Справа № 122/242/14-ц
Провадження по справі 2/122/449/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:
Головуючого судді - Гоцкалюка В.Д.,
при секретарі - Курському І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Залізничного
районного суду м. Сімферополя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визнання особи такою, що втратила права
користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в подальшому уточнив позовні
вимоги та остаточно просив визнати
особу такою, що втратила права
користування житловим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що квартира АДРЕСА_1 належить
позивачу на праві власності в якій
зареєстрований ОСОБА_2 та не проживає в
ній. Просить визнати особу такою, що
втратила право користування житловим
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти винесення
Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не відомі.
Цивільна справа розглядається судом у
порядку частини 2 статті 197 ЦПК України.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157
ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює
рішення про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду
повно та всебічно з'ясувати обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дослідити всі докази в їх сукупності.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачу на підставі
свідоцтва про право власності
посвідчене приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_3,
зареєстроване в реєстрі за №3264 від
07.10.2013 року (а.с.4), що також
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с.5).

Як вбачається з довідки ОАСР УПРГРФЛ
ГУГМС України в АР Крим ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Отже відповідач не будучи власником
житлового приміщення, ні членом сім'ї
позивача залишається зареєстрованим
за попереднім місцем свого проживання.

Виходячи з того, що відповідач
відсутній у місті проживання більш
кількох років, він втратив право на
користуванні ним. При цьому відповідач
не має права на користування жилим
приміщення і як особа, що зареєстрована
за вказаним місцем проживання,
оскільки відсутня за вказаною адресою
понад встановлені строки без поважних
причин. При таких обставинах позовні
вимоги про усунення перешкод праву
користування власністю обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, та зважаючи
на те, що відповідачем у відповідності
до положень ст. 60 ЦПК України не надано
заперечень таким обставинам, суд
вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст.72, 107 ЖК
України, ст. 405 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, у
порядку та строки, встановлені ст. ст.
224-229 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено у порядку
та строки, встановлені ст. ст. 294 - 296 ЦПК
України.

Суддя: