Справа № 490/5254/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого-

судді Подзігун Г.В.

при секретар і-

Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
подання Центрального Відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житлового приміщення боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Центральний ВДВС ММУЮ звернувся до
суду із поданням про примусове
проникнення до житла боржника ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на
виконанні знаходиться виконавче
провадження № 40975019 про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості на загальну
суму 2916,20 грн. У встановлений для
добровільного виконання строк
відповідач рішення суду не виконав,
державний виконавець здійснював
неодноразові виходи за місцем
проживання боржника, де боржник був
відсутній, про що державним виконавцем
було складено відповідні акти. Вказане,
на думку заявника, свідчить про
ухилення боржника від виконання
рішення суду, що є підставою для
звернення з даним поданням.

Вивчивши доводи подання, дослідивши
письмові докази, судом встановлене
наступне.

На виконанні Центрального ВДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження
№ 40975019 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості на загальну суму 2916,20
грн. з примусового виконання:
виконавчого листа №2-7-5885/2007 від 28.01.2008
року.

Згідно відповіді з бази АІС
«Автомобіль» від 01.07.2013 року
автотранспорту за боржником не
зареєстровано.

Згідно довідки ДПІ Центрального району
м.Миколаєва від 28.11.2013 року відомості
про відкриті рахунки в установах банку
та відомості про доходи боржника
відсутні.

Згідно актів державного виконавця від
22.10.2013 року, 08.04.2014 року державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою боржника та на момент
перевірки боржник був відсутній.

03.07.2013 року державним виконавцем
винесена постанова про накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно
боржника та оголошення заборони його
відчуження .

Як визначено Конституцією
України і міжнародно-правовими
актами ніхто немає права проникнення
до житла чи іншого володіння особи з
будь-якою метою, інакше як лише за
добровільною згодою особи, яка ними
володіє, крім випадків коли цього
вимагають суспільні
інтереси.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право звертатися до суду з поданням
про розшук боржника - фізичної особи
або дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, стосовно якої складено
виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до частини 1 статті 376
Цивільного процесуального кодексу
України, питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб,
або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

В силу статті 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
противоправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Правом на
недоторканість житла (ст. 30 Конституції
України) є право кожного на державну
охорону його житла від незаконних
вторгань з боку службових осіб.

Примусове проникнення до житла
застосовується як крайній захід, коли
державний виконавець здійснив всі
необхідні дії щодо
виявлення майна боржника.

При цьому в матеріалах подання
відсутні докази того, що квартира
АДРЕСА_1 є житлом боржника ОСОБА_2 а
також докази того, що боржник
ОСОБА_2 була належним чином
повідомлений про час виходу державного
виконавця за місцем його проживання,
а також докази того, що в квартирі
знаходиться майно боржника або кошти,
які йому належать.

При таких обставинах примусове
проникнення до вказаного будинку може
привести до порушення конституційних
прав інших громадян на недоторканість
їх житла або права володіння.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ст. 376 ЦПК
України, ст. ст. 11, 11-1
Закону України „Про виконавче
провадження", суд дійшов висновку про
відсутність передбачених законом
підстав для надання дозволу
Центральному Відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції на
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином вимоги подання задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Суддя

Г.В. Подзігун