Справа № 591/9097/13-ц
Провадження № 2/591/128/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Зарічний районний суд м.
Суми в складі

головуючого
- судді Сидоренко А.П.

з участю
секретаря - Попович Ю.О.

позивачки -
ОСОБА_1

відповідача
- ОСОБА_2

представника відповідача - Коротенко
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми в режимі
відеоконференції цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вказаними позовними вимогами, які
обґрунтовує тим, що 16 квітня 2012 року
близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння та
керуючи при цьому автомобілем "Skoda Fabia",
д/н НОМЕР_2, в районі будинку № 4 по вул.
Харківській в м. Суми, не справився з
керуванням транспортного засобу та
допустив виїзд на праве узбіччя, по
ходу свого руху, з послідуючим наїздом
на електроопору. Внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди, її син,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував в
якості пасажира в салоні вказаного
вище автомобіля, від отриманих
тілесних ушкоджень помер на місці
події. 17 квітня 2012 року постановою
заступника начальника відділу
розслідувань ДТП СУ УМВС України в
Сумській області Таран Р.В. відносно
ОСОБА_2 була порушена кримінальна
справа за ознаками складу злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Постановою слідчого її було визнано
потерпілою по даній кримінальній
справі. Зазначеним злочином, вчиненим
відповідачем ОСОБА_2, їй завдано
матеріальної шкоди, яка складається з
понесених нею витрат на придбання
ритуальних атрибутів - 1920 грн., послуг
ДП «ГРП АСМУ» в Сумській області - 435
грн., ритуальні послуги на поховання -
3453 грн., та витрати на поминальний обід -
2950 грн. Відповідач ОСОБА_2 у
добровільному порядку не відшкодував
понесені нею витрати на поховання сина.
Також позивачка зазначила, що крім
майнової шкоди, з вини відповідача
ОСОБА_2, їй була заподіяна також і
моральна шкода, яка полягає у душевних
стражданнях, яких вона зазнала
внаслідок втрати єдиного сина.
Загибель сина негативно вплинула на її
душевний та фізичний стан. Коли їй
повідомили, що син ОСОБА_6 загинув, вона
зазнала значного стресу у зв'язку із
цією страшною новиною. Смерть сина
вплинула на нормальний стан її життя,
відбулися вимушені зміни у її життєвих
стосунках. Втрата сина є безповоротною,
в неї вже ніколи не буде такого сина, у
виховання і зростання якого вона
вклала всю свою душу, і на якого
розраховувала як на підтримку у
старості. Вважає, що має право вимагати
відшкодувати завдану їй моральну
шкоду в розмірі 100000 гривень. Позивачка
також зазначила, що відповідач ОСОБА_2
в добровільному порядку сплатив їй 20000
грн. у відшкодування моральної шкоди, а
також нею були понесені витрати на
спорудження надгробного пам'ятника в
розмірі 8729 грн. Посилаючись на вказані
обставини, остаточно уточнивши позовні
вимоги, просить стягнути на її користь
80 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, спричиненої смертю
сина ОСОБА_4, 1920 грн. витрат на придбання
ритуальних атрибутів, 435 грн. за оплату
послуг ДП «ГРП АСМУ» в Сумській
області, 3453 грн. витрат на ритуальні
послуги на поховання, 2950 грн. витрат на
поминальний обід та 8729 грн. витрат на
виготовлення надгробного пам'ятника,
всього в рахунок відшкодування
матеріальних збитків 17487 грн., а також
стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала частково,
зазначивши, що страховою компанією їй
було сплачено суму на відшкодування
матеріальної шкоди 14537 грн., тобто за
виключенням суми поминального обіду, а
тому підтримує вимоги в частині
стягнення витрат за поминальний обід в
розмірі 2950 грн. Також зазначила, що
відповідачем ОСОБА_2 було сплачено крім
20000 грн. на відшкодування моральної
шкоди сума 2500 грн., про що вона розписку
не складала, а тому наполягає на
стягненні заявленої нею суми моральної
шкоди в розмірі 80 000 грн. за мінусом 2500
грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні, яке відбувалось в режимі
відеоконференції, позовні вимоги
визнав частково. Не заперечуючи того,
що заявлена позивачкою сума моральної
шкоди відповідає її моральним
стражданням, пов'язаних з втратою сина,
зазначив, що відшкодував позивачці 23
500 грн., визнає позов на суму 50 000 грн.,
посилаючись на те, що відбуває
покарання у виді позбавлення волі, має
на утриманні неповнолітню дитину, та
після відбуття покарання не відомо, чи
зможе він працевлаштуватися.

Представник відповідача ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» Коротенко М.М. в
судовому засіданні визнала позовні
вимоги частково, зазначивши, що дійсно
цивільно-правова відповідальність ТОВ
«Оптіма-Лізинг» застрахована в АСК
«ІНГО Україна» за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/2502639 від 09 січня 2012 року. За
зазначеним договором страхування
забезпечено автомобіль «Шкода Фабія»,
д/н НОМЕР_2. Дійсно 16 квітня 2012 року мала
місце ДТП за участю забезпеченого
автомобіля, яким на момент ДТП керував
ОСОБА_2, внаслідок якої загинув ОСОБА_4
На момент ДТП ОСОБА_2 перебував у стані
алкогольного сп'яніння. 28 листопада 2012
року страховою компанією було сплачено
на користь позивачки ОСОБА_1 14537,00 грн.
страхового відшкодування (витрати на
придбання ритуальних атрибутів - 1920
грн., послуги ДП «ГРП АСМУ» в Сумській
області 435 грн., ритуальні послуги на
поховання 3453 грн. виготовлення
надгробного пам'ятника - 8729 грн.). Таким
чином, на даний час страхова компанія
виплатила потерпілій страхове
відшкодування, пов'язаного зі смертю
потерпілого в повному обсязі. Також,
відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» моральна шкода
відшкодовується лише потерпілому в
розмірі встановленого ліміту. Просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині стягнення матеріальної
шкоди, та в частині стягнення моральної
шкоди в межах ліміту покладається на
розсуд суду.

Вислухавши думку осіб, які приймали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та матеріали кримінальної
справи по обвинуваченню ОСОБА_2 в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України (далі - кримінальна
справа), суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 16 квітня
2012 року близько 06-00 год. на проїзній
частині вулиці Харківська в м. Суми
керував у стані алкогольного сп'яніння
автомобілем «SKODA FABIA» д.н. НОМЕР_2, що
належить ТОВ «Оптіма-лізинг» та згідно
договору прокату автомобіля від 14
квітня 2012 року перебуває в оренді ТОВ
«ОНС», та рухався зі швидкістю близько
100 км/год. При русі на вулиці
Харківській в м. Суми навпроти будинку
№ 4 знехтував мірами безпеки
дорожнього руху, перевищив дозволену в
населених пунктах швидкість руху, не
врахував дорожню обстановку, не вибрав
безпечної швидкості руху, в районі
спуску-підйому профілю дороги втратив
контроль за безпечним керуванням
автомобіля, що привело до його виїзду
за межі проїзної частини з
послідуючими наїздами на електроопору
№51 та стовбур дерева. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди пасажир
автомобіля ОСОБА_4, 1984 року народження,
отримав тілесні ушкодження, від яких
помер на місці події.

Керуючи автомобілем «SKODA FABIA» д.н.
НОМЕР_2, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9.а),
12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України.
Порушені ОСОБА_2 вимоги п.п.12.1, 12.4 Правил
дорожнього руху України знаходяться в
прямому причинному зв'язку з подією
дорожньо-транспортної пригоди та її
наслідками.

Вироком Зарічного районного суду м.
Суми від 30 липня 2013 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і
призначено покарання у виді 3 років
позбавлення волі з позбавленням права
керування транспортними засобами на
строк 3 роки (а.с. 35-37).

Згідно ухвали Апеляційного суду
Сумської області від 15 жовтня 2013 року
вирок Зарічного райсуду м. Суми від 30
липня 2013 року відносно ОСОБА_2 в частині
вирішення цивільного позову
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_1 скасовано,
а справу в цій частині направлено на
новий розгляд в порядку цивільного
судочинства (а.с. 14-15).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Як вбачається з Поліса №АВ/2502639
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Шкода Фабія»,
реєстраційний номер НОМЕР_4,
застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО
Україна». Строк дії даного полісу з 10
січня 2012 року по 09 січня 2013 року (т. ІІ
а.с. 3 кримінальної справи).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з п.9.3 ст.9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 51 000 грн. на одного
потерпілого.

На підставі п. 22.1 та п.22.3 ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності зі ст. 23 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода
(в тому числі моральна шкода), пов'язана
із смертю потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачці ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
сплачено 14537 грн. страхового
відшкодування, що складається з витрат
на придбання ритуальних атрибутів - 1920
грн., послуг ДП «ГРП АСМУ» в Сумській
області - 435грн., ритуальних послуг на
поховання - 3453грн., виготовлення
надгробного пам'ятника - 8729 грн. (а.с.
28-29), що не заперечувала в судовому
засіданні позивачка, а тому заявлені
нею позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа,
яка завдала шкоди смертю потерпілого,
зобов'язана відшкодувати особі, яка
зробила необхідні витрати на поховання
та на спорудження надгробного
пам'ятника, ці витрати.

Стаття 2 Закону України «Про поховання
та похоронну справу» визначає
поховання померлого як комплекс
заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов. Тобто,
виходячи із визначення поняття
поховання, відповідно до закону, до
таких витрат можна віднести ті, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення
поминальних обідів, які проводяться
після поховання, не відносяться до
витрат на поховання, відшкодовувати
які винний не зобов'язаний згідно ст. 1201
ЦК України, а тому також не підлягають
задоволенню вимоги позивачки про
стягнення витрат на проведення
поминального обіду.

Згідно з ст. 23 ЦК України моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Судом встановлено, що внаслідок
загибелі сина позивачки в результаті
ДТП їй завдана моральна шкода.
Визначаючи розмір її відшкодування,
суд виходить із засад розумності,
виваженості і справедливості,
враховуючи характер і ступінь
немайнових втрат позивачки, незворотні
наслідки у вигляді втрати близької
людини, та приходить до висновку про
необхідність стягнення моральної
шкоди в розмірі 80000 грн.

Виходячи з вимог Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд приходить до висновку, що
сума відшкодування моральної шкоди,
яка підлягає стягненню з ПрАТ «АСК
«ІНГО Україна» на користь позивачки,
становить 2550 грн. (5 % від 51000 грн.).

Враховуючи те, що позивачці
відповідачем ОСОБА_2 сплачено після
уточнення позову 2500 грн., з нього на
користь позивачки підлягає стягненню
на відшкодування моральної шкоди 74950
грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України
пропорційно задоволеним позовним
вимогам з відповідача ПрАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
підлягає стягненню на користь держави
судовий збір в сумі 7 грн. 74 коп., а з
відповідача ОСОБА_2 - на користь держави
судовий збір в сумі 228 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 979, 1187, 1192, 1194, 1201 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 228 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» на користь
ОСОБА_1 2550 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74950
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» на користь
держави судовий збір в сумі 7 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 228 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко