Справа № 610/4835/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

при секретарі - Щербак Л.Ч.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балаклія
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою про стягнення з ОСОБА_2 суми
боргу в сумі 15000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що 24 квітня 2013 року ОСОБА_2
купив у нього дві корови та три теляти
на загальну суму 15000 грн. Оскільки
грошей на момент угоди у ОСОБА_2 не було,
останній написав розписку, в якій
зобов'язувався віддати гроші до 01
жовтня 2013 року. На сьогоднішній день
гроші не сплачено. Просить стягнути
борг керуючись ст.ст. 1047, 1049 ЦК України.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з наведених у ньому підстав.

Відповідач та представник відповідача
проти задоволення позову заперечували
пояснивши, що 24 квітня 2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу двох корів та трьох
телят на загальну суму 15000 грн. У зв'язку
з відсутністю коштів, ОСОБА_2 написав
ОСОБА_1 розписку, в якій зобов'язувався
віддати гроші до 01 жовтня 2013 року. В
жовтні 2013 року ОСОБА_2 запропонував
ОСОБА_1 в рахунок оплати за худобу
передати свій автомобіль «Альфа
Ромео», на що останній погодився. Так як
вартість автомобіля перевищувала
вартість придбаних корів, ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 свій автомобіль для
погашення різниці. В подальшому ОСОБА_1
звернувся до ОСОБА_2 з вимогою
додаткової оплати за придбану худобу
та самовільно забрав одну з корів.
Після того як ОСОБА_2 погодився віддати
одну з корів, ОСОБА_1 повернув йому
розписку. Вважають, що розрахунки між
сторонами проведено в повному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, надавши до суду належні
та допустимі докази на їх
підтвердження, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто
тягар доказування лежить на сторонах
цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В судовому засіданні встановлено, що 24
квітня 2013 року відповідач придбав у
позивача дві корови та три теляти на
загальну суму 15000 грн. У зв'язку з
відсутністю коштів, відповідач написав
розписку, в якій зобов'язався сплатити
гроші до 01.10.2013 року.

Ці обставини сторонами не
заперечувалися.

Також позивач в судовому засіданні
визнав, що відповідач передав йому свій
автомобіль «Альфа Ромео» та одну
корову, а він добровільно віддав
відповідачу розписку.

Таким чином між сторонами виникли
правовідносини, які в
цивільно-правовому розумінні є
договором купівлі-продажу, а не
договором позики про що зазначає
позивач.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Позивачем на підтвердження доводів
позовної заяви надано копію розписки
ОСОБА_2 від 24.04.2013 року, яка, відповідно
до ст. 59 ЦПК України, в якості доказу
судом не визнається.

Інших доказів на підтвердження своїх
доводів позивачем не надано.

Враховуючи викладене, в задоволенні
позову належить відмовити за
недоведеністю.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 655
ЦК України, ст. 10, 11, 59-61, 212- 215, 217 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя: