Справа № 500/7151/13-ц
Провадження № 2/500/478/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю позивачки:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Хоменко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Ізмаїльської міської ради
про визнання за нею, як спадкоємицею за
законом першої черги, права власності
на спадкове майно, яке складається із
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0288
га, переданої для ведення садівництва,
що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
чоловіку ОСОБА_3 Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, у зв'язку з тим, що у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
визначено список адрес місць
розташування земельних ділянок, згідно
якого вказана адреса «АДРЕСА_1», а у
Державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №702010,
виданому Ізмаїльською міською радою
Одеської області 10.02.2009 року, вказана
адреса «АДРЕСА_1» тощо.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача позов
визнала в повному обсязі. Наслідки
визнання позову їй роз'яснено
відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України.

Вислухавши сторони, а також дослідивши
матеріали справи, суд, на підставі
фактів, встановлених у судовому
засіданні, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯЖ
№702010, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 10.02.2009 року за
№35, належала земельна ділянка
площею 0,0288 га, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, передана для ведення
садівництва (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 10.07.2012 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.32).

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
вищезазначене спадкове майно.

За життя спадкодавець заповіту не
залишала, що підтверджено Витягом із
спадкового реєстру № 35412820 від 16.10.2013
року, згідно якого інформація про
заповіт, складений та посвідчений від
імені ОСОБА_3, відсутня (а.с.10).

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, що
підтверджено свідоцтвом про одруження
серії НОМЕР_1 від 21.01.1997 року, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської Ради народних
депутатів в Одеській області (а.с.31).

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено,
що право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який не проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, повинен подати в нотаріальну
контору заяву про прийняття спадщини.

23.08.2012 року ОСОБА_1 у відповідності до
ст.1269 ЦК України звернулася до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Одеської області про прийняття
спадщини, яка залишилася після смерті
ОСОБА_3(а.с.38).

Письмовою відповіддю Ізмаїльської
державної нотаріальної контори за
№2251/02-14 від 16.10.2013 року позивачці
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно визначено
список адрес місць розташування
земельних ділянок, згідно якого
вказана адреса «АДРЕСА_1», а у
Державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №702010,
виданому Ізмаїльською міською радою
Одеської області 10.02.2009 року, вказана
адреса «АДРЕСА_1» тощо (а.с.8).

Приймаючи до уваги викладене, а також
ту обставину, що відповідач, безумовно
визнав позов і його визнання не
суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке належало померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯЖ №702010,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 10.02.2009 року за
№35, та складається із земельної
ділянки площею 0,0288 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, переданої для ведення
садівництва (кадастровий номер №
:01:009:0442).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: