Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2014
547/435/14-ц

2/547/166/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І.

при секретарі - Козулі Н.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Похилець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Семенівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Семенівської центральної районної
лікарні Семенівського району
Полтавської області, третя особа
ОСОБА_3 про визнання відмови в
прийнятті на роботу неправомірною та
зобов'язання головного лікаря прийняти
на роботу на посаду медсестри
прийомного відділення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 1961 року народження,
звернувся до районного суду з позовом,
в якому вказував, що він закінчив
медичне училище та має спеціальність
фельдшера. З 1980 року по 2011 рік він
працював за спеціальністю в
Семенівській ЦРЛ, а звільнений був з
роботи з ініціативи адміністрації за
п.2 ст.40 КЗПП за станом здоров'я. В лютому
місяці 2014 року, дізнавшись, що є
вакансія медичної сестри в
приймальному відділенні ЦРЛ, звернувся
до головного лікаря із заявою про
прийняття його на роботу на посаду
медичної сестри приймального
відділення . Головний лікар
Семенівської ЦРЛ спочатку зволікав з
відповіддю, а потім повідомив письмово,
що вільної посади в приймальному
відділенні немає, хоч перед цим прийняв
на роботу іншого працівника.

Позивач просив постановити
рішення про визнання відмови в
прийнятті на роботу неправомірною та
зобов'язання головного лікаря прийняти
його на посаду медсестри приймального
відділення.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав свої вимоги.

Представник відповідача позов не
визнала та пояснила, що на час
звернення ОСОБА_1 із заявою про
прийняття на роботу в лікарні
відбувалася реорганізація пологового
відділення, а згідно з колективним
договором під час реорганізації та
вивільнення працівників нові трудові
договори не укладаються. До того ж на
час звернення позивача штат
працівників прийомного відділення був
укомплектований.

Третя особа на стороні
відповідача головний лікар
Семенівської ЦРЛ ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив. Судом ухвалено
рішення про розгляд справи без участі
третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, представника відповідача,
дослідивши докази, вважає, що позов
слід задовольнити частково з таких
підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, що має
середню спеціальну медичну освіту та з
1980 року по 2011 рік працював на різних
посадах молодшого медичного персоналу
в Семенівській ЦРЛ, 21 лютого 2014 року
звернувся до головного лікаря
Семенівської ЦРЛ ОСОБА_3 із заявою про
прийняття його на роботу на посаду
медсестри приймального відділення на
період відпустки по догляду за дитиною
до досягнення 3 років іншого працівника
- медичної сестри ОСОБА_4.

Після отримання заяви ОСОБА_1 та
зволікання з відповіддю головний лікар
ЦРЛ 3 березня 2014 року видав наказ № 17-К,
згідно з яким на посаду медичної
сестри приймального відділення на час
відпустки по догляду за дитиною до 3
років основного працівника ОСОБА_4
прийнята ОСОБА_5.

І тільки після цього 12 березня 2014
року листом за № 275 головний лікар
повідомив ОСОБА_1 про відсутність на
момент подачі ним заяви вільної посади
в приймальному відділенні.

Таким чином судом встановлено, що
на час розгляду заяви ОСОБА_1 в період з
21 лютого 2014 року по 12 березня 2014 року
станом на 3 березня 2014 року посада
медичної сестри приймального
відділення була вільною, тому позивачу
безпідставно відмовлено в прийомі на
роботу з мотивів відсутності вакансії.

Вирішуючи в цій частині спір суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст..ст. 24 та 43
Конституції України громадяни мають
рівні конституційні права і свободи та
є рівними перед законом. Кожен має
право на працю, що включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку він
вільно обирає або на яку він
погоджується.

Відповідно до ст.. 22 КЗПП
забороняється необгрунтована відмова
у прийнятті на роботу. Відповідно до
Конституції України будь-яке пряме або
непряме обмеження прав чи встановлення
прямих або непрямих переваг при
укладенні, зміні та припиненні
трудового договору залежно від
походження, соціального і майнового
стану, расової та національної
приналежності, статі, мови, політичних
поглядів і таке інше не допускається.

Отже в частині визнання відмови в
прийомі на роботу неправомірною
позовні вимоги слід задовольнити.

В частині зобов'язання
відповідача прийняти ОСОБА_1 на роботу
на посаду медичної сестри приймального
відділення слід відмовити з таких
підстав.

Встановлено, що на посаду, на яку
претендує ОСОБА_1, 3 березня 2014 року
прийнята молодий спеціаліст ОСОБА_5,
яка в лютому 2014 року закінчила
Кременчуцький медичний коледж (диплом
НОМЕР_1).

На час розгляду справи в суді штат
приймального відділення Семенівської
ЦРЛ заповнений повністю.

Підстави припинення трудового
договору виписані в ст..ст. 36,37,38,39.

Звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу передбачено
ст..ст. 40, 41 КЗПП.

Щоб поновити право ОСОБА_1 та
зобов'язати прийняти його на роботу на
посаду медичної сестри приймального
відділення з посади медичної сестри
цього відділення треба було б
звільнити іншого працівника цього
відділення, оскільки штат відділення
заповнений.

Чинне трудове законодавство не
передбачає звільнення працівників з
роботи у зв'язку з прийняттям на роботу
працівника, якому раніше було
відмовлено в прийнятті на роботу.

Таким чином прийняти позивача на
роботу в приймальне відділення, не
порушивши прав інших працівників
цього відділення, неможливо, тому в
позові про зобов'язання відповідача
прийняти на роботу слід відмовити.

Приймаючи рішення про визнання
відмови в прийнятті на роботу
неправомірною, суд не зважає на інші
мотиви невизнання позову, зокрема
недостатність кваліфікації,
незадовільний стан здоров'я позивача
та інше, оскільки підставою для відмови
в прийняття на роботу на заяву позивача
відповідачем зазначено лише
відсутність вакансії.

Керуючись ст..ст. 10,11,60,212-214 ЦПК
України, ст..ст. 24,43 Конституції України,
ст.. 22 КЗПП України,

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Відмову головного лікаря
Семенівської центральної районної
лікарні Семенівського району
Полтавської області від 12 березня 2014
року в прийнятті на роботу ОСОБА_1 на
посаду медичної сестри приймального
відділення Семенівської ЦРЛ з мотивів
відсутності вакансії визнати
неправомірною.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів шляхом подання
апеляційної скарги.

Головуючий- підпис

ВІРНО

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області
В.І.Халявка

Повний текст рішення виготовлено 12
травня 2014 року