Справа № 265/1753/14-ц
Провадження № 2/265/1191/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 діючої в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, третя
особа служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про усунення перешкод у
користуванні квартирою та вселення,-

В С Т А Н О В И В:

14.03.2014 року позивачка - ОСОБА_1, яка діє у
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області з позовом
до ОСОБА_3, третя особа - служба у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради про визнання права
користування жилим приміщенням та про
вселення.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 подала
до суду заяву, відповідно до змісту
якої фактично зменшила позовні вимоги
та просила усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, квартирою АДРЕСА_1;
вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка ОСОБА_1 зазначила, що з 21.06.1997
року по теперішній час перебуває з
відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому
шлюбі. Від даного шлюбу має двох
неповнолітніх дітей: малолітнього сина
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3. 25.01.2002 року, під час шлюбу,
в інтересах родини та за рахунок
спільних коштів була придбана
двокімнатна квартира АДРЕСА_1. З 12.03.2002
року позивачка ОСОБА_1 разом з дітьми та
відповідачем ОСОБА_3 почали постійно
проживати у вказаній квартирі, вести
спільний побут та домашнє
господарство. 03.12.2013 року відповідач
ОСОБА_3 вигнав позивачку ОСОБА_1 разом з
малолітнім сином з вказаної квартири
та змінив у квартирі замки, а 25.12.2013 року
подав до суду позов до ОСОБА_1 про
виключення відомостей про особу, як
батька дитини з актового запису про
народження дитини. Відповідно до
вказаного позову ОСОБА_3 заявляє про
відсутність кровної спорідненості з
сином. Вказала на те, що на теперішній
час вона не має можливості ні увійти до
квартири, ні вселитися до неї,
відповідач ОСОБА_3 погрожує їй з сином.
Посилаючись на ст.47 Конституції
України, ст.60 СК України, ст.368 ЦК
України, ст.ст. 9, 156 ЖК України просила
усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
квартирою АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1; вселити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру
АДРЕСА_1.

Під час судового засідання,
представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_5, що діє на підставі договору та
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, обставини
викладені у позовній заяві
підтвердила, позовні вимоги підтримала
у повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 письмових
заперечень на позов суду не подав. Під
час судового засідання зазначив, що не
виганяв позивачку ОСОБА_1 та сина
ОСОБА_2 з квартири. Його дружина, ОСОБА_1,
познайомилася з іншим чоловіком,
зібрала особисті речі та разом з сином
переїхала до нього жити. Вказав, що
позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у
спірній квартирі та він не заперечує
проти того, щоб вона разом з сином
проживали у спірній квартирі, перешкод
у користуванні квартирою він не чинив,
замок не змінював.

Третя особа - служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до суду не з'явилася, направила
лист про розгляд справи без участі їх
представника. При прийнятті рішення
просила максимально врахувати
інтереси малолітньої дитини.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає що
позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про укладання
шлюбу, виданого Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Приморської райадміністрації
м.Маріуполя, запис №127, відповідач
ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 з 21.06.1997 року
по теперішній час перебувають у
зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

Згідно зі свідоцтвом про народження,
виданого Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області від 10.09.2009
року, актовий запис №838, батьками
ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_3 та
позивачка ОСОБА_1 (а.с.6)

З реєстраційного посвідчення від 30.01.2002
року за реєстровим номером №42218,
виданого МКП «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації» вбачається,
що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за
відповідачем ОСОБА_3 на праві власності
(а.с.8)

Відповідно до паспорту громадянина
України, позивачка ОСОБА_1
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
12.03.2002 року (а.с.4). Згідно довідки від
23.09.2013 року, наданою комунальним
комерційним підприємством
Маріупольської міської ради «Керуюча
компанія «СХІДНА» позивачка ОСОБА_1
проживає разом з родиною у складі:
чоловік - ОСОБА_3; донька - ОСОБА_4, 1998
року; син - ОСОБА_2, 2009 року за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5).

З 03 грудня 2013 року позивачка ОСОБА_1 та
малолітній син ОСОБА_2 через
непорозуміння з відповідачем ОСОБА_3 та
його перешкоди позбавлені можливості
користуватися квартирою АДРЕСА_1. По
данному факту вона зверталася до
Орджонікідзевського РВ м. Маріуполя з
заявою, на яку їй була надана відповідь,
що за даним фактом ознаки
кримінального правопорушення в даному
випадку відсутн ( а.с. 13, 28).

З акту обстеження від 21 березня 2014
вбачається, що ОСОБА_1 та її малолітній
син ОСОБА_2 проживали за адресою
АДРЕСА_2 у зв'язку з розірванням шлюбу
( а.с.27).

В наступний час позивачка та її
малолітній син проживають разом в кв.
АДРЕСА_3 за договором найму приміщення
(а.с. а.с. 31-33).

З акту обстеження умов проживання,
складеного службою у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації, та підписаним
відповідачем, вбачається, що речі
придбані в період шлюбу позивача та
відповідача знаходяться в квартирі
(а.с. 30).

Даними фактами підтверджується
ствердження позивачки про те, що
відповідач чинить їй та її
малолітньому сину перешкоди у
користуванні квартирою кв.АДРЕСА_1, та
спростовують пояснення відповідача, що
він не чинить перешкоди у користуванні
квартирою та позивачка виїхала з
квартири з речами за власним бажанням.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України), кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Стаття 47 Конституції України
передбачає, що кожен має право на житло.
Ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує,
що права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 156 Житлового
кодексу Української РСР (надалі - ЖК
України), члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку ( квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. Зі змісту цієї
статті вбачається, що до членів сім'ї
власника відносяться, зокрема дружина
та діти. Вказане положення
узгоджується з ч.1 ст.405 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України),
яка також передбачає, що члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3
та ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною у
зареєстрованому шлюбі, шлюбні
відносини на час вирішення спору по
суті фактично припинені, мають
спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 та починаючи з 12.03.2002 року до
03.12.2013 року проживали однією родиною за
адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до
висновку, що позивачка ОСОБА_1 та
малолітня дитина ОСОБА_2 мають законне
право на користування квартирою
АДРЕСА_1, без яких-небудь перешкод, про
що не заперечував відповідач,
внаслідок чого задовольняє її позовні
вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, діючої в своїх інтересах
та в інтересах малолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, третя особа
служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про усунення перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
вселення в дану квартиру, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 діючій в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2 перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити її та її
малолітнього сина ОСОБА_2 в дану
квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна