Справа № 307/3452/13-ц
Провадження № 2/307/116/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Мельник В.І при
секретарі Гайдукова Н.А з участю
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 представника
відповідача ОСОБА_3 розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовною заявою:

ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Тячівського РВ ГУ
Держаної міграційної служби України в
Закарпатській області про визнання
особи що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку .

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_4 пред'явив позов в суд до
відповідачів про визнання ОСОБА_2
таким що втратив право на користування
житловим приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивує тим, що на
прохання ОСОБА_2 він разом з дружиною
надали письмову згоду на реєстрацію у
будинку АДРЕСА_1 який належить їм на
праві приватної власності. 16 листопада
2011 року їх донька ОСОБА_5 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_2 Шлюб виявився невдалим
ОСОБА_2 поводився зухвало , постійно
ображав доньку, принижував її. Через
рік спільного проживання 16 листопада 16
листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_2 ба
його донькою було розірвано. Після
розірвання шлюбу відповідач переїхав
проживати до своїх батьків але
категорично відмовився знятись з
паспортної реєстрації . 22 червня 2013
року його донька зареєструвала шлюб з
ОСОБА_6 від якого вагітна. Він сам
інвалід другої групи ветеран війни.
Звертався з заявами в міліцію про те що
ОСОБА_2 постійно погрожує йому та
принижує.

Просить суд визнати
ОСОБА_2 таким що втратив право на
користування житловим будинком та
зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач в судове засідання не
з'явився , написав заяву про слухання
справи у його відсутність.

Представник позивача позовні
вимоги підтримав та доповнив, ОСОБА_4
має власний будинок АДРЕСА_1. Він дав
згоду на реєстрацію в будинку ОСОБА_2
який одружився на його донці. Однак
шлюб виявився невдалим та проживши в
шлюбі один рік ОСОБА_2 та ОСОБА_5
розлучились. Не погодившись з рішенням
суду про розірвання шлюбу ОСОБА_2
подавав апеляційну скаргу , але шлюб
було розірвано. В квітні 2013 року ОСОБА_4
пред'явив позов в суд про визнання
ОСОБА_2 таким що він втратив право на
житло, але оскільки ОСОБА_2 менше року
як перестав проживати в будинку, то
позовну заяву було залишено без
розгляду. ОСОБА_2 з вересня 2012 року не
проживає у АДРЕСА_1 що стверджується
Рішенням Тячівського районного суду
від 15 листопада 2012 року про розірвання
шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 а.с 9 .
Довідкою Бедевлянської сільської ради
а.с 11 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22 червня 2013 року
зареєстрували шлюб що стверджується
свідоцтвом про одруження а.с 10. ОСОБА_2
не має жодних підстав на проживання у
вказаному будинку.

Просить суд позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнав та пояснив в суді про те що
між ним та ОСОБА_5 шлюб розірвано йому
стало відомо тільки у вересні 2013 року.
ДО того часу він проживав у АДРЕСА_1. До
вересня 2013 року він проживав з жінкою .
У квітні 2013 року він виїхав на
заробітки та повернувся у вересні
додому на АДРЕСА_1. Тоді йому стало
відомо що він розлучений.

Просить суд в позові відмовити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та пояснив в суді
ОСОБА_2 проживав у будинку АДРЕСА_1 з
згоди власників які надали письмову
згоду зареєструвати його як члена сім'ї
наймача. Він продав власний автомобіль
за 6 тис доларів США на 30000 гривень
привіз пиломатеріалів всі кошти він
вклав у будинок позивача. Ніхто не може
бути виселений із займаного житлового
приміщення . Позивач заперечує проти
позовних вимог та стверджує що його
постійним місцем проживання є будинок
АДРЕСА_1. Позивач іншого житла не має ,
свого постійного місця проживання
позивач не змінював.

Просить суд в позові відмовити.

Представник , Тячівського РВ ГУ
Держаної міграційної служби України в
Закарпатській області в судове
засідання не з'явився, про місце, день
та час розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивач відповідно до
виписки " Про держану реєстрацію прав"
від 29 листопада 2012 року є власником ?
частини будинку АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно будинок
АДРЕСА_1 належить в рівних долях ОСОБА_4
та ОСОБА_8 . а.с 12

Довідкою Бедевлянської сільської
ради № 2009 від 5 листопада 2012 року
стверджується що ОСОБА_2 який
зареєстрований в АДРЕСА_1 з 14 вересня 2012
року в будинку не проживає. а.с 15

Як вбачається з рішення
Тячівського районного суду від 15
листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 розірвано. а.с 9

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22 червня
зареєстрували шлюб 2013 року. а.с 10

Твердження позивача про те що він
до вересня 2013 року проживав у АДРЕСА_1
спростовуються

Довідкою Бедевлянської сільської
ради № 2987 від 23 вересня 2013 року
відповідно до якої ОСОБА_2 з вересня 2012
року не проживає у АДРЕСА_1. а.с 11

Повідомленням № 14761 від 19 жовтня
2012 року Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області на ім'я ОСОБА_4
відповідно до якого ОСОБА_4 повідомлено
що його заява розглянута за
результатами розгляду прийнято
рішення по ст..6 пн2 КПК України за
відсутністю в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_9
складу злочину передбаченого ст..129 та
296 КК України. а.с 32

Повідомленням № 16120 від 12
листопада 2012 року Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області на ім'я
ОСОБА_5 відповідно до якого ОСОБА_5
повідомлено що її заява розглянута за
результатами розгляду прийнято
рішення по ст..6 пн 2 КПК України за
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
злочину передбаченого ст..129 КК
України. а.с 33

Відповідно до ст. 156 ЖК України
"члени сім'ї власника будинку, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
житлом... До членів сім'ї власника
будинку належать особи, зазначені в
частині другій ст. 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням".

Аналогічні положення містяться й
в ч.1 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї ( в тому числі колишній член
сім'ї) власника будинку втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше на
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Коло членів сім'ї власника житла,
правовий статус яких визначається ст.
156 ЖК УРСР, є аналогічним членам сім'ї
наймача, які визначені ч.2 ст. 64 ЖК. До
них належать дружина (чоловік) наймача,
діти і батьки кожного з подружжя.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути виселеним із займаного житла
або обмежений в користуванні житлом
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно ст. 157 ЖК України членів
сім'ї власника житлового будинку може
бути виселено у випадках, передбачених
ст. 116 ЖК України. Виселення проводиться
у судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач, в липні 2011 року вселився
в даний будинок як член сім'ї, що
підтвердив в судовому засіданні
представник відповідача. З вересня 2012
року відповідач в будинку не проживає,
що підтверджено як показами
представника позивача, так і
матеріалами справи .

В апеляційній скарзі від 28
листопада 2012 року на рішення
Тячівського районного суду про
розірвання шлюбу відповідач зазначив. "
Крім наведеного , можливо з умислом
навмисно ввести суд в оману , позивачка
в позові вказала його адресу
проживання АДРЕСА_1 де знаходиться
житловий будинок її батьків. При цьому
достовірно знаючи що після
непорозуміння , що виникло між ним та її
батьком ОСОБА_4 він став проживати в
будинку своїх батьків в АДРЕСА_2 куди
жодних повідомлень не отримував ". В
апеляційній скарзі відповідач сам
визнав що з листопада 2012 року не
проживає в АДРЕСА_1 . а.с 44

Сторонами не було укладено будь-яких
угод щодо права користування житловим
будинком.

Судом не встановлено, що
відповідач був відсутнім в житловому
будинку позивача весь цей час з
будь-яких поважних причин, а тому він
вважається таким, що втратив право
користування житловим будинком
позивача, так як не проживає в будинку
позивача більше 1 року.

За таких обставин, суд вважає, що
вимоги позивача про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
підлягають задоволенню.

Позовна заява в частині, що
стосується зобов'язання Тячівського
РВ ГУ Держаної міграційної служби
України в Закарпатській області зняти
відповідача з реєстраційного обліку
також підлягає до задоволення .

Керуючись ст.214, ст.215 ЦПК України,
ст.405 ЦК України, ст.64, ст.116, ст.156, ст.157,
ст.161 ЖК України, ст.7, ст.11 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні»суд , -

в
и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким що втратив
право користування житловим будинком
АДРЕСА_1 з правом зняття його з
реєстрації без його заяви у
Тячівському РВ ГУ Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Закарпатської області через
Тячівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя Тячівського районного суду
В.І.Мельник