АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/742/2014
Головуючий в І інстанції Дорошинська
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 06 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Дніпровського
районного суду міста Херсона від 28
січня 2014 року у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційного
банку «ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
вказаним вище позовом, посилаючись на
те, що 05.04.2007 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідачу надано кредит в сумі
500,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 24% річних на суму залишку
заборгованості. У зв'язку з порушенням
боржником зобов'язань за вказаним
договором, станом на 31.10.2013 року виникла
заборгованість у розмірі 12153,79 грн., з
яких: заборгованість за кредитом - 3011,56
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 6116,98 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1970,31 грн., а
також штрафи - 500,00 грн. (фіксована
частина) та 554,94 грн. (процентна
складова), які позивач просив стягнути
з відповідача на його користь.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 28 січня 2014 року позов
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 12153,79
грн. в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
б/н від 05.04.2007 року станом на 31.10.2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 256,257 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюються тривалістю у
три роки.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Судом правильно встановлено, що 05.04.2007
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступником якого є позивач - ПАТ
КБ «Приватбанк») та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідачу надано кредит в сумі
500,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 24% річних на суму залишку
заборгованості, після чого кредитний
ліміт був збільшений.

Укладений між сторонами кредитний
договір складається із заяви
позичальника від 05.04.2007 року згідно
якої відповідачу видано кредитну
картку НОМЕР_1 та обумовлено базову
процентну ставку по кредитному ліміту
в розмірі 2% в місяць на залишок
заборгованості, розмір щомісячної
комісії 1%, а також Умов і Правил надання
банківських послуг (а.с.8-12).

В п.9.12 Умов обслуговування зазначено,
що договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання з можливістю його
пролонгації на такий же строк, якщо
жодна із сторін не заявить про
припинення дії договору.

Окрім того, згідно п. 5.4 Правил
користування платіжною карткою, що є
невід'ємною частиною кредитного
договору, строк погашення по кредиту
проводиться в такому порядку: строк
погашення відсотків по кредиту -
щомісячно за попередній місяць; строк
погашення кредиту - в повному обсязі, не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній карті.

Отже, при укладенні кредитного
договору сторони погодили, що строк
виконання зобов'язань в повному обсязі
настає 30 квітня 2013 року, тобто в
останній день квітня 2013 року - дати,
зазначеної на картці і вказані
обставини підтверджуються наданою
представником ПАТ «Приватбанк» в суді
апеляційної інстанції Інформацією по
картці відповідача №НОМЕР_1, а тому
банк звернувшись до суду із позовом про
погашення кредиту в повному обсязі у
грудні 2013 року, не порушив
встановленого законом трирічного
строку позовної давності.

Разом з тим, згідно з умовами договору,
погодженого сторонами при його
укладенні, позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту та
щомісячно сплачувати проценти за
користування кредитом і щомісячну
комісію. Отже, поряд із встановленням
строку дії договору сторони встановили
і строки виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів).

За таких обставин, оскільки умовами
договору встановлені самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний такий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення, тобто з місяця
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань.

Таким чином, погоджуючись із
висновками суду першої інстанції в
частині стягнення заборгованості по
тілу кредиту в сумі 3011,56 грн. та
нарахованого штрафу в сумі 1054,94 грн. при
порушенні строків платежу більш ніж на
120 днів, відповідно до вимог п. 8.6 Умов
обслуговування, судова колегія дійшла
висновку про недотримання судом першої
інстанції вимог закону в частині
стягнення заборгованості по процентам
та комісії.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості по
процентам за користування кредитними
коштами та сплату на користь банку
щомісячної комісії, підлягають
задоволенню в межах загального
трирічного строку позовної давності,
що передує моменту зверненню банку до
суду у грудні 2013 року.

Згідно розрахунку заборгованості за
договором від 05.04.2007 року, станом на
31.10.2013 року з урахуванням вимог закону
щодо позовної давності підлягає до
стягнення 3122,99 грн. в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_5 по процентам та
комісія 1024,08 грн., в зв'язку з чим
загальна сума, яка підлягає до
стягнення становить 8213,57 грн.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга щодо застосування строку
позовної давності в частині стягнення
заборгованості по процентам та
комісії, підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні в цій
частині шляхом зменшення суми
стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 05.04.2007 року станом на 13.10.2013 року - з
12153,79 грн. до 8213,57 грн.

Інші доводи апелянта позбавлені
правового обґрунтування та до уваги
судовою колегією не приймаються, в
решті рішення суду законне і
обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», - задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 28 січня 2014 року, -
змінити, зменшивши суму стягнення з
ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 05.04.2007 року
станом на 31.10.2013 року - з 12153,79 грн. до 8213,57
грн.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: