Єдиний унікальний № 235/6499/13-ц
Провадження № 2/235/135/14
21 січня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючої - судді Стоілової Т.В.,
при секретарі Ковальовій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Красноармійськ справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської міської
Ради Донецької області, треті особи:
Управління Держземагенства в
Красноармійському районі Донецької
області, ОСОБА_2, про визнання
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997р. № 145 та Державного акту про
право власності на земельну ділянку,
про визнання права власності,-
11.11.2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Красноармійської міської Ради
Донецької області, треті особи:
Управління Держземагенства в
Красноармійському районі Донецької
області про визнання недійсними
рішення виконакому Красноармійської
міської ради від 19.03.1997р. № 145 та
Державного акту про право власності на
земельну ділянку, про визнання права
власності..

В обґрунтування позову зазначила,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік -
ОСОБА_3, з яким вона постійно мешкала по
АДРЕСА_1 з часу одруження з 08.02.1965 року і
по день його смерті. Після смерті
чоловіка залишилось спадкове майно, а
саме: житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, загальною площею 37,8кв.м., жилою
площею 25,2кв.м., розташований на
земельній ділянці загальною площею
0,0440га для обслуговування названого
будинку, а також житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_2, загальною
площею 22,6кв.м., жилою площею 16,6кв.м.,
розташований на земельній ділянці,
призначеної для обслуговування
вказаного будинку, площею 0,0290 га.

Будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавцеві
на підставі договору дарування,
посвідченого нотаріусом Першої
Красноармійської нотаріальної контори
15.05.1975 року за реєстровим № 2115,
зареєстрованого 15.05.1975р. в БТІ
м.Красноармійська, записаного в
реєстрову книгу за № 88. Будинок АДРЕСА_2
належав спадкодавцеві на підставі
договору купівлі - продажу,
посвідченого 07.09.1999 року приватним
нотаріусом Красноармійського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4 за реєстровим № 3450,
зареєстрованого 08.09.1999р. в ДКП «БТІ»
м.Красноармійська, записаного в
реєстрову книгу № 27 за реєстровим
номером 6783..

Земельні ділянки її чоловік одержав у
приватну власність для обслуговування
житлових будинків на підставі рішень
виконкому Красноармійськой міської
ради у 1997 та 1999 роках.

Спадкоємцями зазначених житлових
будинків, а також земельних ділянок
відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу
України є вона та їх донька - ОСОБА_2, яка
відмовилась від прийняття спадщини на
користь матері(позивачки по справі).

Відповідно до ст.1268 ЦК України вона є
такою, що прийняла спадщину, оскільки
постійно мешкала зі своїм чоловіком з
часу одруження та по день його смерті і
у строки, зазначені ст.1270 ЦК України,
звернулась до приватного нотаріуса
щодо оформлення відповідних
документів на спадкове майно на своє
ім'я і їй були видані свідоцтва про
право на спадщину за законом на жилий
будинок з належними до нього
надвірними побудовами та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1, та жилий
будинок з надвірними спорудами, що
розташований по АДРЕСА_2, та земельну
ділянку, розташовану під вказаним
жилим будинком, загальною площею 0,0290
га.

Що стосується земельної ділянки,
площею 0,0440 га, розташованої по АДРЕСА_1,
нотаріусом було відмовлено в видачі
свідоцтва про право власності на
вказану земельну ділянку, у зв'язку з
тим, що на день смерті спадкодавець
ОСОБА_3 не мав витягу з Державного
земельного кадастру, а згідно п.п.4.20 п. 4
Глави 10 П розділу Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
передбачено видачу свідоцтва про право
на спадщину на земельну ділянку на
підставі документів, оформлених
відповідно до статті 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, згідно з Законом України
«Про Державний земельний кадастр» №3613-
У1 від 07.07.2011 року та Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 17.10.2012 року №1051
спадкоємці не мають право на одержання
кадастрового номера на земельну
ділянку.

Крім того, Державним кадастровим
реєстратором Управління
Держкомагенства у Красноармійському
районі, посилаючись на технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі, розташованої по АДРЕСА_1,
звернуто увагу на розбіжність її площі,
яка значиться у державному акті,
виданого на підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997 року № 145 (0,0440 га) та 0,0476 га, яка
значиться в технічній документації.

З моменту приватизації земельної
ділянки, а саме з 1997 року і до
теперішнього часу межі належної
земельної ділянки не змінювалися, про
що свідчать підписи суміжних власників
земельних ділянок, у зв'язку з чим можна
дійти до висновку про технічні помилки,
які були допущені при замірах у 1997 році
і які зафіксовані в державному акті.

Враховуючи те, що згідно п. 2.9
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Державного комітету України по
земельним ресурсам від 04.05.1999 року з
відповідними змінами та доповненнями,
виправлення в державному акті не
допускається, приватнім нотаріусом
рекомендовано їй звернутись до суду з
відповідною заявою щодо встановлення
право власності на вищезазначену
земельну ділянку.

Враховуючі, що правовстановлюючим
документом згідно Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 з
відповідними змінами та доповненнями,
є рішення суду про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна,
позивачка просить суд визнати
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997 року № 145 та державний акт на
право приватної власності на землю
серії ДН від 16.05.1997 року, виданий на ім'я
ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення,
визнати за нею право власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,0476
га (у розмірі і конфігурації,
зазначеної в технічній документації із
землеустрою), яка призначена для
обслуговування жилого будинку з
належними до нього побудовами та
спорудами, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті
ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутність, в якій
повністю підтримала свої позовні
вимоги та просила їх
задовольнити.(а.с.42)

Представник відповідача -
Красноармійської міської Ради
Донецької області до суду не з'явився,
про день та час слухання справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву про розгляд справи в його
відсутність (а.с.35-36)

Представник Третьої особи - Головного
управління Держкомзему в Донецькій
області в особі відділу Держкомзему в
м. Красноармійську до суду не з'явився,
про день та час слухання справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву про розгляд справи в його
відсутність (а.с.).

Третя особа ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась, надала суду
заяву про розгляд справи в її
відсутність, в якій підтримала позовні
вимоги та не заперечувала проти їх
задоволення.(а.с.43)

Суд ухвалює заочне рішення, що
відповідає положенню ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено і це підтверджено
матеріалами справи, що 28.12.2012р. помер
чоловік позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_3(а.с.5-6).

Після смерті чоловіка залишилось
спадкове майно, що складається з:

Житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, загальною площею 37.8кв.м., жилою
площею 25,2кв.м., що належав
спадкодавцеві на підставі договору
дарування, посвідченого нотаріусом 1
Красноармійської нотаріальної контори
15.05.1975 року за реєстровим № 2115,
зареєстрованого 15.05.1975р. в БТІ
м.Красноармійська, записаного в
реєстрову книгу за № 88(а.с.14).

Будинок по АДРЕСА_1 розташований на
земельній ділянці загальною площею
0,0440га для обслуговування названого
будинку, що належала спадкодавцеві на
підставі Державного акту на право
власності на землю Серії ДН, виданого
на підставі рішення Красноармійського
виконкому № 145 від 19.03.2013р.(а.с.13).

Житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_2, загальною площею 22,6кв.м., жилою
площею 16,6 кв.м., що належав
спадкодавцеві на підставі договору
купівлі - продажу, посвідченого 07.09.1999
року приватним нотаріусом
Красноармійського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_4 за
реєстровим № 3450, зареєстрованого
08.09.1999р. в ДКП «БТІ» м.Красноармійська,
записаного в реєстрову книгу № 27 за
реєстровим номером 6783(а.с.15)

Будинок АДРЕСА_2 розташованого на
земельній ділянці, призначеної для
обслуговування вказаного будинку,
площею 0,0290 га, що належала
спадкодавцеві на підставі Державного
акту на право власності на землю Серії
І-ДН № 123075, виданого 19.10.1999р.
Красноармійською міською радою на
підставі договору купівлі-продажу від
07.09.1999р. за № 3452(а.с.16)

Позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво на
право на спадщину за законом на майно
після смерті чоловіка ОСОБА_3, а саме на
житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та
на земельну ділянку по АДРЕСА_2(а.с.14-16).

Постановою приватного нотаріуса
Красноармійського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 23.10.2013р. відмовлено
ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що на день
смерті спадкодавець ОСОБА_3 не мав
витягу з Державного земельного
кадастру, а згідно п.п.4.20 п. 4 Глави 10 П
розділу Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року передбачено видачу
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку на підставі
документів, оформлених відповідно до
статті 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».(а.с.17)

Рішенням Державного кадастрового
реєстратора Управління
Держкомагенства у Красноармійському
районі № РВ-013 від 15.08.2013р.
відмовлено ОСОБА_1 у внесені
відомостей до Державного земельного
кадастру, посилаючись на технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі, розташованої по АДРЕСА_1 і
звернуто увагу на розбіжність її площі,
яка значиться у державному акті,
виданого на підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997 року № 145 (0,0440 га) та 0,0476 га, яка
значиться в технічній
документації.(а.с.28-29)

З матеріалів справи вбачається,
що площа земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1 в Державному акті про право
власності серії ДН, виданого на
підставі рішення Красноармійської
міської ради від 19.03.1997 року № 145
зазначена 0,0440га(а.с.13), а згідно
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі за вказаною адресою
розташована земельна ділянка площею
0,0476га(а.с.19-27), тобто з часу видачі
Державного акту про право власності на
землю розмір земельної ділянки
змінився, що перешкоджає позивачці в
нотаріальному порядку оформити своє
право на всю земельну ділянку..

Згідно ст.328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Такими підставами
є спадкування майна за законом
відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК Україні до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинялись внаслідок його смерті.

За ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1225 ч.1 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

З 01.01.2013 року зміни в державний акт про
право власності на земельну ділянку не
вносяться Управлінням
Держземагентства у Красноармійському
районі Донецької області.

Пунктом 1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Держкомзему від
04.05.1999р. № 43 визначено, що складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям і об'єднанням громадян
всіх видів, у постійне користування або
при переоформленні правовстановлюючих
документів на ці земельні ділянки,
проводиться після відновлення меж
земельної ділянки в натурі(на
місцевості) та закріплення їх
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою в
установленому порядку відповідною
технічною документацією.

Згідно п.16 Тимчасового порядку
присвоєння кадастрового номеру
земельній ділянці, затвердженого
постановою КМУ № 749 від 18.08.2010р. для
визначення та присвоєння
кадастрового номера земельній
ділянці, переданій у власність
(користування) без проведення її
державної реєстрації, власник
(користувач) такої ділянки або
уповноважена ним особа подає до
територіального органу
Держземагентства за місцезнаходженням
земельної ділянки заяву про державну
реєстрацію земельної ділянки.

Пунктами п.2.9, п.1.13 Інструкції
визначено, що заповнення державних
актів на право власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою
покладається на Державне підприємство
"Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах" та його
структурні підрозділи. Усі записи
мають бути зроблені державною мовою,
чітко і розбірливо, виправлення не
допускаються. Заповнення вказаних
документів здійснюється з
використанням комп'ютерної техніки,
виправлення в державному акті не
допускається.

За ст.126 Земельного Кодексу України(зі
змінами від 01.01.2013 року) право власності
на земельну ділянку посвідчується не
державним актом, а оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до ст. 37 Закону України
«Про державний земельний кадастр»,
виправлення помилок можливо лише у
витязі, довідці з Державного
земельного кадастру, викопіюванні з
картографічних матеріалів Державного
земельного кадастру, тобто в тих
документах, які чинні з 01.01.2013 року.

Пунктом 156 Постанови Кабінету
Міністрів України «Порядок ведення
державного земельного кадастру»,
виправлення помилок у відомостях про
земельну ділянку може здійснюватися
також на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок у натурі (на
місцевості) або матеріалів
інвентаризації земель чи рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст.152, ч. 1 ст. 155 ЗК
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. У разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до абз.2 п.7 постанови
Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється згідно з ч.З ст.152 ЗК
України шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (ст.16 ЦК
України).

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити
частково та визнати за нею право
власності, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року, на земельну ділянку площею 0,0440
га, яка призначена для обслуговування
жилого будинку та розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3
згідно державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ДН,
виданого 16 травня 1997 року на підставі
рішення виконкому Красноармійської
міської ради від 19.03.1997 року № 145 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 00732.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до Красноармійської міської Ради
Донецької області відмовити як
необґрунтованих.

Керуючись п.23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.08р № 7
Про судову практику в справах про
спадкування, ст.328, 393, 1216, 1218, 1225, 1261 ЦК
України ст..152, 155, 158 Земельного Кодексу
України, п.7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 16.04.2004р № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», ст.ст.10, 11, 212, 213, 214, 215,
218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красноармійської міської Ради
Донецької області, треті особи:
Управління Держземагенства в
Красноармійському районі Донецької
області, ОСОБА_2, про визнання
недійсними рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997р. № 145 та Державного акту про
право власності на земельну ділянку,
про визнання права власності,
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельну ділянку
площею 0,0440 га, яка призначена для
обслуговування жилого будинку та
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належав ОСОБА_3, згідно державного акту
про право власності на земельну
ділянку серії ДН, виданого 16 травня 1997
року на підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від
19.03.1997 року № 145 та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 00732.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до Красноармійської міської Ради
Донецької області відмовити як
необґрунтованих.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з часу отримання копії рішення.

Суддя