У х в а л а

05 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого: Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької
В.С., Карпенко С.О., Кафідової
О.В., Макарчука М.А.
розглянувши заяву ОСОБА_4 в інтересах
та за довіреністю ОСОБА_5 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 січня 2014 року
в справі за позовом прокурора м. Ірпеня
Київської області до Коцюбинської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа: Комунальне
підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство», про
визнання недійсними рішення,
державного акту про право власності на
землю, визнання права власності на
земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор м. Ірпіня
звернувся до суду з позовом про
визнання недійними рішення
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 24 грудня 2008 року № 1939/25-5
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1» і
державного акту серії ЯЖ № 903293 на право
власності ОСОБА_6 на земельну ділянку
площею 0,15 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 з підстав перевищення селищною
радою своїх повноважень.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 15 травня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 16 грудня 2013 року,
позов прокурора м. Ірпеня Київської
області задоволено частково.

Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради Київської
області від 24 грудня 2008 року № 1939/25-5
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним виданий ОСОБА_6
державний акт серії ЯЖ №
903293 на право власності на земельну
ділянку площею 0,15 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 з відміткою про перехід права
власності до ОСОБА_5 та скасовано його.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 січня 2014,
ОСОБА_4 в інтересах та за довіреністю
ОСОБА_5 відмовлено у відкритті
касаційного провадження на заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 15 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 16 грудня 2013 року в порядку
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4 в
інтересах та за довіреністю ОСОБА_5 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 січня 2014 року.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах ОСОБА_4 в інтересах та
за довіреністю ОСОБА_5 додала:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 16 травня 2012 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 17 червня 2011 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 17 листопада 2011 року у
справі за позовом про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки та
договорів купівлі-продажу,
витребування земельної ділянки з
чужого незаконного володіння, яким
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 17 червня
2011 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 17 листопада 2011
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 12 лютого 2014 року,
постановленого за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 10 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 15 липня 2013 року у справі за позовом
про визнання недійсними рішення,
державного акта на право власності на
землю, визнання права власності на
земельну ділянку, яким рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 10 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 15 липня 2013 року у
частині визнання недійсним державного
акта на земельну ділянку, скасовано,
справу в цій частині передано на новий
розгляд до суду першої інстанції;

- рішення Вищого спеціалізованого суду
України від 17 жовтня 2012 року,
винесеного за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 26 грудня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2012 року у справі за позовом
про визнання незаконними і скасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу, державних
актів на право власності на землю та
повернення землі, яким рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 26 грудня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, та яке
постановою Верховного Суду України від
14 квітня 2013 року у справі 6-28цс 13
скасоване;

- рішення Вищого спеціалізованого суду
України від 17 жовтня 2012 року,
винесеного за результатами розгляду
касаційної скарги на заочне рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 06 грудня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 лютого 2012 року у справі за позовом
про визнання незаконними та скасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу земельних
ділянок, визнання права власності,
повернення землі, яким заочне рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 06 грудня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 лютого 2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, та яке
постановою Верховного Суду України від
20 березня 2013 року у справі 6-20цс 13
скасоване;

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» №11 від 30 вересня 2011 року,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

Оскільки ухвалами Вищого
спеціалізованого суду України від 16
травня 2012 року та 12 лютого 2014
року судові рішення попередніх
інстанцій були скасовані, а справи
направлені на новий судовий розгляд, то
них не може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК

Не можуть бути підставою для
порівняння і рішення Вищого
спеціалізованого суду України від 17
жовтня 2012 року у зв'язку із їх
скасуванням Верховним Судом України.

Із заяви та доданої в якості прикладу
для порівняння ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від 05
березня 2014 року, постановленого за
результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 01 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
у справі за позовом прокурора про
визнання недійсним рішення селищної
ради, державного акта на право
власності на землю та визнання права
власності на земельну ділянку, не
вбачається неоднакового застосування
норм матеріального права оскільки у
справах були встановлені різні
обставини щодо предмету судового
спору.

З огляду на наведене, у допуску справи
до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом прокурора
м. Ірпеня Київської області до
Коцюбинської селищної ради Київської
області, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа:
Комунальне підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство», про
визнання недійсними рішення,
державного акту про право власності на
землю, визнання права власності на
земельну ділянку про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 січня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ткачук О.С. Судді:

Висоцька В.С.
Карпенко С.О.

Кафідова О.В.

Макарчук М.А.