Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

04 березня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
аліментами та пені за прострочення
сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача заборгованості аліменти
на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 46148,51 грн. та неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 11482,51 грн. В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначає, що відповідач
навмисно ухиляється від сплати
аліментів у зв'язку з чим виникла
заборгованість по їх сплаті за 2009 - 2013
рік.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги та
просив суд їх задовольнити з наведених
підстав.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог
посилаючись на недійсність розрахунку
заборгованості.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд вважає позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 25 лютого 2004 року по
справі №2-2019 2004 року постановлено
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/3 частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менш ніж одного
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 13.01.2004 року і до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак ОСОБА_2 належним чином не
виконує вищезазначене рішення суду, в
результаті чого у нього виникла
заборгованість по сплаті аліментів.

На підставі розрахунку
заборгованості по аліментам від 15
березня 2013 року виданого державним
виконавцем першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Семеновою К.О., затвердженого
начальником першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеської міського управління юстиції
Галата Д.В., розмір заборгованості
відповідача, ОСОБА_2, по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Приморським
районним судом м. Одеси було ухвало
заочне рішення про повне задоволення
позовних вимог позивача, проте в
подальшому воно було скасовано.

Згідно розрахунку заборгованості
по аліментам від 15 березня 2013 року
виданого державним виконавцем першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Семеновою К.О.,
затвердженого начальником першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеської міського
управління юстиції Галата Д.В., розмір
заборгованості відповідача, ОСОБА_2, по
сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 46148,51
грн. Даний розрахунок був наданий
позивачем при зверненні до суду.

Проте у своїх письмових
запереченнях відповідач вважає
розрахунок наданий позивачем
недійсним та надав новий розрахунок
заборгованості по аліментах від 20.09.2013
року з якого вбачається розбіжність
заявленої суми вимоги та дійсної
заборгованості відповідача.

Так відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментах від 20.09.2013
року складеного державним виконавцем
першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Вернигорою В.А. який був наданий
відповідачем з письмовим заперечення,
його заборгованість по сплаті
аліментів станом на 01.09.2013 становила
23705,74 грн., що є загальною сумою із
розрахунку загальної суми за кожен рік
(2009 р. - 1988,36 грн.; 2010 р. - 2906,30 грн.; 2011 р. -
3615,36 грн.; 2012 р. - 4277,16 грн.; 2013 р. - 2504,00 грн.)

Разом з тим, був проведений
розрахунок пені за формулою (1% від 1/3
усіх доходів відповідача х загальну
кількість днів у місяці).
Заборгованість по пені за 2009 р. склала
1763,63 грн., за 2010 р. - 2435,80 грн., за 2011 р. - 965.97
грн., за 2012 р. - 1304,47 грн., за 2013 р. - 780,45 грн.
на загальну сумі 7250,32 грн. з урахуванням
здійснених платежів відповідача від
20.01.2010 р. на суму 200 грн., 19.01.2011 р. на суму
200 грн., від 11.02.2011 р. на суму 200 грн., від
04.03.2011 р. на суму 200 грн. та 07.02.2013 р. на
суму 400 грн.

Проведений розрахунок
заборгованості по аліментах від 20.09.2013
року було складено державним
виконавцем першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Вернигорою В.А., на підставі
повідомлень про його місце роботи та
отримання заробітної плати у ТОВ
«Госптовари».

На запит суду до Міністерства
доходів і зборів України, заступником
начальника Приймак Н.І. була надана
вичерпна інформація про те, що згідно з
відомостями центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб
Міністерства доходів і зборів України
відповідач ОСОБА_2 не отримував доходи
у ТОВ «Госптовари» та ФОП ОСОБА_8.

Таким чином суд не бере до уваги
розрахунок, який наданий суду, як доказ
на підтвердження доводів відповідача,
у зв'язку з тим, що інформація викладена
в ньому не підтверджена іншими
офіційними документами.

В свою чергу суд бере до уваги
первісний розрахунок, вважаючи, що
насамперед суд повинен належним чином
оцінювати всі надані докази сторін
виходячи з їх законності та
достовірності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.
Якщо платник аліментів не працював
на час виникнення заборгованості і
не працює на час визначення її
розміру, вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з
вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням
суду, одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен
день прострочення.

Отже суд, враховуючи
пріоритетність прав дитини на
достатнє забезпечення її потреб та
інші встановлені вище обставини, що
мають істотне значення для вирішення
даної справи, вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги виходячи з
дійсного розрахунку заборгованості,
наданого першим Приморським відділом
державної виконавчої служби від 15.03.2013
року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 51 Конституції України,
ст.ст. 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57,
60, 61, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
аліментами та пені за прострочення
сплати аліментів - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, заборгованість за
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 46148,51 грн. (сорок
шість тисяч сто сорок вісім грн. 51 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 11482,51 грн. (одинадцять тисяч
чотириста вісімдесят дві грн. 51 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати: а саме судовий збір у
розмірі 576,31 грн. (п'ятсот сімдесят шість
грн. 31 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя