Справа № 142/941/13-ц
У Х В А Л А

"20" січня 2014 р.
смт.Піщанка

ПІЩАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді
Щерби Н.Л.

при секретарі
Косован О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Піщанка Вінницької
області

заяву представника цивільного
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
роз'яснення рішення суду від 24 липня 2013
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Рудницької селищної ради
Піщанського району Вінницької області
про визнання договору дарування
нерухомого майна таким, що не відбувся,
-

ВСТАНОВИВ:

До Піщанського районного суду
Вінницької області надійшла заява
представника цивільного позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
суду від 24 липня 2013 року в цивільній
справі № 142/941/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Рудницької селищної ради Піщанського
району Вінницької області про визнання
договору дарування нерухомого майна
таким, що не відбувся.

В заяві представник цивільного
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказав на те,
що договір дарування будинку АДРЕСА_1
був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
посвідчений виконавчим комітетом
Рудницької селищної ради народних
депутатів 30 серпня 1993 року, занесеного
в реєстраційну книгу за № 29 та
зареєстрований Тульчинським інвентар
бюро за № 396, 10 серпня 1993 року.
Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР від 31
січня 1966 року № 660131, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, реєстрацію будинків з
обслуговуючими їх будівлями і
спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
провадило БТІ виконкомів місцевих рад.
БТІ на підставі перевірених документів
і свого висновку вносило відомості про
право власності на будинок
(домоволодіння) до реєстрової книги
даного населеного пункту і проставляло
на документі власника реєстраційний
напис за встановленою формою.
Аналогічні за змістом норми містилися
в Правилах державної реєстрації актів
об'єктів нерухомого майна, що
знаходилися у власності юридичних та
фізичних осіб, затверджених наказом
державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року за № 56, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції 19 січня 1996 року
за № 31/1056, які втратили чинність, згідно
з наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 09 червня 1998 року №
121, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 26 червня 1998 року за №
339/2839 «Про затвердження Інструкції про
порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності юридичних
та фізичних осіб», яка також визначала
порядок ведення реєстрових книг, та
втратила чинність, згідно з наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 15 лютого 2002 року № 36,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
28 лютого 2002 року за № 209/6497. З 2002 року
відповідно до Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 07 лютого 2002
року № 7/5,зареєстрованим в
Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року
за № 157/6445, БТІ були наділені
повноваженнями щодо проведення
реєстрації права власності на нерухоме
майно. Даний тимчасовий порядок був
скасований на підставі Наказу
Міністерства юстиції № 1844/5 від 14
грудня 2012 року. На даний час на
території України діє порядок
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, передбачений Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року № 1952-IV. Реєстрація права
власності на нерухоме майно
покладається на державних
реєстраторів прав на нерухоме майно
відповідних реєстраційних служб - в
даному випадку на відділ Державної
реєстраційної служби в Піщанському
районі. В зв'язку із скасуванням
державної реєстрації відновлюється
реєстрація права власності на вказаний
будинок. А тому, відповідно до
вищезазначеного, представник позивача
просить суд роз'яснити, який орган крім
КП «Тульчинське МБТІ» має скасувати
реєстрацію договору дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, який був
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 20 серпня
1993 року, посвідчений виконавчим
комітетом Рудницької селищної ради
народних депутатів 30 серпня 1993 року,
занесеного в реєстраційну книгу за № 29
та зареєстрований Тульчинським
інвентар бюро за № 396 10 вересня 1993 року,
та який орган має зареєструвати речове
право на нерухоме майно - будинок
АДРЕСА_1, власника ОСОБА_1.

Представник цивільного позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, проте подав на адресу суду
заяву, в якій просить розглянути заяву
про роз'яснення рішення суду без його
участі.

Представник відповідача - Рудницької
селищної ради Піщанського району
Вінницької області, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України,
неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про
роз'яснення рішення суду від 24 липня 2013
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Рудницької селищної ради
Піщанського району Вінницької області
про визнання договору дарування
нерухомого майна таким, що не відбувся,
суд приходить до висновку, що слід
відмовити в задоволенні заяви про
роз'яснення рішення суду з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 24 липня 2013 року
Піщанським районним судом Вінницької
області було постановлено рішення в
цивільній справі № 142/941/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до Рудницької селищної ради
Піщанського району Вінницької області
про визнання договору дарування
нерухомого майна таким, що не відбувся,
відповідно до якого -

позовні вимоги задоволено повністю;

визнано договір дарування житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 30 серпня 1993
року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
померлим 30 вересня 2010 року, недійсним;

скасовано державну реєстрацію
договору дарування житлового будинку
АДРЕСА_1, укладеного 30 серпня 1993 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, Тульчинським
міжрайонним бюро технічної
інвентаризації бюро 10 вересня 1993 року,
записано в реєстраційну книгу під № 396.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Частиною 2 статті 221 ЦПК України
передбачено, що подання заяви про
роз'яснення рішення суду допускається,
якщо воно ще не виконане або не
закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлено до
примусового виконання.

Згідно вимог статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 статті 57 ЦПК України вказує,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, ці
дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

В статті 64 ЦПК України вказується, що
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
особистого або службового характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 131 ЦПК
України, сторони зобов'язанні подати
свої докази суду до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться, - до початку
розгляду справи по суті.

Згідно положень ч.2 ст.212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідження наявних у
справі доказів.

Крім того, пунктом 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення в цивільній справі» від 18
грудня 2009 року № 14, передбачено, що
відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Суд розглядав цивільну справу №
142/941/13-ц в межах заявлених ОСОБА_1 вимог,
а при винесенні рішення 24 липня 2013 року,
суд брав до уваги виключно наявні у
справі докази. А тому, при вирішенні
питання скасовано державну реєстрацію
договору дарування житлового будинку
АДРЕСА_1, укладеного 30 серпня 1993 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, Тульчинським
міжрайонним бюро технічної
інвентаризації бюро 10 вересня 1993 року,
записано в реєстраційну книгу під № 396,
суд керувався відомостями, зазначеними
в позовній заяві ОСОБА_1 та даними, що
містилися в матеріалах цивільної
справи № 142/941/13-ц, відповідно до яких
право особистої власності на будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, зареєстровано 10
вересня 1993 року Тульчинським бюро
технічної інвентаризації.

А тому, враховуючи вищевикладене та
беручи до уваги, що порушуючи питання
визначення органу, який крім КП
«Тульчинське МБТІ» має скасувати
реєстрацію договору дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, який був
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 20
серпня 1993 року, посвідчений виконавчим
комітетом Рудницької селищної ради
народних депутатів 30 серпня 1993 року,
занесеного в реєстраційну книгу за № 29
та зареєстрований Тульчинським
інвентар бюро за № 396 10 вересня 1993 року,
та який орган має зареєструвати речове
право на нерухоме майно - будинок
АДРЕСА_1, власника ОСОБА_1, представник
цивільного позивача фактично порушив
питання про зміну рішення та внесення в
нього нових даних, суд приходить до
висновку, що немає жодних правових
підстав для задоволення заяви
представника цивільного позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
суду від 24 липня 2013 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Рудницької
селищної ради Піщанського району
Вінницької області про визнання
договору дарування нерухомого майна
таким, що не відбувся.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК
України, судові рішення,що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Частина 2 статті 14 ЦПК України, вказує,
що невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 57, 64, 131, ст. 208-210, 212,
221 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення в цивільній справі» від 18
грудня 2009 року № 14, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в роз'ясненні рішення
Піщанського районного суду Вінницької
області від 24 липня 2013 року в цивільній
справі № 142/941/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Рудницької селищної ради Піщанського
району Вінницької області про визнання
договору дарування нерухомого майна
таким, що не відбувся.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали до апеляційного суду Вінницької
області через суд першої інстанції, а
особами, без участі яких було
постановлено ухвалу, апеляційна скарга
може бути подана до апеляційного суду
Вінницької області протягом п'яти днів
з дня отримання копії цієї ухвали через
суд першої інстанції.

Суддя :