Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/818/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого - судді Левка Т.Ю., при
секретарі - Роман К.С., за участі
позивача - ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 її
представника ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 яка діє як опікун
ОСОБА_12, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
продовження строку для прийняття
спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3 яка діє як опікун ОСОБА_7, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про продовження строку для
прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_8, останнім місцем проживання
якого було АДРЕСА_1, після смерті якого
відкрилась спадщина. Мати позивача -
ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачем
було пропущено строк для прийняття
спадщини після смерті його батька
ОСОБА_8, так як після його смерті
позивача було втягнено в судові
процеси зі спадковим майном і він
вважав, що прийняв спадщину, бо
проживав поряд з батьком на час його
смерті. Так, рішенням Виноградівського
районного суду від 13.12.2004 року було
задоволено позов його брата ОСОБА_10,
який скрив інших спадкоємців, до ДПІ у
Виноградівському районі і визнано на
підставі наявного від їхнього батька
заповіту за братом право власності на
спадковий житловий будинок в АДРЕСА_2.

В подальшому рішеннями судів за
позовом позивача заповіт, виданий його
батьком на користь ОСОБА_10, був
визнаний недійсним.

Відповідачем по справі є інші
спадкоємці - сестри ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
ОСОБА_11, а також дружина його померлого
брата ОСОБА_10 - ОСОБА_3.

В зв'язку з вище викладеним позивач
змушений звернутись до суду з позовом
про продовження строку для прийняття
спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали та просили суд такі
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, та її
представник ОСОБА_4, в судовому
засіданні заперечили проти
задоволення вимог позову та подали
письмові заперечення.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в судове
засідання не з'явилися, але подали до
суду заяву, в якій просять розглянути
справу без їхньої участі.

Заслухавши сторін, заперечення на
позов відповідачів, а також дослідивши
докази у справі в їх сукупності та
взаємозв"язку, суд приходить до
наступного.

Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" визначає правові засади
організації судової влади та
здійснення правосуддя в Україні з
метою захисту прав, свобод та законних
інтересів людини і громадянина, прав і
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів держави згідно з принципом
верховенства права, закріпленим ст.8
Конституції України.

Відповідно до норм ст.ст.1,2 цього Закону
судова влада в Україні здійснюється
незалежними та безсторонніми судами,
утвореними згідно із законом, і
реалізується шляхом здійснення
суддями правосуддя в рамках
відповідних судових процедур та в
межах наданих повноважень.

Стаття 7 зазначеного Закону гарантує
кожному захист його права, свобод та
законних інтересів незалежним і
безстороннім судом, утвореним
відповідно до закону. Право кожного на
справедливий розгляд його справи
судом, встановленим законом, при
вирішенні спору щодо його прав та
обов"язків цивільного характеру
передбачено п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка підлягає застосуванню
відповідно до приписів ст.9 Конституції
України та ст.ст.2,8 ЦПК України.

Повноваження суду при вирішенні
цивільних справ визначені ЦПК України,
у тому числі і повноваження по
вирішення спорів щодо захисту честі і
гідності та ділової репутації.

Так, оцінка зібраних по справі доказів
має здійснюватися за правилами,
передбаченими ст.212 ЦПК України з
врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК
України. У відповідності до вимог
ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Суд розглядає
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У судовому засіданні достовірно
встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача - ОСОБА_8, останнім
місцем проживання якого було АДРЕСА_1,
після смерті якого відкрилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку в с.В.Копаня Виноградівського
району.

Мати позивача - ОСОБА_9 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачем було пропущено
строк для прийняття спадщини після
смерті його батька ОСОБА_8, так як після
його смерті позивача було втягнено в
судові процеси зі спадковим майном і
він вважав, що прийняв спадщину, бо
проживав поряд з батьком на час його
смерті. Так, рішенням Виноградівського
районного суду від 13.12.2004 року було
задоволено позов його брата ОСОБА_10,
який скрив інших спадкоємців, до ДПІ у
Виноградівському районі і визнано на
підставі наявного від їхнього батька
заповіту за братом право власності на
спадковий житловий будинок в АДРЕСА_2.

В подальшому рішеннями судів за
позовом позивача заповіт, виданий його
батьком на користь ОСОБА_10, був
визнаний недійсним.

Відповідачем по справі є інші
спадкоємці - сестри ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
ОСОБА_11, а також дружина його померлого
брата ОСОБА_10 - ОСОБА_3.

На підставі наведеного, суд не може
погодитись з доводами та аргументами
позивача, викладеними ним в позовній
заяві.

У відповідності до статті 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Цивільним
Законодавством України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Строк подачі даної
заяви, який починається з часу
відкриття спадщини, не може
перевищувати шість місяців. Позивачка
взагалі ні до 6-ти місяців, ні після 6-ти
місяців після смерті спадкодавця не
зверталась із заявою у нотаріальну
контору.

У разі, якщо спадкоємець протягом
встановленого строку не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. В статті 1272 ЦК
України передбачено можливість
поновлення строку для прийняття
спадщини шляхом:

подання заяви про прийняття спадщини
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
за письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину;

подання позову спадкоємцем, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, про визначення
судом додаткового строку, достатнього
для подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 р. (далі по тексту - Постанова),
особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Згідно даної Постанови суд при
вирішенні питання про встановлення
особі додаткового строку, досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. Поважними є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Такими причинами можуть бути: стан
здоров'я спадкоємця, перебування за
кордоном на роботі, у тривалому
відрядженні, на навчанні, відбування
покарання, з чим пов'язана неможливість
прибуття для прийняття спадщини тощо.

Позивач в позовній заяві не навів ніякі
поважні причини, що могли б бути
перешкодою для подачі вчасно заяви на
прийняття спадщини. Позивачу було
відомо про смерть батька, він був
присутній на його похоронах , а тому
протягом шести місяців міг подати
заяву вчасно до нотаріуса. Посилання в
заяві на те, що протягом 2004-2012 року
тривали судові засідання не може бути
взагалі визнана як поважна причина
пропуску прийняття спадщини. При тому,
що позивач лише через чотири роки після
смерті спадкодавця звернувся до суду
щодо оскарження заповіту по спірному
спадковому будинку.

При розгляді подібних справ судом
перевіряється наявність або
відсутність спадкової справи стосовно
майна спадкодавця, наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії. Це означає,
що підставою для звернення до суду з
позовом про надання додаткового строку
для прийняття спадщини є вмотивована
відмова нотаріуса у прийнятті заяви
про прийняття спадщини у зв'язку з
пропущенням строку, що оформляється
відповідною постановою.

Отже, суд приходить до висновку, що
позивач не довів суду свого позову, що є
його обов"язком відповідно до засад
змагальності процесу відповідно до
вимог ст.10 ЦПК України, при цьому суд
створив всі умови для змагального
процесу, роз"яснив сторонам їх права та
обов"язки, а відтак, оцінивши у
відповідності до ст.212 ЦПК України
належність, допустимість і
достовірність кожного, наданого
позивачем доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв"язок доказів
у їх сукупності, суд обгрунтовано
дійшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 210, 213, 214, 215, ЦПК України, ст. 1272
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
яка діє як опікун ОСОБА_12, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про продовження строку для
прийняття спадщини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко