КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя
Ситенко А.І.

при секретарі
Поляковій О.І.

за участі: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Ціоненко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про відшкодування
компенсації моральної шкоди та витрат,
пов'язаних із зверненням до суду,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з уточненим під час розгляду
справи позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області (далі за текстом -
Фонд) про стягнення компенсації
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
протиправних дій службових осіб
відповідача, а також компенсації
понесених витрат, пов'язаних із
зверненням до суду, у зв'язку з
порушенням його прав і законних
інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
заявлені позовні вимоги, в
обґрунтування яких послався на факти і
обставини, викладені у позовних заявах,
та зазначив, що, перебуваючи у трудових
відносинах з відокремленим
підрозділом «Шахта ім. В.М. Бажанова»
Державного підприємства
«Макіїввугілля», він отримав тяжкі
виробничі травми. Висновком МСЕК від 24
жовтня 2012 року при повторному огляді
йому було встановлено 60% втрати
професійної працездатності, та він
визнаний інвалідом 3 групи.
Лікарсько-консультативною комісією
йому були визначені додаткові види
допомоги, у тому числі придбання
протирадикулітного бандажу. У червні
2013 року він за власний рахунок придбав
протирадикулітний бандаж «Ортрез
Люмботрейн», вартість якого склала 2597
грн. У червні 2013 року він звернувся до
відповідача із заявою про компенсацію
понесених ним витрат, однак Фонд,
отримавши від нього всю необхідну
документацію, тривалий час несвоєчасно
надіслав до управління державного
казначейства України у місті Макіївка
розпорядження та платіжне доручення
щодо компенсації понесених ним витрат
на його особистий рахунок, унаслідок
чого він отримав компенсацію лише у
грудні 2013 року, незважаючи на те, що
відповідні дії щодо компенсації
понесених ним витрат повинні були б
здійснені Фондом упродовж десяти днів.

Позивач вважає що зазначені дії
відповідача щодо необґрунтованої
тяганини відшкодування витрат на
придбання протезно-ортопедичного
виробу в розмірі 2597 грн. були
неправомірними та такими, що не
ґрунтуються на законі, оскільки
порушували його право на отримання
лікування за рахунок коштів Фонду.

В обґрунтування спричинення діями
працівників Фонду моральної шкоди,
позивач стверджував, що зазначені
систематичні, протиправні дії
працівників Фонду призвели до
емоційних переживань, почуття
приниження, як до інваліда праці, що у
свою чергу призвело до порушення його
звичного укладу життя, з'явилася
нервозність та депресія і
безпорадність від становища, що
склалося. З урахуванням особистого
негативного майнового стану та
тривалим неповерненням витрачених
коштів він був змушений докладати
додаткові зусилля для підтримки
нормального способу життя. Враховуючи
тяжкість перенесених ним страждань,
оцінює розмір заподіяних йому
неправомірними діями відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області моральної шкоди у
розмірі 50000 грн., які просив суд
стягнути з відповідача на його користь.

Представник відповідача - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області - Ціоненко С.В., яка
діє на підставі довіреності юридичної
особи, позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала, пославшись на їх
безпідставність, та в судовому
засіданні зазначила, що забезпечення
лікарськими засобами, виробами
медичного призначення, лікування
потерпілих проводиться відповідно до
«Положення про організацію лікування,
медичної реабілітації та забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання лікарськими засобами та
виробами медичного призначення», яке
затверджено постановою Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 18
від 09.06.2010 року. 18 червня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до відділення Фонду із
заявою про проведення компенсації
вартості придбаного ним
протирадикулітного бандажу «Ортрез
Люмботрейн» вартістю 2597 грн. 20 червня
2013 року позивачу було надано письмову
відповідь на його звернення щодо
необхідності надання до Фонду
оригіналів документів щодо придбання
названого бандажу для здійснення
компенсації. Після отримання
необхідних документів 21 серпня 2013 року
Фондом було надіслано до управління
Державної казначейської служби
України у місті Макіївка платіжне
доручення щодо здійснення ОСОБА_1
компенсації понесених витрат, яке було
повернуто до Фонду без виконання, у
зв'язку з закінченням терміну дії
платіжного доручення. Аналогічні
платіжні доручення надсилались Фондом
у серпні, вересні та жовтні 2013 року, які
також були повернуті без виконання.
Компенсацію вартості бандажу було
здійснено казначейством ОСОБА_1 у
грудні 2013 року за повторним платіжним
дорученням від 28 листопада 2013 року.

Посилаючись на те, що діючим
законодавством не передбачено
відшкодування Фондом моральної шкоди
за порушення умов страхування від
нещасного випадку, більше того, такого
порушення з їх боку, не було
представник відповідача просив суд
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
заявлених вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи і дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (стаття 11 ЦПК України) установив
наступне.

Приписами статті 46 Конституції України
(254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що висновком МСЕК від 24
жовтня 2012 року при повторному огляді
ОСОБА_1 було встановлено 60% втрати
професійної працездатності, та він
визнаний інвалідом 3 групи.
Лікарсько-консультативною комісією
визначені додаткові види допомоги, яку
потребує ОСОБА_1, у тому числі:
медикаментозне лікування,
санаторно-курортне лікування при
відсутності протипоказань, тростина,
протирадикулітний бандаж, ортопедичне
взуття, реабілітаційне лікування.

05 червня 2013 року за висновками
лікарсько-консультативної комісії
комунальної установи «Центральна
поліклініка м. Макіївки» № 69/28 ОСОБА_1
показано медикаментозне лікування, і
виписані відповідні медичні засоби для
лікування наслідків виробничої травми
у тому числі протирадикулітний бандаж
«Ортрез Люмботрейн».

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», фонд соціального
страхування від нещасних випадків
фінансує витрати на медичну та
соціальну допомогу, в тому числі й на
додаткове харчування, придбання ліків,
спеціальний медичний, постійний
сторонній догляд, побутове
обслуговування, протезування,
санаторно-курортне лікування,
придбання спеціальних засобів
пересування, якщо потреба в них
визначена висновками МСЕК.

З матеріалів справи убачається, що 18
червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області із заявою про сплату
компенсації витрачених ним коштів на
придбання протирадикулітного бандажу
«Ортрез Люмботрейн» у розмірі 2597 грн.

Листом начальника відділення Фонду №
670/08 від 20 червня 2013 року позивачу
повідомлено про необхідність надання
оригіналів документів на придбання
бандажу для проведення компенсації
його вартості.

6 липня 2013 року начальником відділення
виконавчої дирекції Фонду винесено
постанову про призначення
фінансування витрат на медичну та
соціальну допомогу потерпілому ОСОБА_1
на придбання протезно-ортопедичних
виробів у розмірі 2597 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 11 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 6 від 27
березня1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», у разі настання
страхового випадку Фонд виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, страхові виплати, передбачені
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно з статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, уразі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються в тому числі із: 6)
страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Положеннями статті 34 Закону визначено,
що витрати на ліки, лікування,
протезування (крім протезів з
дорогоцінних металів), придбання
санаторно-курортних путівок, предметів
догляду за потерпілим визначаються на
підставі виданих лікарями рецептів,
санаторно-курортних карток, довідок
або рахунків про їх вартість.

З наданих представником відповідача
платіжних доручень убачається, що у
серпні, вересні та жовтні 2013 року
Фондом було надіслано до управління
Державної казначейської служби
України у місті Макіївки платіжні
доручення щодо проведення ОСОБА_1
компенсації понесених витрат, які були
повернуті до Фонду без виконання, у
зв'язку з закінченням терміну їх дій.
Компенсацію вартості бандажу було
здійснено ОСОБА_1 у грудні 2013 року за
платіжним дорученням від 28 листопада
2013 року.

Доказів того, що грошові кошти тривалий
час не поступали на рахунок позивача
саме за вини відповідача суду не
надано.

Як убачається з матеріалів справи та зі
змісту позовних вимог, позов ОСОБА_1 про
відшкодування йому моральної шкоди
відповідачем у зв'язку з
неправомірними діями службових осіб
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області по нарахуванню та
виплаті йому страхових сум, заявлено з
підстав, визначених статтею 1167
Цивільного кодексу України та на
основі положень статті 56 Конституції
України.

Визначення моральної шкоди міститься у
положеннях статті 23 ЦК України, у якій
зазначено, що моральна шкода полягає,
зокрема: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з противоправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном, або в інший спосіб.

Відповідно ст. 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків некомерційна самоврядна
організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її
правлінням.

Тому відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області не є органом
державної влади чи місцевого
самоврядування.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 р. (із змінами і
доповненнями) «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», спори про
відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової)
шкоди розглядаються, зокрема: коли
право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень;
у випадках, передбачених статтями
Цивільного кодексу та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Таким чином, право на відшкодування
моральної шкоди підлягає судовому
захисту, коли воно безпосередньо
передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень або у випадках,
передбачених статтями Цивільного
кодексу України та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди.

Положеннями ст. 56 Конституції України,
передбачено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», не
передбачає немайнової
відповідальності Фонду соціального
страхування у випадку заподіяння
моральної шкоди рішеннями, діями чи
бездіяльністю його органів, посадових
чи службових осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області компенсації
моральної шкоди в сумі 50000 грн. не
ґрунтуються на законі, тому вони не
підлягають задоволенню.

Приписами статей 86 і 88 ЦПК України
визначено, що стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені і
документально підтверджені судові
витрати, зокрема, пов'язані з розглядом
судової справи та оплати судового
збору.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь -
яких відомостей щодо сплати ним витрат,
пов'язаних із зверненням з позовом до
суду. Крім того, чинним Цивільним
процесуальним кодексом України
стягнення понесених позивачем витрат
на набір тексту, роздруківку та
виготовлення копій документів не
передбачено. За таких обставин позовні
вимоги про стягнення сплачених кошів
пов'язаних із зверненням до суду у
розмірі 50 грн. не ґрунтуються на законі,
відтак відсутні об'єктивні підстави
для їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 61, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтею 1167 Цивільного кодексу України,
статтею 56 Конституції України, Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення компенсації моральної шкоди
в сумі 50000 грн. та витрат, пов'язаних зі
зверненням до суду у загальному
розмірі 50 грн., відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ситенко А.І.