Справа №490/1483/14-ц 05.03.2014 05.03.2014 05.03.2014
Провадження №22-ц/784/766/14
інстанції Черенкова Н.П.
апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, представників
відповідачів Руснакової Т.А., Волкова
А.С., прокурора Брезіцького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 січня 2014р.

за позовом ОСОБА_2 до Центрального
районного відділу Миколаївського
міського управління УМВС в
Миколаївській області, головного
управління Державної казначейської
служби України в Миколаївській області
про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У вересні 2013р. ОСОБА_2 пред'явив
позов до Центрального районного
відділу Миколаївського міського
управління УМВС в Миколаївській
області, головного управління
Державної казначейської служби
України в Миколаївській області і з
врахуванням подальших доповнень
(а.с.9,53,62) просив про стягнення на
підставі ст.ст.1-3 Закону „Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" 10000 грн. моральної
шкоди, завданої неправомірною
бездіяльністю органу досудового
слідства у зв'язку з несвоєчасним
внесенням заяви про вчинене
кримінальне правопорушення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30 січня 2014р. у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність рішення
суду, просив його скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 грудня 2012р.
ОСОБА_2 подав до Центрального районного
відділу Миколаївського міського
управління УМВС в Миколаївській
області заяву про вчинення ОСОБА_6
щодо нього кримінального
правопорушення, яке полягало у
завідомо неправдивих свідченнях
співробітникам УБОЗ УМВС України в
Миколаївській області.

Вказану заяву правоохоронним органом в
установлені законом строки (ст.214 КПК)
зареєстровано не було у зв'язку з чим
ОСОБА_2 подав відповідну скаргу до суду.

22 березня 2013р. ухвалою слідчого судді
Центрального районного суду м.
Миколаєва скаргу ОСОБА_2 задоволено та
зобов'язано начальника Центрального
районного відділу Миколаївського
міського управління УМВС в
Миколаївській області забезпечити
внесення підлеглими до Єдиного реєстру
досудових розслідувань відомостей
викладених в заяві скаржника від 25
грудня 2012р.

Заяву ОСОБА_2 про вчинене щодо нього
кримінальне правопорушення внесено до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 19 липня 2013р. з попередньою
правовою кваліфікацією - ч.1 ст.384 КК.

Відповідно до п.5 ст.3 Закону „Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" моральна шкода може
бути відшкодована лише у наведених в
ст.1 цього Закону випадках.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
обґрунтовуються лише фактом
неправомірної бездіяльності органу
досудового розслідування у зв'язку з
несвоєчасним внесенням його заяви про
вчинене кримінальне правопорушення до
вказаного реєстру з посиланням на
Закон „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду", який (ст.ст.1-3) не дає підстав для
цього, суд дійшов до вірного висновку
про необхідність відмови в задоволенні
позову.

Аргументи апелянта стосовно того, що
Закон „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду" розповсюджуються на всі
процесуальні дії органу досудового
слідства, які обмежують права громадян
не можна визнати обґрунтованими, тому
що відносно нього кримінальне чи
адміністративне провадження не
порушувалось та не проводились
незаконні оперативно-розшукові заходи.

Оскільки суд ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, то апеляційна
скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 30 січня 2014р. залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: