Справа № 466/5852/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Ковальчука О.І.

при секретарі -
Харечка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ,
-

у с т а н о в
и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2, який в
подальшому уточнила про поділ
спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 2003 року по 2012 рік вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Рішенням
Шевченківського районного суду
м.Львова від 02.03.2012 р. шлюб було
розірвано. За час шлюбу сторонами було
придбано автомобіль марки "Мitsubishi Colt" 1.5
Di-D 3 dr. ідентифікаційний номер НОМЕР_2
2007р.в., д.н.з. НОМЕР_1, згідно договору
купівлі продажу автомобіля, власником
якого є ОСОБА_2 Даний автомобіль був
придбаний подружжям за кошти батьків
позивачки, які перебувають та офіційно
працюють в Італії, де і був придбаний
вищезазначений автомобіль. Крім того
зазначила, що у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70
Сімейного кодексу України). Проте,
оскільки з позивачкою проживають
неповнолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вважає за
необхідне звернутися до ч.2 ст. 70
Сімейного кодексу України, відповідно
до якої за рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного
розвитку та лікування. Розмір
аліментів, які виплачує позивачці
відповідач на кожну дитину становить 350
грн. на місяць, яких не вистачає для
належного виховання та забезпечення
всім необхідним. Окрім цього діти
постійно хворіють та позивачка змушена
лягати з ними в лікарню. Проте
відповідач не цікавиться життям дітей,
їх вихованням та лікуванням, не сплачує
аліментів на їх утримання. Таким чином
позивачка вважає, що її частка у
спільному майні подружжя має бути
виділена у розмірі 34 частини
автомобіля марки «Мitsubishi Colt» 1.5 Di-D 3 dr.
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 2007р.в.,
д.н.з. НОМЕР_1. Крім того відповідач без
згоди позивача зняв з обліку для
реалізації та відчужив вищезазначений
автомобіль, однак жодної компенсації
за спільно набутий транспортний засіб
позивачка не отримала. У зв'язку з чим
просила визнати автомобіль марки
«Мitsubishi Colt» 1.5 Di-D 3 dr. ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 2007р.в. спільним майном
подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості
34 автомобіля марки «Мitsubishi Colt» 1.5 Di-D 3 dr.
Ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в сумі 63
238, 50 грн., а також стягнути з
відповідача судові витрати: 860 грн.
судового збору, 1500 грн. витрат за
проведення первинної оцінки вартості
автомобіля, 1500 грн. витрат на
проведення актуалізації звіту про
оцінку транспортного засобу та 2 200 грн.
витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав наведених в позовній заяві та
просив позов задовольнити. Судові
витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача позов
заперечив, підтримавши письмові
заперечення долучені до матеріалів
справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, хоча про день та час
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила. Суд вважає за можливе
провести розгляд справи у її
відсутності.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2003 року по 2012
рік позивач ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 Рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 02.03.2012 р.
шлюб було розірвано.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спір між подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільного нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясувати джерело і час його придбання.

Під час перебування у шлюбі сторонами
придбано у власність автомобіль марки
«Мitsubishi Colt» 1.5 Di-D 3 dr. ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 2007р.в., д.н.з. НОМЕР_1. Право
власності на транспортний засіб
зареєстровано за відповідачем у справі
ОСОБА_2

Відповідно до п.23 Постанови № 11 від 21
грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділу спільного майна
подружжя" спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60
СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України),
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
України, можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартира, жилі й садові будинки,
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі,
грошові кошти та майно, належне
подружжю та іншими зобов"язальними
правовідносинами, тощо.

У відповідності до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.61 СК України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69, ст. 71
Сімейного кодексу України дружина і
чоловік незалежно від розірвання шлюбу
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, яке ділиться між ними в
натурі.

Враховуючи, що сторони не домовилися
про поділ майна за взаємною згодою, як
це передбачено ч. 2 ст. 69 цього Кодексу,
даний спір повинен вирішуватися судом.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України
при поділі майна частки майна дружини
та чоловіка повинні бути рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним контрактом.

Відповідно до звіту про оцінку
транспортного засобу, а саме
автомобіля марки «Мitsubishi Colt» 1.5 Di-D 3 dr.
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 2007р.в.,
ринкова вартість станом на 12 лютого 2014
р. об'єкта оцінки (вказаного автомобіля)
складає 84318 гривень.

Проте, позивачем ОСОБА_2 заявлена
вимога про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації
вартості 34 автомобіля марки «Мitsubishi Colt»
1.5 Di-D 3 dr. Ідентифікаційний номер НОМЕР_2
в сумі 63 238,50 грн., оскільки відповідач
без згоди позивача зняв з обліку для
реалізації та відчужив вищезазначений
автомобіль, однак жодної компенсації
за спільно набутий транспортний засіб
позивачка не отримала. Крім того з
позивачкою проживають неповнолітні
діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховується також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї.

Відповідно до ст. ст. 63, 70 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності. У
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними. За рішенням суду частка майна
може бути збільшена, якщо з нею /ним/
проживають діти, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатні для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування. Суд може присудити одному з
подружжя більшу частку за обставин, що
мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що спірне
майно було придбано сторонами під час
перебування в зареєстрованому шлюбі,
за спільні кошти і є спільною
власністю подружжя та суд вважає
можливим відступити від рівності
часток, оскільки в судовому засіданні
встановлено, що з позивачкою
проживають неповнолітні діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Розмір аліментів, які виплачує
позивачці відповідач на кожну дитину
становить 350 грн. на місяць, недостатній
для забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування. Окрім
цього діти хворіють та позивачка
змушена лягати з ними в лікарню,
витрачаючи додаткові кошти. Відповідач
не цікавиться життям дітей, їх
вихованням та лікуванням, що
підтверджується несплатою ним
аліментів на утримання дітей,
допустивши при цьому заборгованість.
Таким чином суд вважає, що частка
позивача у спільному майні подружжя
має бути виділена у розмірі 34 частини
автомобіля марки "Мitsubishi Colt" 1.5 Di-D 3 dr.
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 2007р.в.,
д.н.з. НОМЕР_1.

Статтею 79 ЦПК передбачено, що витрати
на правову допомогу входять до витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

З квитанції від 18 червня 2012 р.
вбачається, що адвокатом ОСОБА_6, який
діє на підставі договору від 15.06.2012 р.
позивачу ОСОБА_1 надано правову
допомогу вартістю 2200 грн. Виходячи з
наведеного витрати на правову допомогу
підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 88 ЦПК України, з
відповідача також підлягає стягненню
860 грн. судового збору, 1500 грн. витрат за
проведення первинної оцінки вартості
автомобіля, 1500 грн. витрат на
проведення актуалізації звіту про
оцінку транспортного засобу

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 368, 1046-1050 ЦК
України, ст.ст. 60, 62, 70, 71 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007р. №11 „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", суд , -
в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати автомобіль "Мitsubishi Colt" 1.5 Di-D 3 dr.
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 2007р.в.
спільним майном подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок компенсації 34 вартості
автомобіля марки "Мitsubishi Colt" 1.5 Di-D 3 dr.
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в сумі 63
238,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 860
грн. судового збору, 1500 грн. витрат за
проведення первинної оцінки вартості
автомобіля, 1500 грн. витрат на
проведення актуалізації звіту про
оцінку транспортного засобу та 2 200 грн.
витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: О. І. Ковальчук