РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

при секретарі Ліщитович
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадщину - ? частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що зазначена квартира є сумісним
майном її батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
яка була придбана за час перебування у
шлюбі. В зв'язку з тим, що батько - ОСОБА_3
мав право на ? частину квартири, після
його смерті позивачка є спадкоємцем
першої черги за законом та має право на
спадщину ? частини спірної квартири,
тому позивачка просить суд визнати за
нею право власності на ? частину
зазначеної квартири.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача
проти позовних вимог заперечували,
просили у задоволенні позовних вимог
відмовити та пояснили, що зазначена
квартири належить відповідачу на праві
власності, тому позивач не може
претендувати на її ? частину.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено наступне.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
зареєстрований 19 квітня 1963 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом (а.с.29).

Відповідно до свідоцтва про
народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, 07
грудня 1985 року ОСОБА_1 зареєструвала
шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_1
(а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що в
спірній квартирі був зареєстрований з
15 листопада 1990 року та проживав ОСОБА_3,
який був знятий з реєстрації 08 серпня
2011 року, у зв'язку зі смертю, що
підтверджується довідкою ЖБК
«Хімік-17», яка міститься в матеріалах
спадкової справи (а.с.57).

Спірна квартира знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії реєстраційного
посвідчення №908 від 10 березня 1994 року,
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_2 на праві особистої власності на
підставі довідки ЖБК «Хімік-17» №173, від
13.05.1993 року.

Відповідно до довідки ЖБК «Хімік-17» №173
від 13 травня 1993 року, ОСОБА_2 є членом
кооперативу та повністю виплатила суму
10.636 карбованців 86 коп. (а.с.28).

Так як позивачка є дочкою померлого
ОСОБА_3, остання звернулась з заявою від
10 серпня 2011 року до нотаріуса про
прийняття спадщини (а.с.54). У зв'язку з
чим була відкрита спадкова справа та
видано свідоцтво про право спадщини
відносно грошових вкладів батька.

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» від №9
від 18.09.87 року, пай, внесений подружжям в
ЖБК у період сумісного проживання за
рахунок спільних коштів після повної
сплати пайового внеску - квартира, є їх
спільним майном і підлягає поділу на
загальних підставах.

Згідно ст. 70 СК України розмір часток
майна дружини та чоловіка при поділі
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Частиною 2 ст. 60 СК України, передбачено,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Для визнання майна, придбаного в період
шлюбу, об'єктом спільної сумісної
власності подружжя немає значення на
ім'я кого з подружжя воно оформлене та
зареєстроване.

Відповідно до копії реєстраційного
посвідчення №908 від 10 березня 1994 року,
квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_2.

Згідно довідки ЖБК «Хімік-17» №173 від 13
травня 1993 року, ОСОБА_2 повністю
виплатила пайову суму в розмірі 10.636
карбованців 86 коп.

Отже, спірна квартира була придбана
подружжям ОСОБА_2 під час їх шлюбу, а
тому суд вважає, що дана квартира є
спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі вищезазначеного та
враховуючи, що померлий ОСОБА_3
перебував у шлюбі з ОСОБА_2 на час
сплати пайових внесків за квартиру, суд
приходить до висновку, що після його
смерті відкрилась спадщина на належну
йому ? частину спірної квартири.

Оскільки ОСОБА_1 являється спадкоємцем
першої черги за законом, вона має право
на спадкове майно після смерті ОСОБА_3,
а саме на ? частину спірної квартири.

З урахуванням викладеного суд вважає
за необхідне визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3

На підставі викладено та керуючись ст.
ст. 368, 1261 ЦК, ст.ст. 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, постанова ПВСУ «Про практику
застосування судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» від №9
від 18.09.87 року, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадщину -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: