АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/681/14
Справа № 645/6296/13-ц
Категорія: договірна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у

складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 28 листопада 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

19.07.2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по
тексту - Банк) звернувся до районного
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ НАХRRХ11320739 від 25.10.2007 року, у зв'язку з
невиконанням ОСОБА_4 його умов.

На обґрунтування позову Банк вказав, що
між сторонами було укладено
вищевказаний договір, за яким ОСОБА_4
25.10.2007 року отримав від Банку кредит у
розмірі 2375,63 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Однак позичальник ОСОБА_4 не виконує
взятих на себе зобов'язань за цим
договором, у зв'язку з чим станом на
30.05.2013 року виникла заборгованість
кредиту на загальну суму 21787 грн 21 коп.

Відповідач позов не визнав і просив суд
застосувати наслідки спливу
трирічного строку позовної давності.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 листопада 2013 року позов
Банку було задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_4 на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
№ НАХRRХ11320739 від 25.10.2007 року у розмірі
7835,95 (сім тисяч вісімсот тридцять п'ять
гривень дев'яносто п'ять копійок), яка
складається із суми заборгованості за
кредитом 2116,81 грн. ( дві тисячі сто
шістнадцять гривень вісімдесят одна
копійка) заборгованості за кредитом,
заборгованість по процентам - 97,39 грн.
(дев'яносто сім гривень тридцять
дев'ять копійок) заборгованості по
комісії - 515,58 грн. ( п'ятсот п'ятнадцять
гривень п'ятдесят вісім копійок), пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань - 4233 грн., ( чотири тисячі
двісті тридцять три гривні) штрафу
(фіксована частина) - 500,00 грн. ( п'ятсот
гривень ); штрафу (процентна складова) -
373,17 грн. триста сімдесят три гривні
сімнадцять копійок). Стягнено з ОСОБА_4
на користь Банку судовий збір у розмірі
229, 40 грн.(двісті двадцять дев'ять
гривень сорок копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням
районного суду ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі просить його скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову повністю,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, пов'язаних із
подвійним стягненням штрафу за
порушення договору та незастосуванням
судом трирічної позовної давності.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного сторонами договору №
HAXRRX11320739 від 25.10.2007 року ОСОБА_4 25.10.2007
року отримав від Банку кредит в сумі
2375,63 грн. під 12 відсотків річних. При
цьому він ознайомився і погодився із
Умовами надання Банком кредиту
фізичним особам, які зокрема
передбачають щомісячне погашення
отриманого кредиту у певній сумі, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками і комісією.
Однак відповідач свої обов'язки за
договором не виконав, внаслідок чого
станом на 30.05.2013 року позивач нарахував
йому заборгованість 21787,21 грн., а саме:

- 2116,81 грн. заборгованості за
кредитом;

- 97,39 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 515,58 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 17543,75 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 1013,68 грн. - штраф (процентна
складова).

Виходячи з того, що відповідач ОСОБА_4
всупереч вимог ст.ст. 525, 526, 530, 1054, 1049 ЦК
України порушив умови вказаного
договору, районний суд законно і
обґрунтовано стягнув з нього на
користь Банку: 2116,81 грн. заборгованості
за кредитом, заборгованість по
процентам - 97,39 грн., заборгованість по
комісії - 515,58 грн., а також, з
урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України про право суду зменшити розмір
неустойки у випадку її значного
перевищення розміру збитків, - 4233 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань.

Судова колегія відхиляє доводи скарги
про те, що суд безпідставно не
застосував передбачені ст.ст. 266, 267 ЦК
України наслідки спливу загального
трирічного строку позовної давності,
оскільки за умовами укладеного між
сторонами зазначеного кредитного
договору, які містяться у п. 1.7.31
Додаткових положень Умов та правил
надання банківських послуг, з якими був
ознайомлений в погодився позивач під
час підписання своєї заяви про
отримання кредиту, сторони домовилися
про збільшення строку позовної
давності стосовно вимог повернення
кредиту, процентів, пені, штрафу і
витрат Банку за даним спором складає 50
років (а.с. 4 на зв., а.с. 22).

Однак при стягненні з відповідача на
користь Банку 500+373,17 = 873,17 грн. штрафу,
нарахованого відповідно до п. 2.4.5.5 Умов
та правил надання банківських послуг,
який передбачає відповідальність за
порушення позичальником строків
платежів по любому з передбачених
кредитним договором зобов'язань на
строк більше 90 днів, районний суд
всупереч вимог ст. 213 ЦПК України про
законність та обґрунтованість свого
рішення не з'ясував, що присуджена ним
до стягнення з відповідача на користь
Банку пеня відповідно до п. 2.4.5.1
вказаних Умов передбачена у якості
відповідальність також за несвоєчасне
погашення заборгованості за цим
кредитним договором, внаслідок чого
припустився подвійного стягнення за
прострочення відповідачем виконання
своїх обов'язків по поверненню кредиту,
сплаті відсотків і комісійної
винагороди.

Згідно до обов'язкової для
застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України
правової позиції, яка викладена у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року у справі № 6-116цс13: у
разі встановлення у договорі різних
видів цивільно-правової
відповідальності за різні порушення
його умов, одночасне застосування
таких заходів відповідальності - це не
свідчить про недотримання положень,
закріплених у ст. 61 Конституції України
щодо заборони подвійної
цивільно-правової відповідальності за
одне і те саме порушення.

У п.п. 2.4.5.5, 2.4.5.1 Умов та правил надання
банківських послуг Банком передбачена
відповідальність за одне й те ж
порушення договору, прострочення
платежів, як у вигляді пені 0,5% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення так і штрафу, який має як
фіксовану величину - 500 грн., так і
процентну складову - 5% від суми
заборгованості. Тому, відповідно до
правила тлумачення вказаної правової
позиції від зворотного, такі умови
договору про одночасне застосування
різних видів неустойки, що передбачені
у ст. 549 ЦК України, у якості заходів
відповідальності за одне й теж
правопорушення в силу прямої заборони
Основним Законом України є нікчемними
і з огляду на це не повинні були
застосовуватися судом.

Виходячи з наведеного, оскільки
районний суд таким чином неповно
з'ясував обставини стосовно подвійної
відповідальності за прострочення
сплати кредиту, процентів та
комісійної винагороди, що мають
значення для справи; при недоведеності
належних обставин для одночасного
застосування разом з пенею ще й штрафу,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, внаслідок чого
помилився із застосуванням норм
матеріального права, якими
врегульовано застосування неустойки,
то з передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підстав рішення суду в частині
стягнення штрафу підлягає скасуванню,
а сума стягнення - зменшенню на цю суму
до розміру 7835,95 - (500,00+373,17) = 6962,78 грн.

В іншій частині рішення суду є законним
і обґрунтованим, доводи скарги цього
висновку не спростували і тому
залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 1,
2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-325, 327 ЦПК
України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 листопада 2013 року
змінити.

Зменшити стягнення з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
№ HAXRRX11320739 від 25.10.2007 року до 6962,78 грн.

В іншій частині вказане рішення
районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :