Справа № 747/217/14
Провадження № 2/747/69/14
РІШЕННЯ

іменем України

29.04.2014 року , Талалаївський районний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Бабич
О.І.

при секретарі
Цанковій М.Ю.

прокурора
Христенок В.І.

представника РДА
Циганенко Н.Б.

позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду №1 в смт.
Талалаївці цивільну справу за позовом
прокурора Талалаївського району до
Корінецької сільскої ради, третьої
особи Талалаївської РДА, сектору
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Талалаївського районного управління
юстиції Чернігівської області, в
інтересах ОСОБА_2 "Про визнання права
на земельну частку ( пай) в порядку
спадкування.".

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2014 року, прокурор
Талалаївського району звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_3 яка була
матір'ю ОСОБА_2. Після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
майно в тому числі й на право на
земельну ділянку, згідно сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
ЧН №0261835 із земель КСП «Україна» площею
- 5,2 умовних кадастрових гектарів,
вартістю - 56064,00 гривень на території
Корінецької сільської ради.

До нотаріальної контори, з заявою про
прийняття спадщини не зверталась,
оскільки їй не було відомо про
існування сертифікату. Спадкова справа
не відкривалась.

Відділ Держземагенства в
Талалаївському районі надав довідку з
книги реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай), про те, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) ОСОБА_3, серії ЧН№0261835 отримувала.

Державний акт на земельну ділянку
ОСОБА_3, не видавався. ОСОБА_2 звернулась
в Держземагенство про отримання
державного акту на померлу ОСОБА_3, але
їй було відмовлено, оскільки
відповідно до Законів України «Про
Державний Кадастр» та «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», постанови
Кабінету міністрів України №1051 «Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру», з 1
січня 2013 року відділом не видаються
правовстановлюючі документів
(державні акти та їх дублікати), в
зв'язку з чим виникла необхідність
звернення до суду.

Вказує на ті обставини, що право на
земельну частку (пай) стверджується
сертифікатом на право на земельну
ділянку за законом, довідками
сільської ради, Держкомзему.

Просить суд визнати за нею право на
зазначену земельну ділянку.

У судовому засіданні прокурор та
ОСОБА_2 позов підтримали, представники
Талалаївської РДА та, представник
Корінецької сільської ради проти
задоволення позову не заперечують.
Представник сектору державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Талалаївського РУЮ Чернігівської
області до суду не з'явився, через
канцелярію суду надали заяви про
розгляд справи без його участі позов
визнає.

Суд, заслухавши показання сторін,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини. Які
регулюються нормами земельного та
спадкового права.

Судом встановлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що ОСОБА_3
згідно Указу Президента України,
отримала право на земельну
ділянку,згідно сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ЧН №0261835
який зареєстрований в книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) від 28.08.1996 року за №59 із
земель КСП «Україна» площею - 5,2 умовних
кадастрових гектарів, вартістю - 56064,00
гривень на території Корінецької
сільської ради. 19.08.2003 року спадкодавця
померла.

Відкрилася спадщина, але оригінал
сертифікату було втрачено.

На спадкове майно за законом претендує
її дочка ОСОБА_2 яка постійно проживала
зі своєю матір'ю ОСОБА_3, в АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.529 ЦК УРСР являється
спадкоємцем першої черги.

В судовому засіданні обставини, що
покійна отримала право на земельну
ділянку, знайшли своє підтвердження.
Зазначені обставини підтверджені
представниками відповідача які надали
виписки з книги реєстрації отриманих
сертифікатів.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7
"Про судову практику у справах про
спадкування" при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець помилково не був
включений до списку, доданого до
Державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай), суд застосовує положення
чинного на час існування правовідносин
Земельного кодексу України 1990 року,
Указу Президента України від 08.08.1995
року №720/95 "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", та відповідні норми ЦК
України.

Виходячи із змісту ст.ст. 22, 23 ЗК України
(1990 року) та ст.2 Указу Президента від
08.08.1995 року №720/95 особа набуває право на
земельний пай за наявності трьох умов:
1) перебування в членах КСП, 2) включення
до списку осіб, долученого до
Державного акта на право колективної
власності на землю, та 3) одержання КСП
цього акта. Зазначені обставини також
підтверджені.

Крім того, згідно Указу Президента
України від 10.11.1994 р. №666/84 "Про
невідкладні заходи щодо прискорення
земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва"
право на земельну частку (пай)
набувають спадкоємці тих членів КСП,
які мали таке право, але померли до
моменту видачі документа, що його
засвідчує, а саме земельного
сертифіката.

Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог, або заперечень.

ОСОБА_2, довела, що її мати ОСОБА_3, на
законних підставах отримала та
володіла правом на земельну ділянку.

Відповідно до ст..1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ст..392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Також відповідно ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Враховуючи положення законодавства,
яке регулює спірні правовідносини, що
виникли та виходячи з обставин,
встановлених судом, наявні підстави
для висновку, про те, що позов прокурора
підлягає задоволенню.

Визнання права на земельну частку (пай)
позивачці необхідно, оскільки після
смерті її матері ОСОБА_3, вона є
спадкоємцем першої черги за законом і
від цього залежить виникнення її
майнових прав. Інших осіб які б
претендували на спадкове майно
спадкодавці судом не встановлено і
суду таких доказів або повідомлень не
надано.

На підставі ст.ст. 10,11, 209, 212, 241-215 ЦПК
України, с у д -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора
Талалаївського району про визнання
права на земельну ділянку в порядку
спадкування за ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) площею 5,2 га, умовних
кадастрових гектарів із земель
колективної власності колишнього КСП
«Україна», яка розташована на
території Корінецької сільської ради в
Талалаївському районі Чернігівської
області, в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_3,
належного останній на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ЧН №о261835 від 28
серпня 1996 року,виданого згідно
розпорядження Талалаївської РДА №240
від 04.07. 1996 року та зареєстрований в
книзі реєстрації сертифікатів на
право на земельну частку (пай) за №59,
вартістю 56064,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду
Чернігівської області через
Талалаївський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя
О.І.Бабич