АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1883/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/765/14
Головуючий у 1-й інстанції Яценко В. В.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: Кривчун Т.О.,

Суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року

за матеріалами подання старшого
державного виконавця ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Біланенко Т.П. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документа
для виїзду за кордон

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року у задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Біланенко Т.П. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа для виїзду за кордон,
відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржила стягував у
виконавчому провадженні ОСОБА_1, яка в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
місцевого суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою подання
старшого державного виконавця Відділу
ДВС Лубенського міськрайонного
управління юстиції Біланенко Т.П. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа для виїзду за
кордон до виконання ним своїх
зобов»язань, покладених на нього
судовим рішенням, задовольнити;
виконання ухвали покласти на
Адміністрацію Державної прикордонної
служби України.

Зазначає, що, суд не надав належного
обґрунтування матеріалам справи, не
перевірив, не з»ясував обставини
справи та не встановив факти, що
підтверджують вимоги, викладені у
поданні державного виконавця.

Вказує, що, згідно чинного
законодавства України, ухилення
боржника від виконання зобов»язань є
підставою для обмеження у праві виїзду
за кордон, а тому, враховуючи те, що
ОСОБА_2 ухиляється від виконання
боргових зобов»язань, стягнутих з
нього згідно з рішенням суду, фактично
повністю не виконав вказане рішення,
суму боргу по аліментах не сплачує,
подання державного виконавця є
обґрунтованим і суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про
відмову у задоволенні подання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали місцевого суду,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України, за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу суду першої інстанції і
постановити ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
матеріального та процесуального права

Як убачається з матеріалів справи, у
травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому,
посилаючись на те, що у шлюбі з
останнім, який було розірвано 18.02.2008
року (а.с.6), мають неповнолітню
дитину-сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8),
вихованню та матеріальному утриманню
якого відповідач взагалі не приділяє
уваги, вживає спиртні напої, програє в
азартні ігри великі грошові суми,
безвідповідально ставиться до сім»ї,
просила стягувати з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина
Дениса у розмірі 2000,00грн. щомісяця,
починаючи з дня надходження позовної
заяви до суду і до досягнення дитиною
повноліття; допустити негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Заочним рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 09 липня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
щомісячно аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій
сумі в розмірі по 1000,00 гривень
щомісячно, починаючи з 24.05.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до 03.04.2020 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання стягнення судового
збору (а.с.22-23).

На виконання рішення суду 26.07.2013 року
було видано Виконавчий лист №539/1883/13-ц
(а.с.50), а 05.08.2013 року державним
виконавцем ВДВС Лубенського МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №1073/2 ЄДРВП
№39183069/2 по примусовому виконанню
вказаного виконавчого листа (а.с.51).

Згідно Довідки-розрахунку ВДВС
Лубенського МУЮ сума заборгованості по
аліментам ОСОБА_2 за період із травня по
листопад 2011 року становить 5825,82грн.
(а.с.39).

02.12.2013 року ОСОБА_1, посилаючись на
ухилення боржника від виконання
рішення суду, несплату відповідачем
аліментів та виниклу у зв»язку з цим
заборгованість звернулася до
начальника ВДВС Лубенського МУЮ з
клопотанням про вжиття заходів
тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України (а.с.40-42).

12.12.2013 року старший державний
виконавець ВДВС Лубенського МУЮ
Біланенко Т.П. звернулася до суду з
поданням, в якому прохала встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
без вилучення паспортного документа,
до виконання ним своїх зобов»язань,
покладених на нього судовим рішенням;
виконання ухвали покласти на
Адміністрацію Державної прикордонної
служби України (01034, м. Київ, вул.
Володимирська, 26).

В обгрунтування доводів подання
посилається на те, що боржник
самостійно аліменти не сплачує, на
виклики не з»являється, про місце
роботи та місце проживання не
повідомляє, ухиляється від виконання
зобов»зання, покладеного на нього
судовим рішенням, що є підставою для
тимчасового обмеження його у праві
виїзду за межі України до виконання
своїх зобов»язань (а.с.29-30).

Як зазначено вище, ухвалою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 12 грудня 2013 року у
задоволенні подання відмовлено з тих
підстав, що у разі задоволення даної
заяви суд діятиме всупереч нормам
цивільно-процесуального законодавства
та поза межами своїх процесуальних
повноважень, оскільки статтею 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в»їзду в Україну громадян України»
передбачено, що за наявності
зазначених у цій нормі підстав для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадян України за кордон,
громадянину можу бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорту чи
вилучено або затримано паспорт, а тому
буде порушено принцип верховенства
права.

Однак із таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

У відповідності до статті 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Статтею 2 Протоколу N4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України від 17.07.1997р. №475/97
визначено, що на здійснення права
кожного залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною не можуть бути
встановлені жодні обмеження, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначене право також може у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України".

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього
Закону громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Частиною другою ст.6 цього Закону
передбачено, що громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника -юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

На виконання п.2 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів» від 24.03.2008р. №261/2008, яким
передбачено врегулювання порядку
виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, покладені на
них рішеннями судів, в тому числі зі
сплати аліментів, було видано Лист
Міністерства юстиції України «Щодо
виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями судів» від 06.06.2008р. N 25-32/507 та
спільний Лист Міністерства юстиції
України та Адміністрації Державної
прикордонної служби України «Щодо
запровадження єдиного порядку
застосування державними виконавцями
деяких норм чинного законодавства» від
27.05.2008р. №№25-32/463, 25-5347, в яких зазначено,
що наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, у тому числі аліментних, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України, причому питання
щодо такого обмеження вирішується
судом.

Як убачається з матеріалів справи
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання свого обов»язку по сплаті
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнутих
з нього рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 09.07.2013 року, фактично не
виконує вказане рішення, що призвело до
утворення значної суми боргу по
аліментних зобов»язаннях, яка до цього
часу не сплачена.

За таких обставин подання старшого
державного виконавця Відділу ДВС
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Т.П. Біланенко, є обґрунтованим
та підлягає задоволенню.

Відтак, колегія суддів визнає доводи
апеляційної скарги слушними і такими,
що заслуговують на увагу та вважає, що
аналіз доказів по справі та наведених
норм права дають підстави для висновку
про скасування оскаржуваної ухвали та
постановлення нової ухвали про
задоволення вказаного подання.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312,
ст.ст.314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, -
задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 12 грудня
2013 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання
старшого державного виконавця Відділу
ДВС Лубенського міськрайонного
управління юстиції Т.П. Біланенко, -
задовольнити.

Громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа, до виконання ним своїх
зобов»язань, - повного погашення
заборгованості зі сплати аліментів за
виконавчим листом №539/1883/13-ц, виданим
Лубенським міськрайонним судом
Полтавської області 26.07.2013 року.

Виконання ухвали покласти на
Адміністрацію Державної прикордонної
служби України (01034, м. Київ, вул.
Володимирська, 26).

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/
П.С. Абрамов

/підпис/
Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун