Справа №345/2514/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2014 р.
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Гриніва М.А.

секретаря
Мошківа О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської
сільської ради Калуського району
Івано-Франківської області про
визнання права власності на спадкове
майно, суд -

в с т а н о в и в:

11.07.2013 р. померла мати позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка фактично прийняла
спадщину після смерті свого чоловіка
ОСОБА_4, яки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Вони до
дня смерті постійно проживали та були
зареєстровані у будинковолодінні
АДРЕСА_1, яке складається із: житлового
будинку (літ. А), гаражу (літ. В), стайні
(літ Г.), убиральні з навісом (літ. Д),
сараю (літ. Е), воріт №1, 1/2 криниці №2,
огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5,
хвіртки №6, на яке 10.04.1990 р. за ОСОБА_4
будо зареєстровано право власності на
підставі свідоцтва про право власності
б/н виданого 10.04.1990 р. виконавчим
комітетом Верхнянської сільської ради
на підставі рішення виконавчого
комітету Калуської районної ради від
10.02.1990 р. №17.

26.01.2011 р. ОСОБА_3 склала заповіт,
згідно якого заповіла все належне їй на
час смерті майно ОСОБА_1

13.05.2014 р. нотаріальна контора
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом у
зв'язку з розбіжністю в імені
спадкодавця «ОСОБА_3», «ОСОБА_3», як
доказ родинного зв'язку із
спадкодавцем, а також у зв'язку з
непред'явленням спадкоємцем оригіналу
свідоцтва про право власності на
домоволодіння на прізвище померлого,
тому вона звернулася із позовом до суду
про визнання за нею права власності на
дане спадкове майно.

У судове засідання позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не
з'явилися, однак подали суду заяви про
те, що позов підтримують, а справу
просять розглянути без їх участі.

Предстаник відповідача Верхнянської
сільської ради Калуського району
Івано-Франківської області у судове
засідання також не з'явився, сільський
голова М.Філіпович подав суду заяву про
те, що позов визнає, а справу просять
розглянути у відсутності представника
сільської ради.

Суд, проаналізувавши докази по
справі, вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав:

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право власності б/н виданого 10.04.1990 р.
виконавчим комітетом Верхнянської
сільської ради на підставі рішення
виконавчого комітету Калуської
районної ради від 10.02.1990 р. №17 належало
будинковолодіння АДРЕСА_1, що
стверджується довідкою
Івано-Франківського ОБТІ від 20.03.2014 р.
(а.с. 17), яке складається із: житлового
будинку (літ. А), гаражу (літ. В), стайні
(літ Г.), убиральні з навісом (літ. Д),
сараю (літ. Е), воріт №1, 1/2 криниці №2,
огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5,
хвіртки №6, що стверджується копією
технічного паспорта (а.с. 24-28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 помер, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 13). Після його смерті
дружина ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину, однак не оформила своїх
спадкових прав. Факт прийняття
спадщини стверджується тим, що на час
смерті вона проживала із спадкодавцем
ОСОБА_4 згідно довідки від 09.01.2014 (а.с. 11)

26.01.2011 р. ОСОБА_3 склала заповіт, згідно
якого заповіла все належне їй на час
смерті майно ОСОБА_1 (а.с. 18). Як видно із
копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3
померла 11.07.2013 р. (а.с. 12), яка у свідоцтві
про одруження зазначена як ОСОБА_3, вона
після одруження змінила прізвище на
«ОСОБА_3» (а.с. 14). Після її смерті
позивачка ОСОБА_1 14.02.2014 подала заяву у
нотаріальну контору про видачу
свідоцтва про право на спадщину і
30.05.2014 р. нотаріальною конторою їй
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку
площею 0,0751 га на території урочища «За
новою вулицею» в с.Верхня Калуського
району Івано-Франківської області.
Однак, 13.05.2014 р. нотаріальна контора
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом у
зв'язку з розбіжністю в імені
спадкодавця «ОСОБА_3», «ОСОБА_3», як
доказ родинного зв'язку із
спадкодавцем, а також у зв'язку з
непред'явленням спадкоємцем оригіналу
свідоцтва про право власності на
домоволодіння на прізвище померлого
(а.с. 4).

ОСОБА_3 є матір'ю позивачки ОСОБА_1, що
стверджується записом у копії
повторного свідоцтва про народження
(а.с. 15), яка після одруження змінила
прізвище із «Мельник» на «Мудрик», що
стверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу (а.с. 14)

Так як ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_3 прийняла спадщину, інших
спадкоємців не має, то суд вважає, що за
нею слід визнати право власності на
вищезгадане спадкове майно, проти чого
не заперечує представник відповідача.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1223, 1233
ЦК України та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК
України, суд -

р і ш и в:

Позов задовільнити. Визнати за
ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на
спадкове майно за заповітом після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла 11.07.2013
р., а саме на будинковолодіння АДРЕСА_1,
яке складається із: житлового будинку
(літ. А), гаражу (літ. В), стайні (літ Г.),
убиральні з навісом (літ. Д), сараю (літ.
Е), воріт №1, 1/2 криниці №2, огорожі №3,
огорожі №4, огорожі №5, хвіртки №6.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд протягом 10-ти днів з часу
проголошення.

Г о л о в у ю ч и й: