідчених Другою Черкаською
державною нотаріальною конторою,
реєстраційні номери 2-5868 та 1-1433.
Позивач ОСОБА_6 вказує, що вищевказане
домоволодіння складається з наступних
будівель: житловий будинок з
прибудовами та відкритою верандою,
позначений на технічному плані літ.
«А-І, мс, А1-І, а1, а2, а3, а4» - дерев'яні,
обкладені цеглою, загальною площею 210,5
кв. м, жилою площею 148,1 кв. м, при ньому є
такі надвірні споруди: погріби -літ. «В,
Д», сарай - літ. «Б», гараж - літ. «З»,
оглядова яма гаражна - літ. «о/яма»,
хвіртки - № 1 і № 6, огорожа - № 2, 3, 7,
водоколонки - № 4, 5 1-3, 5, водоколонка - №
Позивач посилається, що в натурі
належна йому частина житлового будинку
та інших споруд, які знаходяться в
домоволодінні по АДРЕСА_1, не виділені.
У зв'язку з цим між ним та
відповідачами, як співвласниками цього
майна, виникають непорозуміння та
суперечки з приводу користування,
утримання та збереження майна, угоди
про спосіб виділення в натурі частки із
сумісного спільного володіння не
досягнуто. Тому позивач звернувся до
суду з даним позовом та просив
виділити у натурі належну йому 1/4
частину домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, судові витрати у справі
покласти на відповідачів.
08 квітня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із заявою про збільшення позовних
вимог та просив про визначення порядку
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 пропорційно часток
співвласників домоволодіння за цією
10 вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із заявою про збільшення позовних
вимог та просив стягнути з ОСОБА_7 на
пов'язаних з підтриманням
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 у
Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 04 грудня 2013 року
залучено в якості співвідповідача
Черкаську міську раду.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 30 грудня 2013 року
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - Черкаська міська рада про
виділення в натурі частки із спільної
часткової власності задоволено
частково.

Виділ в натурі часток будинку та
господарсько-побутових будівель і
споруд та встановлення порядку
користування земельною ділянкою
домоволодіння АДРЕСА_1, що є у спільній
частковій власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7
проведено відповідно до ідеальних
часток співвласників по другому
варіанту судової будівельно-технічної
експертизи від 27 червня 2013 року, яка є
невід'ємною частиною рішення.

Виділено ОСОБА_6 в натурі 1/4 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 (1/2 частина
житлового будинку «А-І» 1/2 частина
житлової прибудови «А1-І», прибудова
«а2»), зазначену синім кольором у
варіанті № 2 виділення в натурі частки
співвласників в будинковолодінні 1/ 4 до
1/ 4 по АДРЕСА_1 висновку
судово-технічної експертизи від 27
червня 2013 року, а саме: коридор 2-1,
площею 1.2 кв. м., коридор 2-2, площею 5.4 кв.
м., туалет, площею 0.7 кв. м., ванна 2-4,
площею 3.6 кв. м., кухня 2-5, площею 7.5 кв. м.,
житлова кімната 2-6, площею 10.5 кв. м.,
житлова кімната 2-7, площею 8.0 кв. м.,
житлова кімната 2-8, площею 9.7 кв. м. З
урахуванням надвірних будівель: сарай
«Б», гараж «З», ганок біля «а4», оглядова
яма гаража. З врахуванням інженерних
комунікацій: водопровід від зовнішніх
мереж, каналізація в зовнішню мережу.

Виділено ОСОБА_7 в натурі 1/4 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 (1/2 частина
житлового будинку «А-І» 1/2 частина
житлової прибудови «А1-І», 1/2 частина
житлової МС), зазначену червоним
кольором у варіанті № 2 виділення в
натурі частки співвласників в
будинковолодінні 1/ 4 до 1/ 4 по АДРЕСА_1
висновку судово-технічної експертизи
від 27 червня 2013 року, а саме: житлова
кімната 2-9, площею 17.5 кв. м., житлова
кімната 2-10, площею 11.6 кв. м, житлова
кімната 2-11, площею 22.5 кв. м. З
урахуванням надвірних будівель:
веранда «а1», погріб «В», ганок біля
«а1».

В спільному користуванні ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 залишено колонку питну № 5,
трубопровід № 5.

Виділено ОСОБА_6 в користування частину
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
площею 212.5 кв. м (на план - схемі
зображено синім кольором) в наступних
межах: від т. Л до т. Е - 4.01 х 2.74 х 3.0 х 1.92 м
по межі з земельною ділянкою кв. № 1; від
т. Е до т. Д - 5.86 х 3.37 х 1.16 м по вул.
Різдвяна; від т. Д до Т.5 - 8.19 х 9.45 м; від т.5
до т.6 - 2.0 м; від т.6 до т.3 - 2.0 м; від т.3 до
т.2 - 5.40м; т.2 знаходиться на зовнішній
стіні житлового будинку «А-І». Межа
проходе по лінії розподілу житлового
будинку «А-І».

Виділено ОСОБА_7 в користування частину
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
площею 170.5 кв. м. (на план - схемі
зображено червоним кольором) в
наступних межах: від т. А до т. О - 7.57 м -
огорожа № 7 по межі з земельною
ділянкою кв. № 1; Межа проходе по лінії
розподілу житлової прибудови «А1-І»,
житлового будинку «А-І» до т.2; Т.2
знаходиться на зовнішній стіні
житлового будинку «А-І» на відстані
2.5 м від т.1; Т.1 знаходиться на перетині
двох зовнішніх стін - прибудови «а1» та
житлового будинку «А-І»; від т.2 до т.4 -
7.40 м; від т.4 до т. К - 10.0 м; від т. К до т. С -
3.05 м; від т. С до т. В - 5.23 м; від т. В
до т. А - 5.86 м.

В спільному користуванні ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 залишено частину земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 4 кв.
м. (на план - схемі зображено жовтим
кольором) в наступних межах: т. 4
знаходиться на відстані 10.0 м від т. К;
від т.4 до т.3 - 2.0 м; від т.3 до т.6 - 2.0 м; від
т.6 до т.5 - 2.0 м.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 665
грн. компенсації за виділену їй більшу
від ідеальної частки домоволодіння. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав на нього
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
воно незаконне, безпідставне, таке, що
не відповідає засадам справедливості,
прийнятим з невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи та
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Просить скасувати
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 30 грудня 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким виділити
частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 та
визначити порядок користування під
вказаною земельною ділянкою згідно
першого варіанту, запропонованого
висновком експерта та задовольнити
вимоги щодо стягнення коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду першої інстанції
залишенню без змін, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, та вирішуючи
питання про варіант виділу в натурі
частки співвласників в
будинковолодінні та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, суд першої інстанції виходив
з того, що можливо здійснити виділення
в натурі частки співвласників в
будинковолодінні та встановити
порядок користування земельною
ділянкою, відповідно до другого
варіанта судової будівельно-технічної
експертизи від 27 червня 2013 року,
оскільки даний варіант є найбільш
прийнятним, так як при цьому не
порушується цілісність каркасу
будинку, необхідність проведення
передбачених даним варіантом
переобладнань не потребує великого
обсягу затрат матеріального характеру
та фізичних зусиль, при вказаному
варіанті не порушуються права та
інтереси як сторін по справі так і
інтереси неповнолітніх дітей і частки
співвласників при такому поділі не
суттєво відрізняються від ідеальних.
Судом враховано, що житлова кімната
літ. 2-11 (мансарда) знаходиться над
житловими кімнатами літ. 2-9 та 2-10, якими
користується та, які виділяються в
натурі ОСОБА_7 і можливість потрапити у
цю кімнату передбачена лише з веранди
«а1», яка знаходиться в користуванні
ОСОБА_7

За другим варіантом розподілу, на
ОСОБА_7 покладається обов'язок сплати
ОСОБА_6 меншої суми грошової
компенсації за різницю вартості часток
сторін у майні, що, враховуючи
матеріальний стан відповідача та
наявність в неї на утриманні
неповнолітньої дитини, також є
суттєвим.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 про стягнення з
відповідача на його користь 15811,97 грн.
витрат, пов'язаних з утриманням
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, суд
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач
звертався до відповідача щодо
необхідності проведення ремонту
спірного будинковолодіння та
отримавши його згоду, провів ремонт.
Даний факт заперечувався відповідачем
і під час розгляду справу.

Отже, у зв'язку з тим, що кожному
учаснику спільної власності належить
обмежене право власності на спільну
річ, змістом внутрішніх правовідносин
спільної власності є право і обов'язок
кожного співвласника узгоджувати свою
поведінку щодо володіння, користування
і розпорядження спільним майном з
іншими власниками. Так як позивач не
отримав згоди іншого співвласника
відповідача на покращення (поліпшення)
спільного майна - будинковолодіння, а
здійснив даний ремонт на свій ризик, то
він не має права вимоги від іншого
співвласника на відшкодування частини
понесених ним витрат на ремонт
будинковолодіння. Позивач не надав
належних та достовірних доказів того,
що без проведення ремонту спірного
будинковолодіння було неможливо його
використовувати за призначенням. Кошти
витрачені на проведення ремонту
спірного будинковолодіння не є коштами
на його утримання, а є коштами
витраченим на поліпшення майна, яке
отримав згідно розподілу сам позивач.
Відповідач, яка хоча й була
зареєстрована у домоволодінні але там
не проживала не повинна сплачувати за
житлово-комунальні послуги, оскільки
вона такі послуги не отримувала, чого
не заперечували в судовому засіданні
сторони. Позивач не звертався до суду з
вимогою щодо визнання відповідача
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, або з позовом
щодо розподілу особових рахунків.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 04
березня 2011 року ОСОБА_6 належить 1/4
частина жилого будинку з відповідною
частиною надвірних споруд, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_7, згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04 березня 2011
року також належить 1/4 частина
вищевказаного жилого будинку з
відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 14 лютого
2013 року, домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстроване на праві власності за
ОСОБА_6 1/4 частина, ОСОБА_7 - 1/4 частина,
ОСОБА_8 - 1/2 частина.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Право спільної власності
виникає з підстав, не заборонених
законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України визначено,
що співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 88 ЗК України,
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди у судовому
порядку.

Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Із матеріалів справи вбачається, а саме
згідно даних довідки КП «ЧООБТІ» від 19
листопада 2013 року, що в
інвентаризаційних матеріалах КП
«ЧООБТІ» зареєстровано договір від 31
березня 1998 року про порядок
користування житловим будинку з
надвірними спорудами за адресою
АДРЕСА_1, згідно якого порядок
користування складений між ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Згідно висновку № 13-БТ судової
будівельно-технічної експертизи від 27
червня 2013 року експертом
запропоновано три варіанти виділення
часток будинку в натурі по АДРЕСА_1
відповідно до ідеальних часток
співвласників 1/2 до 1/2 (1/4 до 1/4 частки в
будинковолодінні) та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою по вищевказаній адресі з
виділом частин земельної ділянки
пропорційно розмірам ідеальних часток
співвласників 1/4 до 1/4.

Згідно висновку департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування від 29 серпня 2013 року
вбачається, що розподіл домоволодіння
можливий по всім трьом варіантам,
запропонованим експертом Онищенко Н.С.
у висновку № 13-бт судової
будівельно-технічної експертизи від 27
червня 2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що до
іншого співвласника домоволодіння -
ОСОБА_8 сторони будь-яких
претензій щодо користування ним своєї
частини будинку не мають, про що вони
підтвердили в судовому засіданні.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про другий варіант
виділу в натурі частки співвласників в
будинковолодінні та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, оскільки даний варіант є
найбільш прийнятним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Статтею 356 ЦК України визначено, що
власність двох чи більше осіб із
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Виходячи із аналізу даних норм закону,
колегія суддів також погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 про стягнення на його користь
15811,97 грн. витрат, пов'язаних з
утриманням домоволодіння, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач звертався до
відповідача щодо необхідності
проведення ремонту спірного
будинковолодіння та отримавши його
згоду, провів ремонт. Даний факт
заперечувався відповідачем і під час
розгляду справу. Позивач не надав суду
доказів , що отримав письмову згоду на
проведення ремонтних робіт, які він
провів для покращання своїх умов
проживання.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Обов'язок доказування та подання
доказів, встановлений ст. 60 ЦПК
України, в якій зазначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Доводи апелянта про те, що найбільш
прийнятним варіантом виділу його
частки, який би в повній мірі
відповідав його законним правам та
інтересам, був перший варіант,
запропонований висновком експерта,
оскільки все своє життя він жив однією
сім'єю з своїми батьками, він спільне
господарство по АДРЕСА_1 підлягають
відхиленню, оскільки сторони є
співвласниками вищевказаного
будинковолодіння, яким належить по 1/4
його частині, а другий варіант судової
будівельно-технічної експертизи від 27
червня 2013 року є найбільш прийнятним,
так як при цьому не порушується
цілісність каркасу будинку,
необхідність проведення передбачених
даним варіантом переобладнань не
потребує великого обсягу затрат
матеріального характеру та фізичних
зусиль, при вказаному варіанті не
порушуються права та інтереси як
сторін по справі так і інтереси
неповнолітніх дітей і частки
співвласників при такому поділі не
суттєво відрізняються від ідеальних.
За другим варіантом розподілу
будинковолодіння частки співвласників
становлять відповідно 47/ 100 та 53 / 100,
тоді, як по першому варіанту поділу
відповідно 40/100 та 60 / 100 та позивач
отримує не лише значно більшу частку
від ідеальної, але й отримує кухню,
ванну, туалет, коридор, тоді як іншому
співвласнику виділяється лише три
кімнати, які необхідно
переобладнувати та влаштовувати
кухню, ванну, туалет , нести затрати по
проведенню комунікацій, що на думку
колегії порушить її права .

Доводи апелянта є безпідставними та
необґрунтованими, були предметом
розгляду судом першої інстанції, їм
дана належна оцінка, вони не знайшли
свого підтвердження в матеріалах
справи та висновки суду не
спростовуються доводами позивача.

Посилання апелянта, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про часткове
задоволення позову, розглядаючи спір,
районний суд повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
постановив правильне по суті і
справедливе рішення.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 30 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа - Черкаська міська
рада про виділення в натурі частки із
спільної часткової власності -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :