Справа № 352/1773/13-ц
Провадження № 22-ц/779/960/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ
«Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Тисменицького районного суду
від 19 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького районного суду
від 19 березня 2014 року позов ПАТ
«Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк»
заборгованість за кредитним договором
від в сумі 68861,27 доларів США, що
еквівалентно 550 408,11 грн., а також 3441 грн.
судових витрат.

ОСОБА_2 на дане рішення подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт вказав, що згідно розрахунку
заборгованості, на який посилається
суд першої інстанції, сплата боргу по
тілу кредиту повністю припинилася 01
травня 2009 року. Відповідно до п.3.1.3
кредитного договору від 02 квітня 2008
року, банк має право вимагати
дострокового повернення
заборгованості за цим договором у разі
прострочення сплати чергового платежу
по кредиту або процентах строком понад
2 місяці. Аналогічне положення містить
ч.2 ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг строку позовної
давності починається від дня,коли у
кредитора виникло право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання.
Отже, в даному випадку право на
пред'явлення позову виникло у позивача
01 липня 2009 року.

Апелянт посилається на правову позицію
Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року, згідно якої у
випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором,позовна давність за вимогами
кредитора про повернення кредитних
коштів на процентів за користування
кредитом, повернення яких відповідно
до умов договору визначено
періодичними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Відтак, беручи до уваги встановлений
договором графік платежів, загальний
трьохрічний строк позовної давності, а
також момент виникнення права вимоги у
банку - 01 липня 2009 року, апелянт вважає,
що позивач пропустив строк позовної
давності, звернувшись до суду лише у
червні 2013 року. Однак, суд не взяв до
уваги вказаних обставин, так само як і
заяву позивача про застосування такого
строку.

На думку апелянта, рішення суду в
частині стягнення коштів по тілу
кредиту, без врахування строку
позовної давності є помилковим. Тому
ОСОБА_2 просив скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове, яким в
частині стягнення з нього
заборгованості по тілу кредиту в сумі
410 808,47 грн. (51 396,03 доларів США) та в
частині стягнення штрафних санкцій в
розмірі 50 647,62 грн. (6 336,50 доларів США)
відмовити. В решті рішення суду в
частині стягнення з нього 88 952,02 грн. (11
128,74 доларів США) апелянт просив
залишити без зміни.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта Селянін В.О.
підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ПАТ
«Брокбізнесбанк» Римарук М.І.
заперечила доводи апеляційної скарги,
посилаючись на обґрунтованість
висновків суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2008 року між
ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №4177,
за яким банк надав останньому кредитні
кошти в сумі 59 348,00 доларів США на
придбання автомобіля. За умовами
укладеного договору позичальник
зобов'язався погашати кредит по 706,52
доларів США щомісячно до 01.04.2015 року та
сплачувати відсотки за користування
кредитом у розмірі 12,5% річних щомісяця
до 15 числа, наступного за місяцем, в
якому вони нараховані (а.с.5-7)

З метою забезпечення виконання даного
кредитного зобов'язання між банком та
ОСОБА_3, ОСОБА_4укладено договори поруки
від 02.04.2008 року та від 13.07.2011 року
відповідно (а.с.8-9,10-11).

Крім того, 02.04.2008 року між ПАТ
«Брокбізнесбанк» в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» та
ОСОБА_2 укладено договір застави
транспортний засіб марки LEXUS, д.р.н.
НОМЕР_1 (а.с.15-16).

Встановлено, що рішенням
Івано-Франківського міського суду від
11.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 14.11.2013
року, визнано припиненою поруку ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за забов'язаннями ОСОБА_2 за
кредитним договором № 4177 від 02.04.2008
року (а.с.75-79).

Відповідно до положень ст.ст.526,1049,1050,1054
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцю позику в строк та в
порядку, встановленому договором, а
також проценти та неустойку.

Згідно п.п.3.1.3, 7.1 кредитного договору,
банк має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
заборгованості за даним договором у
разі прострочення сплати чергового
платежу по кредиту або процентів за
користування кредитом строком понад
два місяці. За порушення строків
погашення заборгованості за кредитом
та/або строків сплати процентів за
користування кредитом та/або комісії
банк має право нараховувати
позичальнику неустойку за кожний день
прострочення в розмірі подвійної
процентної ставки, що визначена в п.1.1
даного договору, від суми простроченої
заборгованості.

Позичальник ОСОБА_2 належним чином не
виконував своїх зобов'язань за
кредитним договором, внаслідок чого
станом на 20.06.2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 68 861,27 доларів
США, що еквівалентно 550 408,11 грн., з яких:
51 396,03 доларів США - заборгованість за
кредитом, 11 128,74 доларів США -
заборгованість за нарахованими
відсотками та 6 336,50 доларів США -
штрафні санкції.

Жодних доказів, які б спростовували
проведений позивачем розрахунок
заборгованості за вказаним кредитним
договором відповідачем суду не
представлено. Відтак колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо підставності позову
банку.

Посилання апелянта на пропуск
позивачем загального строку позовної
давності не заслуговують на увагу, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.256,257,258 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені);

В той же час, згідно положень ст.259 ЦК
України, позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Як вбачається з п.8.6 кредитного
договору №4177 від 02.04.2008 року, сторони
домовились, що строк позовної давності
до вимог за цим договором (в тому числі
щодо стягнення неустойки) становить 10
років (а.с.7).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду
від 19 березня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Горблянський Я.Д.

Соколовський В.М.