Провадження № 2/742/328/14
унікальний № 742/830/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді Зарічної
Л.А.,

при секретарях : Тищенко О.М.,
Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Прилуках цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного
представника неповнолітньої ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача служба у справах
дітей Прилуцької районної державної
адміністрації, про витребування майна
з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

За договором купівлі-продажу
позивачка у магазині «Компютерний
світ» придбала холодильник «Indezit»,
телевізор «Samsung» та пральну машину «LG»
які встановила у власній квартирі, де
проживали її син та співмешканка.
Повернувшись через певний період часу
до власної квартири, виявила зникнення
вказаний речей, які вподальшому
виявила за місцем проживання
відповідачів та які на її вимогу про
повернення вказаних речей у
добровільному порядку відмовилися це
зробити, що і стало причиною звернення
до суду із відповідним позовом.

В судовому засіданні позивачка
уточнила свої позовні вимоги, зважаючи
на ті обставини, що вказане майно
незаконно утримується ОСОБА_4, який
здавав житло її сину ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
позовних вимог не визнали , вказуючи на
ті обставини, що такі були подаровані
на весілля гостями, а тому позивачка не
має до них ніякого відношення. Крім
того підтвердили ті обставини, що
дійсно вказані речі були вивезені з
квартири позивачки та знаходилися в
с.Дідівці, але після того, як ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 орендували квартиру в
м.Прилуках, такі були перевезені за
місцем їх проживання. Вподальшому
вказані речі залишилися у квартирі
ОСОБА_4, який залишив їх як застава
оплати за найм квартири, яку вони
заборгували в розмірі 2750 грн. за кілька
днів проживання, хоча жодного договору
найму із даною особою не укладали та не
підписували .

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився та не повідомив
про причини своєї неявки, хоча про день
та час розгляду справи був
повідомлений своєчасно.

Служба у справах дітей Прилуцької
райдержадміністрації до суду не
з"явилася, але подала письмову заяву
про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши наявні докази по
справі суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані , на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи

Сторони мають право
обґрунтувати належність конкретного
доказу для підтвердження вимог або
заперечень.

Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтвердитися іншими засобами
доказування.

Так, позивачка в судовому
засіданні стверджувала, що вказані
речі були придбані саме нею особисто за
власні кошти та встановлені у її
власній квартирі.

Факт придбання вказаних речей
саме позивачкою підтверджується
оригіналом наданого нею товарного
чека.

Крім того, допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_6, який працює в
магазині «Комп'ютерний світ»,
підтвердив обставини придбання
позивачкою та її чоловіком восени 2013
року телевізора, холодильника та
пральної машини, на які був виписаний
один товарний чек та які були
доставлені працівниками до під'їзду,
де знаходиться квартира позивачки,
оскільки така знаходиться в одному
будинку з магазином, але в іншому
під'їзді. Крім того свідок повідомив, що
вказана техніка купувалася вся
одночасно та зі слів покупців - для
обставлення власної квартири.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 пояснив, що на прохання
сина позивачки перевозив з квартири
позивачки з м.Прилуки у с.Дідівці до
відповідачів по справі речі, які могли
вміститися в легковий автомобіль, а
саме дрібні особисті речі, одяг, ікони
та телевізор.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 пояснив, що працюючи у
Прилуцькому МВ УМВС виїздив за
викликом на сварку в с.Дідівці. Під час
з'ясування обставин сварки йому стало
відомо, що батьки приїхали забирати
свого сина. У будинку бачив пральну
машину, холодильник та телевізор, які,
як повідомляла відповідачка, були
подаровані на весілля.

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснила, що на весілля, яке
відбувалося 15 вересня 2013 року ,
позивачка, як мати, подарувала молодим
телевізор, бабуся, яка присутня в
судовому засіданні - холодильник,
дядько, присутній в судовому засіданні,
- пральну машину. Самих речей на весіллі
свідок не бачила, проте запевнила, що
вони висловлювалися з приводу своїх
подарунків та клали до «банки»
документи на таку техніку.

В той же час свідок ОСОБА_9, який
є дядьком нареченого, заперечив
обставини придбання та дарування ним
будь-яких подарунків, про які вказав
свідок ОСОБА_10 . Обставини дарування
холодильника заперечила і бабуся,
свідок ОСОБА_11, яка вказала, що дарувала
килими, які попередньо забрав внук, та
які вона вподальшому виявила в
с.Дідівці за місцем проживання матері
нареченої, та 200 доларів США, які вона
клала до банки без конверта.

Згідно ст.218 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремої його частини може доводитися
письмовими доказами, засобами запису
та іншими доказами.

Окрім письмових доказів про
придбання вказаних речей саме
позивачкою, інших письмових доказів,
щодо правомірності користування
вказаними речами саме стороною
відповідачів не встановлено і
відповідних доказів цьому ними не
надано.

Також в судовому засіданні не
надано належних та допустимих доказів
з того приводу, що вказане майно є
предметом спільної сумісної власності,
як таке, що було подароване на весілля..

Факт знаходження вказаного майна
саме у відповідачки ОСОБА_2
підтверджується копією наданого нею
особисто акту добровільного розподілу
майна, тобто відповідачем у спорі за
вимогою про витребування майна
виступає особа, що на момент подання
позову фактично володіла майном, і ця
обставина знайшла своє підтвердження в
судовому засіданні. Обставини
перебування вказаного майна на час
розгляду справи у відповідача ОСОБА_4
підтверджується показами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

В той же час відповідачі
заперечили той факт, що вказані речі
придбавалися ними особисто та за їх
власні кошти.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
позивачу як власнику належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, а передача
у тимчасове володіння інших осіб не
призводить до втрати ним права
власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти
,користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Статтею 321 ЦК України
передбачено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності чи обмежений у його
здійснені.

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод,до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України від 17 липня 1997 року
№475/97-ВР " Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року", Першого протоколу та
протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції
закріплено принцип непорушності та
право приватної власності,який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та
закріплено право власника володіти,
користуватись і розпоряджатись
належним йому майном на власний розсуд,
вчиняти щодо свого майна будь-які угоди
відповідно до Закону за своєю
волею,незалежно від волі інших осіб.

Таким чином позивачка
скористалася своїм законним правом,
передбаченим ст. 391 ЦК України і як
власник майна вправі вимагати захисту
свого права від осіб , які
перешкоджають їй користуватися та
розпоряджатися своїм майном. В
судовому засіданні встановлено, що
відповідачі користуються майном, що
належить позивачу на праві приватної
власності

Статтею .399 ЦК України передбачено, що
право володіння припиняється у разі
витребування майна від володільця
власником майна або іншою особою.

За таких обставин вимоги позивача
щодо витребування із володіння
відповідачів знайшли своє
підтвердження дослідженими в суді
доказами, оскільки ними повно і
достовірно доведено, що саме позивачка
є власником зазначеного у позовній
заяві майна - пральної машини,
телевізора та холодильника , придбала
його на законних підставах, а тому до
задоволення підлягають її позовні
вимоги щодо відповідача ОСОБА_4

Вирішуючи питання про задоволення
основних позовних вимог, суд вважає за
необхідне стягнути на користь
позивачки понесені нею судові витрати
по справі, підтверджені документально,
а саме по сплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 16, 319, 326, 387, ЦК, ст.ст.
213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_4 холодильник «Indezit
NBS20AA», телевізор «Samsung 40EH5300» та пральну
машину «LG 10B8ND» та передати їх
законному власнику ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 понесені витрати по справі в
розмірі 243 грн.60 коп.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі впродовж 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги
до Апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя: