АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/686/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Ткаченко С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
06 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Новіков О. М. суддів
Вініченко Б. Б. , Бондаренко С. І. при
секретарі Яремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ
«Приватбанк») - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення
Чигиринського районного суду
Черкаської області від 20 січня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ
«Приватбанк» , Банк) до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
в с т а н о в и л а :
У грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 30 вересня 2004 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_7 був укладений
відповідно до якого ОСОБА_7 отримала
кредит у розмірі 5000 грн. (з подальшим
його збільшенням до 13 500 грн.) у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користуваня кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
Банк свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредит у розмірі,
встановленого договором. Проте,
відповідачка не надавала своєчасно
позивачу грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, у зв'язку з
чим станом на 31.10.2013 року має
заборгованість по кредиту на загальну
суму 34 252 грн. 01 коп., яку банк і просив
стягнути на свою користь.
Рішенням Чигиринського районного суду
Черкаської області від 20 січня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник ПАТ КБ «Приватбанк» -
Шуліка А.В. подала апеляційну скаргу в
якій просила суд скасувати рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги позивача, посилаючись
на те, що рішення є незаконним,
винесеним з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також має місце невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що суд безпідставно
застосував позовну давність.

Заслухавши апелянта, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до розрахунку, останню сплату коштів в
погашення заборгованості по кредиту
відповідачкою було внесено 09.07.2009 року.
Початок перебігу строку позовної
давності почався з моменту припинення
відповідачкою виконання свого
зобовязання, згідно до умов договору,
тобто з моменту порушення строку
сплати чергового платежу, чим було
порушені права позивача, а тому в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено в зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Однак з таким висновком районного суду
погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.09.2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_7 було укладено договір кредиту у
розмірі 5 000 грн. 00 коп. (з подальшим його
збільшенням до 13 500 грн.) у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості за кредитним лімітом,
сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків, за
перевитрати платіжного ліміту, комісії
за користування кредитом та інших
витрат на умовах передбачених дійсним
договором.

Згідно п. 9.2 договору цей договір діє з
моменту підписання та на необмежений
період часу, за виключенням п. 9.4, з
моменту внесення клієнтом грошових
коштів на картковий рахунок. Умови,
визначені п. 9.4 договору, не наступили

Також ОСОБА_7 не подавала заяви про
припинення даного кредитного договору,
як це передбачено п. 9.3 договору а тому
даний кредитний договір є чинним.

Отже висновок суду про те, що позивач
при зверненні до суду пропустив
трирічний строк позовної давності, є
безпідставним.

Відповідно до статей 251 та 256 ЦК України
позовна давність застосовується до
договору, з яким пов'язано його початок
та закінчення, а не до термінів
отримання чергових траншів кредиту.
Кредитний договір між сторонами по
даній справі необмежений часом, або ж є
безстроковим. Жодна із сторін договору
не вчинила визначених в договорі чи
законі дій, направлених на розірвання
чи припинення дії кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

ОСОБА_7 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконала.
У звязку з цим станом на 31.10.2013 року
виникла заборгованість в розмірі 34 252
грн. 01 коп., яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі 6
702 грн. 10 коп. та заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 27 549 грн. 91 коп. Вказані суми
відповідачкою не оспорюються.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» обгрунтовані і
підлягають задоволенню.

В зв'зку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального права, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни - задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду
Черкаської області від 20 січня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість по кредитному договору
№ 0013/5577 від 30.09.2004 року у розмірі 34
252 грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 342 грн. 52 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :