пр. № 2-н/759/271/14
ун. № 759/2170/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року . Суддя Святошинського
районного суду м. Києва Наборозняк М.І.,
розглянувши заяву ЖБК "Верстат-3 " про
видачу судового наказу про стягнення
боргу за житлово-комунальні послуги
із ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

встановив:

Заявник звернувся до суду із
вказаною заявою, просить видати
судовий наказ, яким стягнути борг із
боржників в сумі 15 210, 22 грн із
врахуванням інфляційних та трьох
процентів річних.

Згідно з вимогами ст. 98 ЦПК України
заява про видачу судового наказу має
містити в собі: найменування суду, до
якого подається заява, ім*я
(найменування заявника (його
представника), а також ім*я
(найменування) боржника, вимоги
заявника та обставини, на яких вони
ґрунтуються, перелік документів, що
подаються до заяви.

Заявник в тексті заяви посилається
на норми ЖК Укравїни щодо оборв*язків
наймача та членів його сім*ї, а також на
норми ЦК ЦК України та законодавства
про житлово- комунальні послуги.

Тому йому слід визначитись із
обґрунтуванням солідарного обов*язку
боржників сплачувати вказані
послуги, оскільки в залежності від
власника квартири, в яку надаються
послуги може бути різний вид
цивільно-правової відповідальності,
враховуючи вимоги щодо інфляційних та
річних процентів.

Заявник допустив низку інших
недоліків щодо оформлення заяви про
видачу судового наказу.

Так він не вказав чітко у тексті
заяви період, впродовж якого він
нараховує борг за послуги, інфляційні
проценти річні.

Зазначена інформація є суттєвою,
оскільки повноваження суду стягувати
інфляційні та проценти річні за
судовим наказом передбачені
законом від 07.07.2010 року, яким внесено
зміни у ст. 96 ЦПК України.

Заявник не надав обґрунтувань вимог
щодо стягнення інфляційних у тексті
заяви. З цього приводу він лише
зазначає про те, що розрахунки боргу
містяться у додатках.

Із аналізу вказаних додатків видно,
що заявник направляв боржникам у
серпні 2012 року вимогу про сплату
боргу із розрахунком боргу; в ньому
вказано, що боржники жодного разу не
оплачували послуги, в тому числі і за
2011 рік, а в наданому суду розрахунку
боргу щодо заяви про видачу судового
наказу зазначено про часткову
сплату у лютому, травні, вересні,
жовтні 2011 року.

Заявник долучив копію судового
рішення про виділення кімнат у
квартирі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а борг
просить стягнути із ОСОБА_2 Тому йому
слід чітко зазначити порядок
користування зазначених осіб
кімнатами у квартирі та суму коштів,
які підлягають стягненню із кожного
із боржників.

Заявнику слід мати на увазі, що
судовий наказ суд може видати у
випадку відсутності спору про право
та однозначного та достовірного
нарахування боргу, процентів річних,
інфляційних. У протилежному випадку
йому слід звертатись до суду із
позовною заявою та відповідними
доказами доводити свої вимоги.

Як видно зі змісту заяви між
заявником та боржниками письмового
договору про оплату послуг немає.

Заявнику слід мати на увазі, що
судовий наказ є виконавчим
документом, у якому повинно бути
вказано ІПН боржника.

У розділі 2 ЦПК України не зазначено
про повноваження суду витребовувати
певні докази, в тому числі ІПН
боржників, при розгляді справи
наказного провадження.

Тому заявнику слід вказати ІПН
боржника.

Викладені суперечливості та
невизначення є недоліками заяви, вони
унеможливлюють відкриття
провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись
ч.6 ст. 98, ст. 121 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ЖБК "Верстат-3 " про видачу
судового наказу про стягнення боргу
за житлово-комунальні послуги із
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху,
надати заявнику термін до 28.03.2014 року
для усунення недоліків, вказаних у
мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя