Справа №589/5757/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Свиненко М..Д.Номер
провадження 22-ц/788/84/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 45
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В., Сибільової Л.
О.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану
через представника ОСОБА_4,

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
третя особа: Садівниче товариство
"Маково",

про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням суду від 29 листопада 2013 року
позов ОСОБА_5 задоволений частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні належною ОСОБА_5 на праві
приватної власності земельною
ділянкою з цільовим призначенням для
садівництва, яка знаходиться в
садівничому товаристві "Маково", шляхом
звільнення частини земельної ділянки
біля межі від топінамбуру на відстань
не менш ніж два метри. В іншій частині
позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
повернення судового збору 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позову з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 з
1992 року є членом садівничого
товариства "Маково". Рішенням
Собичівської сільської ради народних
депутатів від 23 листопада 1993 року
ОСОБА_5 була передана безоплатно у
приватну власність земельна ділянка
для ведення садівництва в розмірі 0,08 га
( ас.10).

Державний акт позивач не отримувала
(а.с.4, 9-12, 36).

Із земельною ділянкою ОСОБА_5 межує
земельна ділянка відповідача ОСОБА_3
(а.с. 4).

Створеною з членів правління
садівничого товариства "Маково"
комісією 12 червня 2013 року був складений
акт, з якого вбачається, що на своїй
ділянці, біля межі з ділянкою
позивачки, відповідач ОСОБА_3 вирощує
високорослі рослини - топінамбур, які
створюють затінок на сусідній
земельній ділянці (а.с. 14).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач чинить перешкоди у
здійсненні позивачем права
користування належною їй на праві
приватної власності земельною
ділянкою з цільовим призначенням для
садівництва, яка знаходиться в
садівничому товаристві "Маково", тому
ці перешкоди мають бути усунуті шляхом
звільнення частини земельної ділянки
біля межі від топінамбуру на відстань
не менш ніж два метри.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, правильно встановивши
фактичні обставини справи та давши
правильну оцінку всім зібраним у
справі доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 103 ЗК України 1.
Власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). 2. Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

З письмових заперечень позивачки на
апеляційну скаргу вбачається, що
спірні правовідносини, які
розглядаються у даній справі виникли
між сторонами 5 років тому. На
неодноразові прохання позивачки не
порушувати її права, дотримуватись
правил добросусідства відповідачка не
реагувала, більше того вела себе
агресивно, ображала її.

Весною 2013 р. вона, позивачка,
намагалась в черговий раз мирно
вирішити спірне питання, але після
безрезультатної розмови з
відповідачкою вимушена була
звернутись до правління садівничого
товариства "Маково", але відповідачка
відмовилась виконувати навіть рішення
спеціально створеної комісії, а після
звернення до дільничного - стала їй
погрожувати. Позивачка також зазначає,
що топінамбур відповідачка стала
прибирати тільки після другого
судового засіданні місцевого суду, але
вибрала не весь, а тому є підстави
вважати, що весною 2014 року топінамбур
знову проросте.

Відповідачка не заперечує, що на
протязі декількох років на спірній
земельній ділянці вирощувала
топінамбур.

З матеріалів справи вбачається, що з
приводу спірних правовідносин
позивачка зверталась до відповідачки з
приводу усунення перешкод, які їй
створюються у користуванні належною їй
земельною ділянкою. Проте відповідачка
не реагувала на звернення позивачки і у
добровільному порядку порушення її
прав не припиняла, топінамбур біля межі
не прибирала. Позивачка вимушена була з
метою захисту своїх порушених прав
звертатись до правління садівничого
товариства "Маково", яке для розгляду
спірного питання створило відповідну
комісію.

27 серпня 2013 року за захистом своїх
порушених прав позивачка зверталась до
міськвідділу міліції ( ас. 13).

Навіть після того, як комісія 12 червня
2013 року зобов'язала відповідачку
звільнити від топінамбуру ділянку
шириною у 2 м біля межі, відповідачка
цього не зробила, а прибрала топінамбур
лише в середині вересня 2013 року, після
того, як він дозрів.

За таких обставин у суду першої
інстанції були підстави для часткового
задоволення позову, оскільки за
обставинами справи вбачається, що
єдиним способом поновлення прав
позивачки являється судовий порядок.
Всі можливості варіанти вирішення
спірного питання у добровільному
порядку позивачкою були вичерпані.

У суду першої інстанції були підстави
для покладення на відповідачку
обов'язку звільнити частину земельної
ділянки біля межі від топінамбуру на
відстані не менш ніж два метри,
оскільки є загальновідомим фактом, що
топінамбур являється високорослою
рослиною, яка виростає заввишки до 2-х
метрів. За таких обставин, дотримуючись
правил добросусідства, передбачених
ст. 103 ЗК, власники та землекористувачі
земельних ділянок (а у випадку
вирішення спору - суд у своєму рішенні)
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей, зокрема, щодо затінення.

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були повно та всебічно
встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують, а тому
рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через
представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 29 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -