Провадження по справі 2/122/281/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді - Гоцкалюка В.Д.,

при секретарі - Астанькович О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Залізничного
районного суду м. Сімферополя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, про: скасування рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 16 вересня 2011
року по виплаті аліментів на користь
дочки в розмірі 1/4 частини доходу і 250
грн. додаткових витрат щомісяця; про
прийняття нового рішення, згідно з яким
призначити виплати аліментів у розмірі
1/4 частини доходу; зняття
заборгованості у розмірі 586 грн. 95 коп.;
про визнання необґрунтовано
виплаченою суму в розмірі 2413, 05 грн. та
встановлення періодичне стягнення
аліментів з урахуванням раніше
виплаченої суми.

Свої вимоги мотивує тим, що він
перебував в зареєстрованому шлюбі з до
ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зважаючи на те,
дитина народилась на шостому місці
вагітності, вона хворіє та має
відповідні медичні діагнози. Вважає, що
на даний час усі захворювання успішно
усунуто. Рішенням Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 16 вересня 2011 року з нього стягнуто
аліменти на користь відповідача на
утримання доньки в розмірі 1/4 частини
його доходу і 250 грн. додаткових витрат
щомісяця. Проте відповідач виконавчий
лист отримала лише 21 червня 2012 року та
звернулась до Залізничного ВДВС
Сімферопольського МУЮ в липні 2012 року,
внаслідок чого, утворився великий борг
з його боку - у розмірі 3000 грн. за 12
місяців, через непред'явлення
виконавчого листа. За період рівний 16
місяцям , з серпня 2012 по жовтень 2013 р.,
загальна сума боргу зменшилася з 3000
грн. до 586 грн. 95 коп. Просить
задовольнити заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та наполягав на їх задоволенні з
мотивів викладених в позовній заяві та
доповненнях до неї.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
про слухання справи повідомлялась
належним чином, причин своєї неявки
суду не повідомила, надала письмові
заперечення на позов.

Заслухавши пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 16 вересня 2011
року з ОСОБА_1 стягнуто на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від
його заробітку (доходу) щомісячно, але
не менш 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Починаючи з 28 липня 2011 року і до
досягнення дитиною повноліття. З
ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2
додаткові витрати на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн.
щомісячно, починаючи з 28 липня 2011 року і
до досягнення дитиною повноліття. В
решті позову відмовлено.

В своєму позові ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 16 вересня 2011 року по виплаті
аліментів на користь дочки в розмірі 1/4
частини доходу і 250 грн. додаткових
витрат щомісяця.

Суд вважає, що вказана вимога не
підлягає задоволенню оскільки не
заснована на законі, такого порядку
зміни розміру аліментів законодавчо не
передбачено.

Також, ОСОБА_1 в своєму позові просить
прийняти нове рішення, згідно з яким
призначити виплати аліментів у розмірі
1/4 частини доходу.

Як встановлено в судовому засіданні,
вказаною вимогою позивач просить
зменшити розмір аліментів призначених
рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 16 вересня 2011
року, до 1/4 частини його доходу.

Згідно зі статтею 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом. Розмір
аліментів може бути зменшено, якщо
дитина перебуває на утриманні держави,
територіальної громади або юридичної
особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина, та за згодою
органу опіки і піклування.

Проте, позивачем ОСОБА_1 не надано суду
будь-яких належних та допустимих
доказів тим, обставинам, що з часу
винесення судового рішення відбулася
зміна матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та інше.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що
бажає призначити у справі експертизу
для визначення стану здоров'я дитини.
Проте клопотань щодо призначення у
справі експертизи позивачем заявлено
не було. Суд сприяючи розгляду справи
роз'яснив позивачу. Що він має право
заявити клопотання про призначення у
справі такої експертизи, але жодних
клопотань позивачем заявлено не було.
Інших доказів вказаним обставинам
позивачем суду не надано.

Таким чином суд вважає, що в
задоволенні вказаної вимоги слід
відмовити.

Крім того, в своєму позові ОСОБА_1
просить зняти з нього заборгованість у
розмірі 586 грн. 95 коп. та визнати
необґрунтованою виплачену суму в
розмірі 2413,05 грн., та встановлення
періодичне стягнення аліментів з
урахуванням раніше виплаченої суми.

В обґрунтування вказаних вимог позивач
посилається на положення ст. 197 СК
України та вказує, що рішення суду було
винесено 16 вересня 2013 року, відповідач
виконавчий лист отримала лише 21 червня
2012 року та звернулась до Залізничного
ВДВС Сімферопольського МУЮ в липні 2012
року, внаслідок чого, утворився великий
борг з його боку - у розмірі 3000 грн. за 12
місяців, через непред'явлення
виконавчого листа. За період рівний 16
місяцям, з серпня 2012 по жовтень 2013 р.,
загальна сума боргу зменшилася з 3000
грн. до 586 грн. 95 коп. таким чином вважає.
що вказані суми не підлягають оплаті.

Згідно положень ст. 197 СК України, з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Проте суд вважає, що вказані позовні
вимоги є безпідставними та не
підлягають задоволенню, не знайшли
свого правового обґрунтування в
судовому засіданні.

Таким чином, на підставі наведеного суд
приходить до висновку, що позивачем не
надано суду належних та допустимих
доказів заявленим позовним вимогам, в
судовому засіданні вказані позивачем
вимоги не знайшли свого правового
обґрунтовування, у зв'язку із чим в
задоволенні заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставах вищевказаного, ст. ст. 192, 197
ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208,
209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: