АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1372/2014 Головуючий
в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 який діє
від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 19 січня 2010 року в справі за
позовом ОСОБА_8 до Антонівської
селищної ради м. Херсона, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету позову: перша Херсонська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з вказаним позовом зазначаючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_9.

Після його смерті залишилося спадкове
майно житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в якому він постійно
проживав.

Посилаючись на те, що зазначене
домоволодіння є самочинно збудованим
будинком, який побудував його дідусь -
ОСОБА_10, без отримання
правовстановлюючих документів, а його
батько за життя не звертався до
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про прийняття спадщини після
смерті діда, оскільки продовжував
проживати у будинку та вважав себе
таким, що фактично прийняв спадщину,
позивач просив суд, як єдиний
спадкоємець, визнати за ним право
власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом, що
залишився після смерті його батька
ОСОБА_9.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 19 січня 2010 року позов
ОСОБА_8 задоволено. Визнано за ОСОБА_8
право власності на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в заявлені
позовних вимог, зазначаючи, що в
порушення норм процесуального права,
його довірителів не було залучено до
участі в справі, як рівноправних
спадкоємців, а рішення суду прямо
порушує їх спадкові права.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_11, яка діє від імені
ОСОБА_8, її доводи не визнала, а рішення
суду просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
особи, що подала апеляційну скаргу,
представників позивача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_10, дідусь позивача, після
смерті якого відкрилась спадщина на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначений будинок відповідно до
відомостей технічного паспорту є
самочинним будівництвом, право
власності на нього померлим не
оформлювалось.

За земельно-шнуровою книгою на
підставі акту інвентаризації від 30.06.1974
року за ОСОБА_10 зареєстрована
присадибна земельна ділянка загальною
площею 0,1000га в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9, батько
позивача, який згідно довідки з
адресного бюро від 24.07.2009 року з 18.01.2000
року був зареєстрований та постійно
проживав за адресою спірного
спадкового майна, однак за час життя
право власності в порядку спадкування
за законом на нього не оформив.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що ОСОБА_8
після смерті батька ОСОБА_9 та діда
ОСОБА_9 є єдиним спадкоємцем, однак суд
першої інстанції, повно і всебічно не
з'ясував всі обставини справи та не
встановив наявність чи відсутність
інших спадкоємців після смерті ОСОБА_10,
як первинного спадкодавця спірного
майна.

Як вбачається із змісту апеляційної
скарги та долучених до неї документів,
апелянти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є онуками
ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько апелянтів - ОСОБА_12 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_10 спадщину,
відповідно до ст.ст. 1261,1267 ЦК України,
мали б успадкувати спадкоємців першої
черги - діти ОСОБА_12 та ОСОБА_9

Отже онуки спадкодавця ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 мають право на частку спадщини,
яка б належала за законом їхньому
батьку, якби він був живий на час
відкриття спадщини.

Оскільки на час відкриття спадщини
апелянти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були
неповнолітніми, відповідно до положень
ч.4 ст.1268 ЦК України вони вважаються
такими, що прийняли спадщину.

Таким чином, незалучення до участі у
справі, що переглядається, інших
спадкоємців порушує права цих осіб, які
згідно зі ст. 4 ЦПК України підлягають
захисту судом.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
повноважний у визначених цивільно -
процесуальним законом межах,
вирішувати питання щодо притягнення до
участі у справі на стадії апеляційного
розгляду осіб, права і інтереси яких
порушуються вирішенням спору, колегія
судів приходить до висновку, що у
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити саме за цих підстав. При
цьому рішення суду підлягає
скасуванню, оскільки за зазначених
обставин обґрунтованість заявлених
позовних вимог і докази надані на їх
підтвердження перевірці та оцінці в
порядку визначеному процесуальним
законом не підлягають.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_7 та ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 19 січня 2010 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: