Справа № 740/1226/13-ц Провадження №
22-ц/795/500/2014 Головуючий у I інстанції
-Пантелієнко В.Г. Доповідач -
Горобець Т. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді
Горобець Т.В.,

суддів - Бечка Є.М.,
Острянського В.І.,

при секретарі -Рудик
І.І.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 24 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення 24000,00
грн. заборгованості за договором
позики , 36000,00 грн. пені за прострочення
виконання зобов"язань , та
відшкодування 605,00 грн. судового збору,
а всього - стягнення 60 605,00 грн. Після
уточнення позовних вимог у зв"язку зі
сплатою йому ОСОБА_1 на момент
розгляду справи у суді 24000,00 грн.
заборгованості за позикою та 1469,58 грн.
пені, просив суд стягнути 63360,00 грн пені
за прострочення виконання зобов"язання
станом на 08.08.2013 року, тобто, на день
отримання ним від відповідачки
вказаної вище суми та відшкодувати 1514,13
грн. судових витрат.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 18530,52 грн. пені за
прострочення виконання зобов"язання за
договором позики та 551,80 грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

На рішення подані апеляційні скарги
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які рішення суду
першої інстанції вважають незаконним,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 вважає, що суд невірно
розрахував загальний розмір пені за 269
днів прострочення, крім того, зменшивши
розмір стягнення до 20 000,00 грн., не навів
конкретних мотивів такого рішення, не
зазначив, які докази у справі свідчать
про наявність підстав для зменшення
розміру пені з врахуванням положень ч.3
ст. 551 ЦК України. Наявні у справі докази
та пояснення самої відповідачки, на
думку позивача, свідчать про те, що вона
є платоспроможною особою, а її
невизнання позову та сплата боргу вже
після набрання рішенням суду законної
сили, також, є доказом її неправомірної
поведінки і небажання добровільно
виконувати зобов"язання по поверненню
боргу.

Також ОСОБА_4 вважає, що суд першої
інстанції залишив поза увагою надані
ним докази про завдані йому збитки
неповерненням боргу, тому у
апеляційній скарзі просить рішення
районного суду змінити, стягнувши з
ОСОБА_1 на його користь пеню 63180,52 грн.
пені та відшкодувати судові витрати.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, просить його
скасувати та у задоволенні вимог
позивача про стягнення пені відмовити
повністю.

Доводами її апеляційної скарги є
посилання на положення ст. ст.
549,551,625,1046,1047та 1048 ЦК України та
твердження про те, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення не
врахував її доводи щодо скрутного
майнового стану, зокрема, що вона є
самозайнятою особою підприємцем з
сезонними не значними доходами, має
зобов"язання по кредиту, який погашає
відповідно до умов договору, а
квартира, на яку вказує позивач,
придбана за кредитні кошти та
перебуває в іпотеці. У той же час, на
думку відповідача, суд, мотивуючи
наявність збитків та негативних
наслідків у позивача, послався на
неналежні докази, а дослідженим
доказам дав невірну оцінку.

Тобто, апелянт вважає, що суд першої
інстанції порушив приписи
ст.ст.57,58,60,213,215 ЦПК України, що призвело
до ухвалення помилкового рішення.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_1 не погоджується з
доводами апелянта, вважає, що він
перекручує встановлені факти, навмисно
її обмовляє, а також зазначає, що його
поведінка та надання неправдивої
інформації свідчить про умисно
сплановані дії на заволодіння як її
коштами так і квартирою, у зв"язку з чим
по факту шахрайських дій ОСОБА_4
органами внутрішніх справ заведено
кримінальне провадження.

До заперечень на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 додала докази свого скрутного
майнового стану, наявності зобов"язань
за кредитним договором, про стан
здоров"я матері, про повне фактичне
погашення позивачу основного боргу за
договором позики та частково пені не
08.08.2013 року, як вказує позивач,
намагаючись збільшити термін
прострочення, а 11.07.2013 року.

Позивач ОСОБА_4 надав апеляційному
суду заяву про розгляд справи без його
участі, а також надав довідку
сільської ради від 17.01.2014 року про те, що
з 15.01.2014 року він здійснює догляд за
дитиною - інвалідом ОСОБА_5, оригінали
розписки від 20.11.2011 року про позику та
копії довідок МСЕК на ОСОБА_6 та ОСОБА_5

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою
апеляційну скаргу підтримала, скаргу
ОСОБА_4 не визнала та просила відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
додатково надані сторонами документи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та письмових заперечень відповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

По справі встановлено, що 11.12.2011 року
за договором позики, підписаним
сторонами, ОСОБА_1 отримала у ОСОБА_4 у
борг 24000,00 грн. строком повернення до
12.11.2012 року. Згідно договору за
прострочення виконання зобов"язання
ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_4 1% пені за кожен
день прострочення зобов"язання.
Зобов"язання у визначений строк ОСОБА_1
не виконала.

Рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 10.04.2013 року позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу по договору
позики та пені задоволено частково -
стягнуто на користь позивача 24000 грн.
боргу, 1469 грн. 58 коп. пені за 149 днів
прострочення повернення боргу, 252 грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору та 297 грн. за надання
правової допомоги адвокатом, а всього
26018 грн 58 коп.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 05.06.2013 року
рішення суду змінено в частині мотивів
зменшення пені, в іншій частині
залишене без змін.

Судом також встановлено, що 11.07.2013 року
рішення Ніжинського районного суду від
10.04.2013 року , частково змінене рішенням
апеляційного суду Чернігівської
області ОСОБА_1 було виконане у рамках
виконавчого провадження, відкритого
державним виконавцем на виконання
вищенаведеного судового рішення
(а.с.183). З врахуванням процедури
виконавчого провадження та за бажанням
стягувача щодо способу оплати, суму
перераховану ОСОБА_1 стягувач отримав
08.08.2013 року (а.с.118).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 05 червня 2013
року та рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 10 квітня 2013 року в частині
позовних вимог про стягнення пені
скасовані, а справа в цій частині
передана на новий розгляд до
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, на підставі поданої заяви
ОСОБА_1 та перевіривши наявність
підстав для застосування положень ст.3
ст. 551 ЦК України, дійшов висновку про
можливість зменшення розміру пені,
врахувавши, що розмір пені, про
стягнення якого заявлено позов, значно
перевищує розмір завданих збитків та,
виходячи з скрутного майнового стану
відповідачки, крім того, судом
враховано її добровільне виконання
рішення суду після набрання ним
законної вили.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд , оскільки він ґрунтується на
законі, яким регулюються спірні
правовідносини.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків , та за
наявності інших обставин які мають
істотне значення. Істотними
обставинами у розумінні частини 3 ст.551
ЦК України можна вважати ступінь
виконання зобов"язання боржником,
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов"язанні; не лише майнові, але і
інші інтереси сторін, які заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення зобов"язання).

Судом встановлено, що розмір позики,
яку заборгувала ОСОБА_1 позивачу
становить 24000,00 грн. (а.с.22) Встановлено,
що станом на день фактичного виконання
рішення суду тривалість прострочення
становила 269 днів, отже розмір пені
становить 64560,00 грн. (240Х269), що значно
перевищує суму основного боргу.

Розмір збитків, на які вказує позивач
та які вважає негативними наслідками і
пов"язує з порушенням зобов"язань
ОСОБА_1, визначені позивачем 34 650,00 грн.
(а.с.122). Проте, суд апеляційної
інстанції, критично аналізуючи докази,
надані позивачем на підтвердження
таких збитків, приходить до висновку,
що збитки ОСОБА_4 понесені ним від
порушення зобов"язань ОСОБА_1 в
розумінні ст. 22 ЦК України,
підтверджено не у повному обсязі. Так,
надані позивачем розписка про
укладення договору позики з ОСОБА_2 на
25000,00 грн. та про повернення боргу з
врахуванням пені 34650,00 грн., а також
Договір оренди квартири у м. Києві,
укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.119), а
також Контракт на навчання ОСОБА_9 та
підписаний нею ( а.с.120,121), на думку
апеляційного суду, не є безспірними
доказами, того, що позика оформлена
безпосередньо для виконання ОСОБА_4
його особистих зобов"язань за
вказаними угодами( стороною в договорі
оренди квартири та контракті на
навчання позивач не являється). Як
наслідок, не підтверджено і об"єкт
спрямування всієї суми коштів,
отриманих ним у позику за розпискою.

Крім того, суд дає критичну оцінку
Розписці щодо позики та її повернення
від 20.11.2012 року та відповідно 09.08.2013
року, дійсність підпису ОСОБА_2 у якій
не підтверджена належним чином.

У той же час, надані в апеляційному суді
докази майнового стану ОСОБА_1,
існування кредитних зобов"язань та
знаходження квартири у іпотеці, а також
, незважаючи на спір, добровільне
виконання нею рішення суду по сплаті
боргу ( а.с.178-183), на думку апеляційного
суду, заслуговують на увагу та свідчать
про наявність підстав для
застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та
зменшення розміру пені до 20 000,00 грн., як
зазначив у своєму рішенні суд першої
інстанції, хоча і не послався на
конкретні докази.

Доводи апеляційних скарг про
порушення судом першої інстанції
приписів процесуального закону щодо
оцінки доказів, належного викладення
мотивувальної частини судового
рішення, забезпечення повного та
об"єктивного з"ясування всіх обставин
справи, колегія суддів апеляційного
суду вважає такими, що заслуговують на
увагу, з точки зору порушення судом
першої інстанції вимог ст.ст. 57,58,60, 213,215
ЦПК України. Зокрема, суд ухвалюючи
рішення, не дав жодної оцінки тим
доказам, які досліджував, обмежившись
лише фразою, що приймає їх до уваги, не
спростував заперечень відповідачки
щодо достовірності доказів, наданих
додатково позивачем, не навів мотивів
прийняття одних та відхилення інших
доказів, а мотивуючи наявність підстав
для зменшення розміру пені, виходив
лише з пояснень позивачки, які не є
доказами у справі.

Проте, відповідно до приписів ч.3 ст. 309
ЦПК України порушення судом першої
інстанції вимог процесуального закону
може бути підставою для скасування
рішення лише у випадку, якщо таке
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Зважаючи на встановлене апеляційним
судом та враховуючи, що рішення суду
першої інстанції є правильним по суті,
а допущені процесуальні порушення не
призвели до судової помилки, підстави
для задоволення апеляційних скарг
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних дише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308,315,317, 319, ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и
в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 24
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: