Справа 206/1703/14-ц
Провадження 2/206/610/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2014 р.Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

21 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що вона з 02
червня 2000 року перебувла із
відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому
шлюбі. Під час спільного проживання
відповідач усиновив її сина від
першого шлюбу - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04
лютого 2013 року рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська
шлюб між нею та відповідачем було
розірвано.

Із відповідачем разом не проживають,
спільного господарства не ведуть.
Дитина проживає разом із нею та на її
утриманні. Відповідач після розірвання
шлюбу на протязі шести місяців
добровільно надавав допомогу, а потім
раптово це було зупинено, що і слугує
підставою для звернення позивача із
цим позовом до суду.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на
її користь на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
доходу (а.с. 1).

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих
же підстав, що викладені позовній
заяві, просили суд задовольнити позов.
Пояснили, що відповідач дійсно
спочатку подав рапорт на роботі про
відрахування коштів в рахунок
аліментів але потім його відкликав.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
позивача заперечувала у повному
обсязі. Пояснила, що він добровільно
сплачував аліменти але при переведенні
на іншу посаду, з невідомих причин
відрахування припинилися. Зазначила,
що відповідач інших дітей, батьків
похилого віку, які потребують
стороннього догляду, чи суттєвих
проблем із власним здоров'ям не має.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення, які обґрунтовує тим, що
ним дійсно було усиновлено сина
позивача від першого шлюбу і після
припинення шлюбних відносин він не
відмовлявся від виконання своїх
батьківських обов'язків. З метою
виконання своїх батьківських
обов'язків він 02.04.2014р. звернувся до
бухгалтерії за місцем роботи із
проханням утримувати 600грн., починаючи
з 01.04.2014 року і до досягнення сином
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому
вважає, що позивач не надала суду
доказів невиконання ним батьківських
обов'язків по утриманню сина. (а.с. 17-19)

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
підлягають повному задоволенню з
наступних підстав.

Було встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 з 02 червня 2000 року
перебували в зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3, виданим повторно 15 травня
2012 року, актовий запис № 231. (а.с.5)

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є
батьками неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданого повторно 18 березня 2014
року Хортицьким відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції, актовий
запис 631. (а.с. 6).

04 лютого 2013 року Самарським районним
судом м. Дніпропетровська шлюб
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
розірвано. (а.с. 7-8).

Як вбачається з довідки № 560 від 07.02.2014
року, виданої директором КП «ЖГ
Самарського району» ДМР неповнолітній
ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю ОСОБА_1
АДРЕСА_1. (а.с. 9).

02.04.2014 року ОСОБА_2 подав рапорт
начальнику СФЗБО - головному
бухгалтеру ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області з проханням
утримувати з його грошового
забезпечення аліменти у розмірі 600 грн.
з 01.04.2014 року до повноліття сина ОСОБА_3
та перераховувати за адресою вулиця
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (а.с. 20).

Згідно довідки про доходи вих. № 26 від
20.03.2014 року ОСОБА_1 працює в Головному
управлінні державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області з 09 серпня 2012 року на посаді
провідний спеціаліст і її заробіток з
січня 2013 року по лютий 2014 рік включно
складає 31605,01 грн. (а.с. 21).

Згідно довідки про доходи № 2734 від
29.04.2014 року виданої Дніпропетровським
МУ ГУМВС України, ОСОБА_2 займає посаду
нач. сектору і його заробіток за період
з лютого 2014 року по квітень 2014 року, за
винятком аліментів 600 грн., становить
11622,28 грн. (а.с. 27).

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримування дітей визначаються за
домовленістю ними, а в разі відсутності
такої домовленості кошти (аліменти) на
утримання дітей стягуються за рішенням
суду, вони присуджуються у частці від
доходу матері, батька або у твердій
грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України
визначено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Враховуючи те, що нормами чинного
законодавства, зокрема ст. 180 СК
України, визначений чіткий
імперативний припис щодо обов'язку
батьків утримувати їх дітей до
досягнення ними повноліття, приймаючи
до увагу ту обставину, що відповідач в
дійсності є батьком неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вимоги позивача
про стягнення із відповідача аліментів
є повністю обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача, суд приймає до уваги
дійсні обставини справи, зокрема
матеріальне становище сторін, а також
обов'язок відповідача по належному
утримуванню неповнолітнього сина і
вважає, що заявлена позивачем сума
аліментів співмірна із матеріальним
становищем сторін.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від 08 липня
2011 року, із відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного
кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88,
131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1),
аліменти на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2)
на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї
четвертої) частини всіх видів
заробітку та інших доходів щомісячно,
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, із урахуванням
добровільно сплачених у квітні 2014 року
600,00 грн.

Стягнення аліментів здійснювати із 21
березня 2014 року і до повноліття дитини.

Судове рішення допустити до негайного
виконання у розмірі платежу за один
місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) судовий
збір на прибуток держави у розмірі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков