Справа № 513/677/14-ц
Провадження № 2/513/321/14
Саратський районний суд Одеської
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07 травня 2014 року Суддя Саратського
районного суду Одеської області
Бучацька А.І., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В С
Т А Н О В И Л А:

позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача, в якому
просить стягнути з нього матеріальну
шкоду в сумі 5700 гривень та моральну
шкоду в сумі 5000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог вона
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її
батько ОСОБА_3, після смерті якого
відкрилась спадщина на земельну
ділянку площею 3,11 га, розташовану на
території Кривобалківської сільської
ради Саратського району Одеської
області, яка належала йому на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії 111-ОД № 073888,
та житловий будинок.

Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті батька є вона та
відповідач. Однак, відповідач утримує
оригінал державного акту і не надає
його нотаріусу, чим років позбавляє її
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину на 1/2 частку
спадкового майна. Після смерті батька
земельною ділянкою користувався СВК
«ім. Кірова» Саратського району,
договір оренди земельної ділянки не
укладався, орендну плату позивачка
та відповідач не отримували. За три
роки позивачка могла б отримати, але не
отримала орендну плату за користування
1/2 часткою земельної ділянки у сумі 3000
гривень. Крім того, в 2008-2009 роках після
смерті спадкодавця вартість
переоформлення права власності на
земельну ділянку у нотаріуса складала
1300 гривень. У квітні 2014 року вартість
такого переоформленні складає 4000
гривень. Позивачка вважає, що їй
завдано матеріальну шкоду в сумі 2700
гривень у зв'язку з підвищенням
вартості оформлення спадщини у
нотаріуса.

Неправомірними діями відповідача
позивачці завдано також і моральну
шкоду, яку вона оцінює у 5000 гривень і
яка виразилася в тому, що вона пережила
моральні страждання, була змушена
звертатись до суду та до інших органі
за захистом своїх прав, що змінило
повсякденний спосіб її життя.

Вивчивши надані матеріали, суд
приходить до висновку. що позовна заява
підлягає поверненню позивачці,
оскільки справа не підсудна
Саратському районному суду.

Ч.1 ст. 109 ЦПК України визначає, що
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання.

В п. 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" роз'яснено, що
виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Наприклад, це позови
про право власності на таке майно; про
право володіння і користування ним
(стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності та виділ частки із цього
майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності та виділ частки із
цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право
користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно - предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Предметом спору у даній справі є
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, яку на думку
позивачки, завдано їй неправомірними
діями відповідача. Оскільки спір, що
виник між сторонами не стосується
нерухомого майна, тому правила
виключної підсудності, встановлені ч.1
ст.114 ЦПК України, в даному випадку
застосуванню не підлягають.

Відсутні також підстави для
застосування правил альтернативної
підсудності, встановлених ст.110 ЦПК
України.

У позовній заяві зазначено, що
позивачка проживає у АДРЕСА_1 а
відповідач зареєстрований та проживає
в АДРЕСА_2 У зв'язку з чим, за правилом
загальної підсудності, встановленим
ч.1 ст.109 ЦПК України, дана справа не
підсудна Саратському районному суду, а
підсудна Білгород-Дністровському
міськрайонному суду..

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилається
позивачеві. Пункт 4 ч.3 ст.121 ЦПК України
також встановлює, що заява
повертається у випадках, коли справа не
підсудна цьому суду.

Тому суд вважає необхідним повернути
позовну заяву, роз'яснивши позивачці
право звернутися з позовом до
відповідача до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" позивачці належить
повернути сплачений нею судовий збір у
сумі 243,60 гривень.

Керуючись ч.1 ст.109, ст.115, п.4 ч.3, ч.ч.4, 5
ст.121, п.п.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А
Л И Л А:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - повернути позивачці для подання
до належного суду.

Управлінню Державної казначейської
служби України у Саратському районі
Одеської області, яке розташовано у
смт.Сарата, вул.Котовського, 21, повернути ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1, судовий збір
у сумі двісті сорок три гривні 60
копійок, оплачений за квитанцією № 83
від 06 травня 2014 року у ВАТ "Ощадбанк".

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя
А. І. Бучацька