Справа № 1328/7253/12
Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/760/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

з участю
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 14 травня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Галицька» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Львова від 04 травня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7 855
грн. 19 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 2 000 грн. 00 коп. за
заподіяну моральну шкоду, 214 грн. 60 коп.
судового збору.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим,
ухваленим без з'ясування усіх обставин
справи, судом порушено норми
матеріального і процесуального права.
Апелянт просить рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 04 травня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції, вирішуючи питання про
стягнення матеріальної шкоди не
врахував положення п.п. 8.6.2. «Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів» №
142/5/2092, затвердженої Наказом Фонду
державного майна України та
Міністерства юстиції України від 24.11.2003
року, відповідно до якої втрата
товарної вартості не нараховується у
разі заміни окремих складників, що не
потребують фарбування та не погіршують
зовнішній вигляд колісного
транспортного засобу.

Апелянт зазначає, що відповідно до
схеми дорожньо - транспортної пригоди
від 22 квітня 2012 року, складеної на місці
пригоди та відповідно до протоколу
огляду від 11 червня 2012 року,
зафіксовані пошкодження на автомобілі
«Фольксваген Гольф Плюс», номерний
знак НОМЕР_1, є такими що не потребують
заміни окремих складників і
фарбування, не погіршують при цьому
зовнішній вигляд автомобіля. Зазначає,
що при ухваленні на користь позивача
вартості майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність, суд не обговорив
питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків ОСОБА_4

ОСОБА_4 вважає безпідставним стягнення
з нього 2 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди у зв'язку із
необґрунтованістю та недоведеністю
позовних вимог в цій частині.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги заперечила, просила рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Апелянт ОСОБА_4 в судове засідання не
прибув, а третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Галицька» явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечило, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце судового розгляду справи
(а.с.110,111, 114,115). ОСОБА_4 подав клопотання
про відкладення розгляду справи, однак,
доказів у підтвердження поважності
причин неявки до суду не представив.
Відтак, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України, справу розглянуто у
відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до з ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, районний суд виходив з
обставин, відповідно до яких 22 квітня
2012 року, близько 19 год. 30 хв. на
території ТЦ «Метро», що у м. Львові на
вул. Городоцькій, 300, водій автомобіля
«Пежо», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_4,
здійснюючи рух заднім ходом, не
переконався, що це буде безпечним, не
створить перешкод іншим учасникам
дорожнього руху, в результаті чого
здійснив зіткнення із автомобілем
«Фольксваген Гольф Плюс», номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_2, чим порушив вимоги 10.9. Правил
дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 04 травня 2012 року
ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди позивачу заподіяно
матеріальної шкоди, яка відповідно до
звіту про оцінку автомобіля №432/12
становить 22 126 грн. 24 коп., з яких 7 130 грн.
38 коп. становить величина втрати
товарної вартості автомобіля
«Фольксваген Гольф Плюс», номерний
знак НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження і наступного впливу
наслідків ремонту.

Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Галицька» 05 червня
2012 року проведено виплату страхового
відшкодування у сумі 14 001 грн. 40 коп.

Відповідачем відшкодовано в
добровільну порядку матеріальну шкоду
у сумі 1 059 грн. 85 коп.

Частиною матеріального збитку в сумі 7
130 грн. 38 коп. є величина втрати товарної
вартості автомобіля «Фольксваген
Гольф Плюс», номерний знак НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження і
наступного впливу наслідків ремонту,
яка в силу вимог п.п. 32.7. ст. 32 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не підлягає відшкодуванню
страховою компанією.

Доводи апелянта з посиланням на
положення п.п. 8.6.2. «Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів» №
142/5/2092, затвердженої Наказом Фонду
державного майна України та
Міністерства юстиції України від 24.11.2003
року (далі - Методика), відповідно до
якої втрата товарної вартості не
нараховується у разі заміни окремих
складників, що не потребують
фарбування та не погіршують зовнішній
вигляд колісного транспортного засобу,
є необґрунтованими з огляду на
наступні обставини.

Згідно з п 8.6. Методики, величина втрати
товарної вартості характеризує
фізичний знос, який виникає у разі
пошкодження колісного транспортного
засобу і відповідного ремонту
унаслідок передчасного погіршення
товарного (зовнішнього) вигляду, а
також унаслідок зниження міцності чи
довговічності окремих елементів
складових частин, захисних
властивостей покриттів або
застосування для ремонту складових
частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Пункт 8.6.1. Методики передбачає, що
величина втрати товарної вартості
нараховується у разі потреби
проведення ремонтних робіт з
відновлення пошкоджених складових
частин усіх типів колісних
транспортних засобів.

У п. 8.6.2. Методики передбачені випадки,
за яких величина втрати товарної
вартості не нараховується. Зокрема, у
п.п. е) п. 8.6.2. Методики, на який
посилається відповідач, йдеться про
заміну окремих складників, що не
потребують пофарбування та не
погіршують зовнішній вигляд колісного
транспортного засобу (скло, фари,
бампери, декоративні накладки,
пневматичні шини, зовнішня і внутрішня
фурнітура тощо).

Отже, доводи апелянта про заміну
деталей автомобіля «Фольксваген Гольф
Плюс», номерний знак НОМЕР_1, та
відсутність підстав нарахування
величини втрати товарної вартості
спростовуються вищенаведеними
положеннями Методики, та обставинами
за яких бампер автомобіля «Фольксваген
Гольф Плюс», номерний знак НОМЕР_1,
підлягає пофарбуванню, а в Методиці
йдеться про заміну окремих складників,
що не потребують пофарбування.

Щодо стягнення в користь позивача
матеріальної шкоди в розмірі 171 грн. за
проведення огляду (дефектації)
автомобіля «Фольксваген Гольф Плюс»,
номерний знак НОМЕР_1, 545 грн. за
проведення автотоварознавчого
дослідження, 31 грн. 20 коп. за
відправлення телеграми відповідачу та
43 грн. витрат понесених у зв'язку із
виготовленням копій документів, суд
доходить переконання про підставність
стягнення наведених сум, оскільки такі
витрати є документально підтверджені
позивачем та понесені ним у зв'язку із
порушенням його права відповідачем.
Крім цього, наведені суми матеріальної
шкоди відповідачем не оспорюються та
відповідно не заперечуються.

Колегія судів вважає доводи апелянта в
частині передачі йому майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність безпідставними з
огляду на те, що з відповідача стягнуто
матеріальну шкоду у вигляді величини
втрати товарної вартості, що своєю
чергою не є відшкодуванням вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність.

Колегія суддів погоджується з
висновками районного суду, щодо
стягнення 2 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди,
оскільки рішення в цій частині
відповідає вимогам ст.ст. 23, 1167 ЦК
України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що висновки суду про
задоволення позову в частині стягнення
в користь позивача матеріальної та
моральної шкоди є обґрунтованими,
оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а відтак, відсутні
підстави для скасування чи зміни
оскарженого рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 14 травня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.