Номер провадження № 22-ц/785/1624/14
Головуючий у 1 інстанції Пепеляшков
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_1, який
дії в інтересах ОСОБА_2, Приватного
підприємства «АКС», представника
житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський-15»- Дегтярьової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, Приватного
підприємства «АКС» до
житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський-15» про визнання дій
правомірними, зобов'язання не чинити
перешкод у будівництві, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 12 листопада
2013 року,-

встановила:

12.08.2013р. ОСОБА_2 та Приватне
підприємство «АКС»( надалі ПП «АКС»)
звернулись до суду з позовом до
житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський-15» про визнання дій
правомірними, зобов'язання не чинити
перешкод у будівництві прибудови.

При цьому позивачі посилалися на те, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1,
яку він передав, як установник ПП „АКС"
для здійснення господарської
діяльності, та останнє розробило і
погодило в установленому законом
порядку проект реконструкції вказаної
квартири з влаштуванням прибудови до
реконструйованих під аптеку приміщень.
Проте відповідач необґрунтовано діє
проти реконструкції та користуванню
квартирою АДРЕСА_1 тощо, що виражається
в блокуванні місця вивантаження
будівельних матеріалів, не допуск
виконавців до робіт з будівництва
прибудови, обмеження здійснення права
власності в користуванні належним
майном, у зв'язку з чим позивачі
просили:

визнати дії ОСОБА_2, ПП «АКС» щодо
реконструкції квартири АДРЕСА_1 та дії
щодо влаштування прибудови -
правомірними,

зобов'язати ЖБК «Ленінський -15» м.
Одеси не перешкоджати ОСОБА_2, ПП «АКС»
в реконструкції квартири АДРЕСА_1, а
саме - виконанню будівельних робіт по
будуванню прибудови до квартири
АДРЕСА_1, а також стягнути понесені
судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивачів вимоги позову підтримав та
просив їх задовольнити , посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення позову, посилаючись
на те, що насправді йдеться мова не про
реконструкцію квартири, а про
здійснення прибудови до аптеки, проти
чого заперечують як члени кооперативу -
мешканці будинку, так і кооператив в
цілому, а тому представник ЖБК
„Ленінський-15" просила в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013р. позов
ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 просить рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12.11.2013р. скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому зазначає, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 та
власником Приватного підприємства
«АКС», який передав своє майно, а саме:
квартири за №№НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 по
АДРЕСА_1 підприємству для здійснення
господарської діяльності.
Підприємством було розроблено та
погоджено у встановленому законом
порядку влаштування прибудови до
реконструйованих під аптеку приміщень.
Вказані обставини підтверджено
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2007р., яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 06 листопада 2007р.,
та ухвалою Верховного Суду України
від 09 лютого 2011р.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1, який дії в
інтересах ОСОБА_2 та Приватного
підприємства «АКС» підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представник житлово-будівельного
кооперативу «Ленінський-15» -
Дегтярьова Т.М. просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, вислухавши
пояснення сторін, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні позову, суд першої
інстанції посилався на те, що жодних
встановлених обставин щодо прибудови
до кв. АДРЕСА_1 рішення суду від 03.04.2007р.
по справі № 2-104/2004р. в мотивувальній
частині - не містить. Крім того, як
вбачається з рішення суду першої
інстанції, листом виконавчого комітету
Одеської міської ради від 06.05.2004р. №
03-10/837 було дозволено замовити в
ліцензованій проектній організації
проект реконструкції квартир № НОМЕР_2
і № НОМЕР_3, розташованих у житловому
будинку АДРЕСА_1 під аптеку, без устрою
прибудови до фасаду будинку (а.с. 11).
Позивачами не наведено жодного
належного доказу наявності у них права
на кв. АДРЕСА_1 та наявності
відповідного дозволу на реконструкцію
нерухомого майна, яка не призведе до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушить санітарно-технічних
норм і правил експлуатації будинку.

Таким чином, суд дійшов до висновку
про недоведеність підстав, на які
посилались позивачі в обґрунтуванні
заявлених позовних вимог, а тому позов
ОСОБА_2 та Приватного підприємства
«АКС» про визнання дій щодо
реконструкції кв.АДРЕСА_1 та дій щодо
влаштування прибудови - правомірними,
зобов'язання не чинити перешкоди в
реконструкції квартири АДРЕСА_1, а саме:
виконанню будівельних робіт по
будівництву прибудови до кв.АДРЕСА_1
має бути залишений без задоволення.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
власником Приватного підприємства
«АКС» та власником квартири АДРЕСА_1
(а.с.41-46).

Як вбачається з матеріалів справи та
справи № 2-104/2004р., яка була оглянута в
суді апеляційної інстанції, за позовом
ОСОБА_2, Приватного підприємства «АКС»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, житлово-будівельного
кооперативу «Ленінський-15» про не
перешкоджання в реконструкції
квартири та розпорядження майном,
зустрічною позовною заявою
житлово-будівельного кооперативу
«Ленінський-15» до ОСОБА_2 про зупинення
протиправної реконструкції,
відповідно до договорів дарування від
17.04.2003р. та 14.02.2004р., позивач ОСОБА_2
також є власником суміжних квартир
№НОМЕР_3 і №НОМЕР_2 у житловому будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 03.04.2007р., залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 06.11.2007р., позов ОСОБА_2 було
задоволено частково. Рішенням суду
визнано дії ОСОБА_2 й ПП „АКС" по
реконструкції квартир № НОМЕР_2 та
№НОМЕР_3 в буд. АДРЕСА_1 по влаштуванню
прибудови - правомірними, зобов'язано
відповідачів не перешкоджати
позивачам в реконструкції квартир №№
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в буд. АДРЕСА_1, позовні
вимоги ПП „АКС" й ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
залишені без задоволення, зустрічна
позовна заява житлово-будівельного
кооперативу «Ленінський-15» до ОСОБА_2
про зупинення протиправної
реконструкції залишена без
задоволення.

Ухвалою Верховного Суду України
від 09.02.2011р., касаційна скарга ОСОБА_4-
відхилена, рішення Суворовського
районного суду м.Одеси від 03.04.2007р. та
ухвала апеляційного суду Одеської
області від 06.11.2007р. залишені без змін
(а.с. 34-35).

Суд першої інстанції правильно
взяв до уваги те, що обставини, які
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини - ч.3 ст. 61
ЦПК України.

Суд вірно дійшов до висновку про
те, що жодних встановлених обставин
щодо прибудови до кв. АДРЕСА_1 рішення
суду від 03.04.2007р. в мотивувальній
частині - не містить. Крім того, як
вбачається з рішення суду першої
інстанції, листом виконавчого комітету
Одеської міської ради від 06.05.2004р. №
03-10/837 було дозволено замовити в
ліцензованій проектній організації
проект реконструкції квартир № НОМЕР_2
і № НОМЕР_3, розташованих у житловому
будинку АДРЕСА_1 під аптеку, без устрою
прибудови до фасаду житлового будинку
(а.с. 11).

Судом першої інстанції правильно
взято до уваги те, що позивачами не
надано відповідного дозволу на
реконструкцію нерухомого майна, яка
(реконструкція) не призведе до порушень
прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушить санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

В суді апеляційної інстанції
представник житлово-будівельного
кооперативу «Ленінський-15» (далі ЖБК
«Ленінський-15» ) в запереченнях,
посилалась на те, що відповідно до
роз'яснень Управління архітектури та
містобудування головам
райдержадінистрацій №268 від 02 червня
2005р. для видачі згоди на розробку
проектної документації для
реконструкції квартир необхідна згода
власників суміжних квартир. В
узгодженні , наданому ОСОБА_2 відсутня
згода власника квартири НОМЕР_4, а
також відсутній підпис голови ЖБК
«Ленінський-15» щодо узгодження на
будівництво прибудови, оскільки
будинок належить ЖБК «Ленінський-15».

Крім того, у дозволі на
проектування реконструкції аптеки,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради №03-10/1386 від
12.06.2003р., ОСОБА_2 дозволено проектування
консольної вітрини глибиною до 80 см.,
без влаштування прибудови до фасаду.
Але було розроблено проект добудови до
фасаду жилого будинку АДРЕСА_1, площею
більше 30 кв.м. Влаштування вказаної
прибудови суперечить нормам ДБН, що
підтверджується листом Управління
архітектури та містобудування №01-11271
від 05.02.2013р., з якого вбачається, що
існує червона лінія, яка забороняє
забудову відповідно до ДБН- 360-92, яка
пролягає по фасаду будинку АДРЕСА_1, в
зв'язку з чим будь - які прибудови до
будинкуАДРЕСА_1 заборонені.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
належну правову оцінку, суд постановив
рішення, що відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Доводи про те, що позивачі мають
дозвіл на влаштування прибудови до
існуючого аптечного пункту за № 16505 від
23.03.2005р. до уваги не приймаються,
оскільки термін дії дозволу на
будівництво прибудови сплив 01.03.2006р.
Але до суду першої та апеляційної
інстанції не надано доказів того, що
вказаний дозвіл продовжено до
теперішнього часу для здійснення
прибудови до квартири АДРЕСА_1(а.с.133).

Згідно відповіді Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, дозвіл на влаштування
прибудови до існуючого аптечного
пункту за № 16505 від 23.03.2005р.
призупинено(а.с.137).

Як вбачається з протоколу засідання
міжвідомчої комісії Суворовської
районної адмністрації Одеської
міської ради від 23.03.2009р. ( за заявою
мешканців будинку АДРЕСА_1, який
належить ЖБК «Ленінський-15»), на
засіданні міжвідомчої комісії
вирішувалось питання щодо спірної
прибудови до квартири АДРЕСА_1. При
цьому зверталася увага голови ЖБК
«Ленінський-15» про те, що ПП ОСОБА_2
розпочав будівництво прибудови до
квартири АДРЕСА_1 під ще одну аптеку,
прибудова буде порушувати
архітектурний вигляд будинку АДРЕСА_1,
перекриває вільний прохід до АДРЕСА_1,
так як, прибудова близько розташована
до магістральної дороги, біля бордюру,
до якої паркуються мікроавтобуси. При
цьому під час засідання власник
квартири НОМЕР_4 ОСОБА_6 заявив, що
будівництво прибудови без його згоди
порушує його права, тому 02.04.2009р. від
співвласників ЖБК «Ленінський-15» була
надана колективна заява в інспекцію
ДАБК в Одеській області з вимогами про
відмову у продовження дозволу на
будівництво прибудови(а.с. 139-141 ).

Таким чином, вимоги позивача про
визнання дій правомірними,
зобов'язання не чинити перешкод у
будівництві прибудови до квартири
АДРЕСА_1, є передчасними.

Крім того, статтею 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
передбачено, будівництво (нове
будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 376 ЦК
України , житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 319 ЦК
України, власник, володіючи,
користуючись та розпоряджаючись своїм
майном на власний розсуд, не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
інших громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Зазначений обов'язок власника
узгоджується й з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 13
ЦК України, відповідно до якої при
здійсненні цивільних прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб чи
завдати шкоди іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України,
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку і не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі здійснюють прибудову на
першому поверху до квартири АДРЕСА_1 на
прибудинкової території, яка належить
територіальній громаді.

За ст.116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно ст.83 Земельного кодексу
України, у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів.

Відповідно до ст.80 Земельного
кодексу України, суб'єктами права
власності на землі комунальної
власності є територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування.

За ст.12 Земельного кодексу
України, розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність та користування
громадян та юридичних осіб відноситься
до повноважень міської ради.

Відповідно до ст. 154 ЖК України,
виконавчі комітети місцевих Рад
народних депутатів здійснюють
контроль за утриманням будинків
(квартир), що належать громадянам.

Частиною 1 ст. 42 ЗК України,
передбачено, що земельні ділянки, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються у постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не має документу, який би
посвідчував його право
використовувати спірну земельну
ділянку під розміщення прибудови до
квартири АДРЕСА_1. До суду апеляційної
інстанції, не надано доказів, що
земельна ділянка для проведення
прибудови до квартири АДРЕСА_1
виділялася позивачам в установленому
законом порядку, а також не надано
затвердженого проекту на проведення
будівельних робіт, після спливу
терміну дозволу 01.03.2006р. на будівництво
прибудови.

Посилання сторін щодо укладання
договору №4489 від 10 травня 2007р.,
відповідно до якого Одеська міська
рада на підставі ст.12 ЗК України
визначає дольову участь у
землекористуванні, а землекористувач
ОСОБА_2 здійснює оплату за користування
131000 частин земельної ділянки, площею
2469,22 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, до уваги
не приймаються, оскільки договір
укладено на один рік на час
реконструкції приміщень квартири під
приміщення аптеки. Згідно п. 4.10
Договору, дія договору припиняється у
випадках закінчення терміну, на який
він був укладений(а.с.130-131).

Для з'ясування даного питання до
участі в справі належало залучити, на
підставі ч.2 ст.35 ЦПК України
відповідний державний орган чи орган
місцевого самоврядування, як третю
особу, котра не заявляє самостійних
вимог щодо предмета позову, а також
відповідно до ч.3 ст.45 ЦПК України
залучити до участі в справі відповідну
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю
для надання висновків на виконання її
повноважень.

Доводи апелянта про те, що
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2007 р. вирішено
питання стосовно прибудови до квартири
АДРЕСА_1, до уваги не приймаються,
оскільки із змісту рішення суду, його
резолютивної частини вбачається, що
позовні вимоги позивача вирішувалися
в суді першої інстанції щодо квартир
№№ НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в буд. АДРЕСА_1.

Інші доводи позивачів, вищевказаних
висновків суду не спростовують, тому
підлягають відхиленню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Відповідно до ст.3 ЦПК України це
рішення не перешкоджає позивачам,
залучивши до участі в справі всіх осіб,
права яких можуть бути порушенні
судовим рішенням, звернутися до суду з
позовними вимогами за захистом
порушених, невизнаних або оспорюваним
прав чи інтересів.

Керуючись ст.ст. 209,307
ч.1п.1,308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе