Єдиний унікальний номер 243/481/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3729/2014
Єдиний унікальний номер 243/418/14ц
Номер провадження 22ц/775/3729/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Чемодурова
Доповідач: Груіцька Л.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

05 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді:
Лоленко А.В.,

суддів:
Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.

при секретарі:
Папоян К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 березня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
приватного нотаріуса Слов'янського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н
О В И В:

24 січня 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулось до суду з
позовом до приватного нотаріуса
Слов'янського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_2, про
визнання безпідставною відмову
нотаріуса у видачі дублікату
правовстановлюючого документу та
зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 12 березня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 12 березня 2014 року
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» подало
апеляційну скаргу. Просило рішення
суду скасувати та постановити нове.
Вважають, що рішення є незаконним, та
винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального прав В
підтвердження своїх вимог зазначають
що відмова нотаріуса у вчиненні
нотаріальних дії з підстав, що дублікат
видається у разі втрати або зіпсування
документа на ім'я осіб за дорученням
яких або щодо яких вчинялися
нотаріальні дії, а відповідач не
входить до числа таких осіб та не є
стороною договору купівлі-продажу не
передбачена Законом України «Про
нотаріат», а отже відмова приватного
нотаріуса Слов'янського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_2 у видачі дублікату
правовстановлюючого документу від
04.07.2012 року є незаконною. ПАТ КБ
«ПриватБанк» вважає, що відмова
відповідача у видачі дублікату
договору купівлі-продажу є незаконною,
оскільки не ґрунтується на чинному
законодавстві. Також судом не
застосовано ч.5 ст.124 Конституції
України та ч.1 ст.55 ЗУ «Про нотаріат».

Судом першої інстанції
встановлено наступне:

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду від 22.05.2012р. позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 задоволено
частково. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№19К від 20.07.2006р. в розмірі 238 245,65 доларів
США звернено стягнення на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом укладення іпотеко -
держателем від свого імені договору
купівлі-продажу на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцю. В
задоволенні вимог банку щодо надання
йому повноважень з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки було відмовлено. /а.с.6-10/.

12 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до приватного нотаріуса
Слов'янського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 із заявою про видачу
дублікату договору купівлі-продажу від
19.07.2006р. за реєстровим №1862 /а.с.13/.

13 грудня 2013 року приватним нотаріусом
Слов'янського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_2 було
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, якою ПАТ КБ
«ПриватБанк» було відмовлено у видачі
дублікату договору купівлі-продажу від
19.07.2006р. за реєстровим №1862, оскільки ПАТ
КБ «ПриватБанк» не є стороною в
зазначеному договорі, а отже і не має
права на його отримання.

Ухвалою суду від 04 лютого 2014 року до
участі у справі у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору залучено ОСОБА_3.

Сторони у судове засідання не з'явилися
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15
ЦК України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справі» право на оскарження
нотаріальної дії або відмови у її
вчиненні, а також нотаріального акта
має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти (частина
друга статті 50 Закону України від 02
вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат»).

За правилами цивільного судочинства як
спір про право в позовному провадженні
розглядаються позови про оскарження
дій нотаріуса щодо відмови видачі
дублікату договору, коли йдеться
виключно про порушення нотаріусом
правил вчинення відповідної
нотаріальної дії і при цьому позивачем
не порушується питання про захист
права відповідно до положень
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в
Україні діє принцип верховенства
права, за яким Конституція України має
найвищу юридичну силу. Закони
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами
прямої дії.

У відповідності до ст. 92 Конституції
України організація і діяльність
нотаріату, права і обов'язки нотаріуса
визначено Законом України «Про
нотаріат».

Відповідно до п.1 глави 1 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом МЮ
України від 22.02.2012 року №296/5 (далі -
Порядок) нотаріальні дії можуть
вчинюватися будь-яким нотаріусом на
всій території України, за винятком
обмежень у праві вчинення нотаріальних
дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72,
73, 94 Закону України «Про нотаріат» (далі
- Закон) та іншими актами законодавства
України.

Згідно ч.1 ст.53 Закону у разі втрати або
зіпсування документа, посвідченого або
виданого нотаріусом чи посадовою
особою органу місцевого
самоврядування, за письмовою заявою
осіб, перелічених у першому реченні
частини п'ятої статті 8 цього Закону,
видається дублікат втраченого
документа.

Згідно ч.5 ст.8 Закону довідки про
вчинені нотаріальні дії та копії
документів, що зберігаються у
нотаріуса, видаються нотаріусом
виключно фізичним та юридичним особам,
за дорученням яких або щодо яких
вчинялися нотаріальні дії.

Згідно п.1.1 глави 22 Порядку у разі
втрати або зіпсування документа,
посвідченого або виданого нотаріусом,
за письмовою заявою осіб, за дорученням
яких або щодо яких учинялася
нотаріальна дія, нотаріусом видається
дублікат утраченого або зіпсованого
документа.

Відповідно до п.3 глави 13 Порядку
нотаріус на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, зобов'язаний викласти причини
відмови в письмовій формі і роз'яснити
порядок її оскарження. У цих випадках
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії.

Згідно п.1 глави 14 Порядку нотаріальна
дія або відмова у її вчиненні,
нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Апеляційним судом встановлено, що ПАК
КБ «ПриватБанк» звернулося із заявою
до Приватного нотаріуса Слов'янського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про видачу дублікату договору купівлі
продажу житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від
19.07.2006 року за реєстровим номером 1862,
укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої
сторони./ а.с.13/;

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 13.12.2013
року нотаріус ОСОБА_2 відмовив ПАК КБ
«ПриватБанк» у видачі спірного
договору з тих підстав, що дублікат
договору, відповідно до Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України видається за письмовою заявою
осіб,щодо яких учинялася нотаріальна
дія, а заявник не є такою особою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції послався на те, що
нотаріус відмовляючи позивачу у видачі
дублікату договору купівлі - продажу,
діяв у чіткій послідовності відповідно
до вимог Закону України «Про нотаріат».

Апеляційна скарга у частині того, що
наявність у іпотекодержателя права
продажу предмету іпотеки дозволяє йому
отримувати усі документи, які
необхідні для такого продажу не
заслуговує на увагу бо не ґрунтується
на законі.

Крім того з матеріалів справи
вбачається, що позивач не надав суду
документів, які б свідчили про те, що
ОСОБА_3, який є стороною по вказаному
договору купівлі - продажу, надав
повноваження Банку для отримання
договору купівлі- продажу, а позовні
вимоги Банку до ОСОБА_3 щодо надання
Банку повноважень з отримання
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість, яка
належить ОСОБА_3 - не задоволені. /
а.с.6-10/.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги
позивача є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства й
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності та
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судове рішення відповідає цим
вимогам.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції дотримався зазначених норм
матеріального та процесуального
законодавства, з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив докази, яким дав належну
оцінку.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи і висновків суду не
спростовують.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог в
зв'язку з тим, що нотаріус відмовляючи
позивачу у видачі дублікату договору
купівлі - продажу, діяв у чіткій
послідовності відповідно до вимог
Закону України «Про нотаріат».

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи та правильних
висновків суду не спростовують, то
підстави для скасування або зміни
рішення суду відсутні, а тому
апеляційну скаргу позивача
апеляційний суд відхиляє, а рішення
суду першої інстанції - залишає без
змін.

Керуючись ст.ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 12 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржено протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: