Справа № 500/4881/14-ц
Провадження № 2-з/500/50/14
УХВАЛА

07 серпня 2014 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 500/4881/14-ц (провадження 2/500/2327/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності.

07.08.2014 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити державним нотаріусам Ізмаїльської державної нотаріальної контори та приватним нотаріусам Ізмаїльського міського нотаріального округу вчиняти дії з оформленням спадщини після померлого 30.07.2014 року ОСОБА_3, в тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.01.2014 року ОСОБА_3, мотивуючи тим, що відповідач має можливість оформити спадкові права після смерті батька ОСОБА_3 шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, в тому числі на майно, яке було придбано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час їх спільного проживання та яке вона вважає їх спільним майном.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що зазначені у заяві обставини можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та заборонити державним нотаріусам Ізмаїльської державної нотаріальної контори та приватним нотаріусам Ізмаїльського міського нотаріального округу вчиняти дії з оформленням спадщини після померлого 30.07.2014 року ОСОБА_3, в тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.01.2014 року ОСОБА_3.

Одночасно суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 500/4881/14-ц (провадження 2/500/2327/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності задовольнити.

Заборонити державним нотаріусам Ізмаїльської державної нотаріальної контори та приватним нотаріусам Ізмаїльського міського нотаріального округу вчиняти дії з оформленням спадщини після померлого 30.07.2014 року ОСОБА_3, в тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.01.2014 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_4