Справа № 755/7979/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді: Гончарука В.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання колишньої дружини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 кошти на утримання колишньої дружини.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 19 січня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 46. З липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сімейні відносини фактично припинені. 11.02.2014року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Під час перебування в шлюбі позивачці встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Однак, не зважаючи на інвалідність позивачки, відповідач не турбується про свою колишню дружину. Будучи фізично здоровим, отримуючи доходи від неофіційної роботи, відповідач не надає їй матеріальної допомоги.

На даний час матеріальне становище позивачки є вкрай нужденним і вона потребує матеріальної допомоги, вимушена витрачати багато коштів на ліки, самостійно сплачує комунальні послуги, що позбавляє її можливості нормально існувати.

На підставі ст.ст. 75-77, 79 СК України позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 2000грн. від всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтвердили свої позовні вимоги.

Позивачка в судовому засіданні крім того пояснила, що має повнолітню доньку від першого шлюбу, яка зареєстрована але не проживає з нею, та офіційно не працює, та вважає, що відповідач має можливість і повинен надавати їй матеріальну допомогу.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволенню позову заперечував в повному обсязі. Пояснив, що він працює і має невелику заробітну плату, крім того позивачка зі своєю дочкою від першого шлюбу проживають разом в квартирі та вона має обов'язок утримувати свою непрацездатну матірь. Зазначив, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначивщи, що на даний час вона в силу матеріального стану не може надавати позивачу матеріальну дапомогу, а також, що вона зареєстрована з матір'ю але не проживає з нею.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

19 січня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 46.

11.02.2014року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Під час перебування в шлюбі позивачці встановлено ІІ групу інвалідності довічно.

Дітей в шлюбі сторони не мають.

Сторони підтвердили, що позивачка має дочку від першого шлюбу ОСОБА_3, яка є повнолітньою особою.

Відповідно до довідки форми №3, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той з подружжя, який, зокрема, є інвалідом ІІ групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивачка отримала інвалідність під час перебування в шлюбі.

Згідно довідки МСЕК ОСОБА_1 встановлено 07.06.2010 року - ІІ група (а.с.8).

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Києва і отримує пенсію в розмірі 1049,00 грн.

З довідки, наданої відповідачем, він працює звукорежисером в ТОВ «Глобал Мюзік Ентертеймент» з 01.04.2014 року і середньомісячна заробітна плата складає 1300 грн.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доходів відповідача суду не надано.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приймає до уваги матеріальний стан позивачки і відповідача і з підтверджених в судовому засіданні доказами.

Позивачка є непрацездатною особою і отримує пенсію, крім того, суд приймає до уваги і те, що позивачка має повнолітню доньку, яка також зобов»язана надавати матеріальну допомогу, у встановленому законом порядку, непрацездатній матері, якщо вона такої потребує.

Також судом встановлено, що вина відповідача в отриманні інвалідності позивачкою відсутня.

З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню а саме в частині стянення з ОСОБА_2 на користь колишньої дружини ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн., щомісячно.

Керуючись ст. 75, 76 СК України, ст.ст. ст. 10, 57, 60, 120, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання колишньої дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 і/н НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 250 ( двісті п»ятдесят грн.) щомісячно, починаючи з 19.03.2014 р. протягом строку інвалідності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 і/н НОМЕР_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 243 грн. 40 коп..

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення до Апеляційного суду м. Києва протягом - десяти днів з дня проголошення рішення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя