Справа № 342/200/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді:
Корюкіної М. П.,

секретаря:
Сьомкайло І.-М. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
будинковолодіння,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок та господарські
будівлі і споруди, що знаходяться по
АДРЕСА_1.

В позовній заяві зазначила, що 25.05.1963
року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3.
Після одруження стали проживати
АДРЕСА_1. Двір в якому вони проживали
належав колишньому колгоспному двору,
головою якого була мати чоловіка
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер. Після
їхньої смерті відкрилася спадщина.
Відповідач заперечень щодо визнання за
нею права власності, не мають. Проте
отримати свідоцтво про право на
спадщину вона не може, так як житловий
будинок з господарськими будівлями
належав до колгоспного двору. В зв'язку
з цим змушена звернутися з даним
позовом до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася.
В заяві поданій до суду справу просить
слухати у її відсутності. Позовні
вимоги підтримує повністю. Позов
просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання також не
з'явився. Як вбачається із матеріалів
справи, справу просить слухати у його
відсутності. Позовні вимоги визнає
повністю. Щодо задоволення позову не
заперечує.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд вважає, що позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав: в
судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок та господарські
будівлі і споруди, що знаходяться по по
АДРЕСА_1, належав колишньому
колгоспному двору, головою якого була
ОСОБА_4 (копія свідоцтва про право
особистої власності на жилий будинок
від 05.04.1988 року, при матеріалах справи).

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності", право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба).

Як вбачається з витягу від 20.01.2014 року
№ 10 із погосподарських книги № 3 за
1991-1995 роки Чернятинської сільської
ради, в даному господарстві були
зареєстровані:

- ОСОБА_4, 1912 р. н., - голова господарства,
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (копія
повторно виданого свідоцтва про смерть
серія: НОМЕР_1 від 17.01.2014 року, при
матеріалах справи);

- ОСОБА_3, 1940 р. н., - син, помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (копія свідоцтва про
смерть серія: НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3
року, при матеріалах справи);

- ОСОБА_1, 1944 р. н., - невістка;

- ОСОБА_2, 1970 р. н., - внук.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина (ст. 1220 ч. 1 ЦК України).

Згідно ст. 1216 ч. 1 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_4 особистого розпорядження
(заповіту) на випадок своєї смерті, не
склала.

Відповідно до ст. 1258 ч. 1, спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем (ст.
1222 ч. 1 ЦК України) та невісткою померлої
ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

ОСОБА_1 постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, не заявляла про відмову від
неї, та відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК
України, вважається такою, що прийняла
спадщину.

Згідно ст. 1296 ч. 1 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Проте нотаріусом у видачі свідоцтва
про право на спадщину ОСОБА_1
відмовлено, так як даний житловий
будинок числиться як колгоспний двір, в
зв'язку з чим неможливо визначити
частку померлої ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою № 32 від 17.01.2014
року, при матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1296 ч. 3 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Конституцією України за кожним
закріплюється право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. Також -
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ст. 319 ч. 1 ЦК України).

Як вбачається із ст. 391 ч. 1 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідач заперечень щодо визнання
права власності за позивачем, не має.
Інших осіб, які б заявляли свої вимоги
по даному питанню, не встановлено.

В зв'язку з цим суд вважає що позов слід
задовольнити та визнати за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок та
господарські будівлі і споруди, що
знаходяться по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та ст. 316 ч. 1, ст.
317 ч. 1, ст. 319 ч. 1, ст. 328 ч. 1, ст. 391 ч. 1, ст. 1222
ч. 1, ст. 1258 ч. 1, ст. 1268, ст. 1296 ЦК України,
керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218, ст. 294 ч. 1
ЦПК України,

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі і споруди, що
знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.