Справа № 296/3139/12-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.

за участю секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 за участю Прокуратури
м. Житомира про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» за участю третьої особи
ОСОБА_2 про розірвання договорів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ПАТ "Родовід Банк"
звернулось до суду із вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що 19 березня
2008 року з ОСОБА_2 був укладений договір
про надання кредиту на споживчі цілі у
вигляді кредитної лінії на загальну
суму 300 тис. доларів США строком до 19
березня 2013 року зі сплатою за
користування кредитом 14% річних. На
виконання кредитного договору з ОСОБА_1
21 березня 2008 року були укладені
договори поруки та іпотеки.

Посилаючись на те, що ПАТ "Родовід Банк"
відповідно до умов кредитного договору
та додаткових угод до нього надав
позичальнику ОСОБА_2 кредитні кошти,
проте остання регулярно прострочує
платежі по сплаті процентів по кредиту,
позивач, уточнивши позовні вимоги,
просив стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 11 173 263 грн. 37 коп.

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зустрічним позовом про
розірвання договорів поруки та
іпотеки, зняття заборони щодо
відчуження нерухомого майна із
внесенням до державного реєстру
іпотек, відповідних відомостей про
виключення запису з реєстру. В
обґрунтування позовних вимог зазначав,
що для забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором, з якою він збирався вести
спільну господарську діяльність, між
ним, як фізичною особою, позивачем 21
березня 2008 року були укладені договори
поруки та іпотеки. Розраховуючи
залучити частину кредитних коштів для
добудови предмету іпотеки, ним було
надано в якості предмета іпотеки об'єкт
незавершеного будівництва за адресою:
АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж
адресою.

Посилаючись на те, що ПАТ "Родовід Банк"
порушив взяті на себе зобов'язання,
оскільки видав позичальнику ОСОБА_2
менше половини обумовлених кредитним
договором коштів, тобто лише 129 999
доларів США 40 центів, що є істотним
порушенням банком договору та
унеможливило для ОСОБА_2 своєчасне та
повне погашення процентів по кредиту,
позивач просив задовольнити позовні
вимоги.

Представник позивача ПАТ "Родовід Банк"
позов підтримав з викладених у ньому
підстав. Проти задоволення зустрічного
позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти
первісного позову заперечував,
зустрічний підтримав. На останні
засідання представник відповідача або
відповідач не з'являвся, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином за адресою зазначеною
ним в позові.

Суд, визнавши поведінку відповідача та
його представника, такою, що направлена
на затягування процесу зловживаючи
своїми процесуальними правами виніс
рішення без їх участі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
частково задовольняє первісний позов
та відмовляє в задоволенні зустрічного
виходячи з наступного.

По справі встановлено, що відповідно до
укладеного між ПАТ "Родовід Банк" та
підприємцем ОСОБА_2 договору кредиту
від 19 березня 2008 року (а. с. 8-11), банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредит на споживчі цілі у вигляді
кредитної лінії на загальну суму 300 тис.
доларів США строком до 19 березня 2013
року включно зі сплатою за
користування кредитом 14% річних.

Згідно п. 5.1 кредитного договору у разі
недотримання позичальником умов
договору, банк має право вимагати
дострокового повернення одержаної
суми кредиту, сплати нарахованих за ним
процентів, а також звернути стягнення
на предмет іпотеки згідно із іпотечним
договором.

Пунктом 2.1 договору поруки поручитель
погашає за рахунок власних коштів на
рахунок банку у повному обсязі
заборгованість за позичальником за
кредитним договором.

Пунктом 3.1.1 іпотечного договору
передбачено право іпотекодержателя на
задоволення своїх вимог за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з п. 1.1 кредитного
договору кредит видано ОСОБА_2 у
вигляді кредитної лінії, та сторони
погодили механізм видачі кредитних
коштів частинами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 7 грудня 2010 року ПАТ «Родовід Банк»
зобов'язано виконати умови кредитного
договору № 60/СК-001.08.2 від 19 березня 2008
року шляхом надання фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 грошових
коштів у сумі 170 000 доларів США, що не
звільняє ОСОБА_2 від обов'язку
погашення заборгованості за вказаним
договором.

На підставі викладеного суд дійшов до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача за первісним позовом.

Визначаючи розмір заборгованості, яку
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача суд враховує, що така
заборгованість вже встановлена
рішенням Господарського суду
Житомирської області від 25 грудня 2013
року у справі № 906/1470/13 та рішенням
господарського суду Житомирської
області від 22.04.2011 року у справі №
6/5007/9/11 і становить в загальній сумі 1 729
960 грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 61 п. 3 ЦПК України
вказана обставина не підлягає
доказуванню при розгляді цієї справи.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 уклав з позивачем договори
поруки та іпотеки (а. с. 12-17), які по своїй
суті мають похідний характер щодо
основного зобов'язання і забезпечують
виконання зобов'язань за кредитним
договором, укладеним з іншим суб'єктом
правовідносин з ФОП ОСОБА_2, тому
посилання на позбавлення ОСОБА_1 того,
на що він розраховував при укладенні
вищевказаних договорів не є
обґрунтованим оскільки він не укладав
з банком договору кредиту і відповідно
не мав підстав розраховувати на
отримання будь-яких коштів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦПК
України, якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) у момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

ОСОБА_1 та його представником в
судовому засіданні не надано доказів
наявності всіх чотирьох умов,
необхідних для розірвання договорів
іпотеки та поруки у зв'язку з істотною
зміною обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору.

Про невиконання ОСОБА_2 умов кредитного
договору ОСОБА_1 був повідомлений
листом-вимогою про погашення
заборгованості (а. с. 118).

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
договір про відкриття кредитної лінії
с одним із видів кредитного договору, а
кредитна лінія - однією із форм її
кредитування, в якій у межах
встановленого ліміту здійснюється
видача і погашення кредиту кількома
частинами (траншами). Оскільки в цьому
договорі передбачено всі істотні
умови, необхідні для кредитного
договору, то зобов'язання з надання
кредиту є дійсним із моменту укладення
кредитного договору - договору про
відкриття кредитної лінії.

У зв'язку із наведеним суди повинні
виходити з того, що в силу положень
статей 509, 533, 638, 1054 ЦК України відсутні
підстави для визнання договору поруки
недійсним через укладення після нього
додаткових угод про надання чергового
траншу.

Окрім цього, кредитні правовідносини
між ПАТ «Родовід банк» та ФОП ОСОБА_2, що
виникли між ними на підставі
кредитного договору № 60/СК-001.08.2 від
19.03.2008, припинилися 20.03.2013 з винесенням
рішення про стягнення всієї суми
заборгованості за договором. Натомість
- з боку ПАТ «Родовід банк» перед ФОП
ОСОБА_2 існує невиконане грошове
зобов'язання, що виникло в ПАТ «Родовід
банк» на підставі рішень
господарського суду.

Дана обставина є встановленою ухвалою
господарського суду м. Києва від 11.04.2013
у справі № 47/510, постановою Вищого
господарського суду України від 31.06.2013
у справі № 47/510 та не потребує
доказування на підставі п. З ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України.

В той же час, постановою господарського
суду Житомирської області від 22.04.2011 у
справі № 6/5007/9/11 з ФОП ОСОБА_2 стягнуто 151
965,60 грн., а постановою господарського
суду Житомирської області від 25.12.2013
року у справі № 906/1470/13 - 1 646 815,02 грн.

Таким чином, у відповідності до
зазначених постанов, кредитні
правовідносини між ПАТ «Родовід банк»
та ФОП ОСОБА_2, є припиненими. Натомість,
у ФОП ФОП ОСОБА_2 існує невиконане
грошове зобов'язання перед ПАТ
«Родовід банк» на суму 1 72 780, 62 грн., що
виникло із зазначених рішень суду.
Таким чином - договір поруки від 21.03.2008,
укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід
Банк» та договір іпотеки від 21.03.2008,
укладений між ПАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_1, що укладені на забезпечення
виконання кредитного договору між ПАТ
«Родовід Банк» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 № 60/СК-001.08.2.
від 19.03.2008 (з подальшими змінами,
внесеними додатковими угодами від
31.10.2008 та від 14.05.2009, є припиненими, а
тому в суду відсутні підстави для
розірвання вказаних договорів в
судовому порядку, з огляду на що суд
відмовляє в задоволенні вимог
зустрічного позову в повному обсязі,
оскільки інші вимоги ОСОБА_1 є
похідними від першої.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача на користь
позивача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ :

Стягнути в ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» (,
кореспондентський рахунок № 1 у
Головному управлінні Національного
банку України по м. Києву та Київській
області, МФО 321024) суму боргу у розмірі 1
729 960 грн. 62 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» за участю третьої особи
ОСОБА_2 про розірвання договорів
поруки та іпотеки, зняття заборони щодо
відчуження нерухомого майна із
внесенням до державного реєстру
іпотек, відповідних відомостей про
виключення запису з реєстру відмовити
за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» ()
сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та
судовий збір в розмірі 1700 грн. 00 коп., а
всього 1820 (одна тисяча вісімсот
двадцять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський