пр. № 2/759/908/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
П»ятничук І.В.,

з участю секретарів
Ковтун Р.Г.,
Іванова К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради,

третя особа - Головне управління
юстиції у м. Києві,

про встановлення факту проживання
однією сім»єю, та визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою, у якій просить суд
встановити факт, що має юридичне
значення, а саме: факт проживання
однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1999 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право
власності на 17/32 частин квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала на те, що вона позивачка
переїхала проживати в 1999 році до свого
батька та його дружини ОСОБА_3 в АДРЕСА_1
і з того часу вони разом вели спільне
господарство та проживали однією
сім'єю. Вказувала, що з 2005 року була
зареєстрована в спірній квартирі. На
момент її реєстрації в квартирі батьку
позивачки виповнилось 93 роки, а його
дружині ОСОБА_3 - 85 років. Вона
турбувалась про них, купувала продукти,
готувала, доглядала за ними, покупала
необхідні ліки. В 2007 році її батько
помер. Після його смерті вона разом з
його дружиною продовжили проживати
однією сім'єю, позивачка готувала для
неї, доглядала, турбувалась про її
здоров'я, викликала швидку медичну
допомогу за необхідності. ІНФОРМАЦІЯ_1
дружина батька ОСОБА_3 померла. Після
смерті спадкодавця відкрилась
спадщина на 17/32 частин квартири
АДРЕСА_1, право власності на
вищезазначену частку квартири
підтверджується рішенням
Святошинського райсуду м. Києва від 12
червня 2008 року. Враховуючи ту
обставину, що вона проживала однією
сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини після її смерті,
позивачка звернулась до Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3.
Постановою державного нотаріуса
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Черноморченко
О.В. від 12.08.2013р. позивачці було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право на спадщину за законом на 17/32
частин квартири, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з
тим, що вона не є спадкоємцем згідно ст.
1261 по 1265 ЦК України та відсутні
правовстановлюючі документи на
вказану частину квартири та його
державна реєстрація. В позові
зазначала, що інших спадкоємців на
вказане майно не має, окрім того, вона
несла всі витрати на поховання ОСОБА_3,
а тому на підставі викладеного та
посилаючись на ст..ст. 1264, 1268 ЦК України
та ст..256 ЦПК України просила позовні
вимоги задовольнити.

Позивачка в судові засідання не
з»явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
направила до суду свого представника з
належним чином оформленими
повноваженнями, тому суд вважає за
можливе розглянути справу в її
відсутності.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримала позовні вимоги в
повному обсязі та просила їх
задовольнити, підтвердивши суду
обставини викладені в позові, а також
додатково пояснила, що оскільки у
померлої ОСОБА_3 не було своїх рідних
дітей, і після смерті чоловіка ОСОБА_3
(батька позивачки) позивачка
продовжувала проживати з дружиною
батька однією сім'ю та вести спільній
бюджет. За час спільного проживання
позивачки в спірній квартирі з 1999 року
по день смерті ОСОБА_3 у них були
спільні гроші, вони робили косметичний
ремонт у квартирі, сплачували за
комунальні послуги, купували меблі та
побутову техніку в квартиру. Так,
представник позивачки зазначив, що
померла ОСОБА_3 отримувала мінімальну
(колгоспну) пенсію, в той же час
позивачка працювала і отримувала
достатньо коштів на утримання, як себе
так і померлої, після її смерті
приймала участь у її похованні,
купувала вінки, труну.

Представник відповідача Київської
міської ради, в судовому засіданні
проти заявлених позовних вимог
заперечувала та просила винести
рішення суду відповідно до чинного
законодавства на підставі наявних
доказів у справі. Вважаючи заявлені
позовні вимоги необґрунтованими та не
доведеними.

Представник третьої особи
Головного управління юстиції у м.
Києві, в судове засідання не з'явився,
надав до суду листа з проханням
розгляду справи в їх відсутності, що
суд з урахуванням думки учасників
судового розгляду вважає за можливе.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши
матеріали справи вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3 ( а.с. 5).

Згідно до нотаріально посвідченого
заповіту свого батька позивачки -
ОСОБА_9 від 11.11.2003 року позивачка
успадкувала квартиру АДРЕСА_1.(а.с. 6 )

Дружина батька позивачки від другого
шлюбу - ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_10
оскаржили заповіт в судовому порядку.
Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 12 червня 2008 року позов
ОСОБА_3 та ОСОБА_10 був задоволений
частково, а саме: визнано за ОСОБА_3
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку поділу спільно
нажитого майна подружжя та на 1/32
частину вказаної квартири - в порядку
спадкування обов'язкової частки у
спадщині, а всього на 17/32 частин
вказаної квартири; за ОСОБА_10 визнано
право власності на 1/32 частину квартири
в порядку спадкування обов'язкової
частки у спадщині; за позивачкою -
ОСОБА_1 визнано право власності на 14/32
частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
батька. Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 29 жовтня 2008 року по справі
№7126 рішення Святошинського райсуду м.
Києва від 12.06.2008 року було залишено без
змін. ( а.с. 7-9).

24.01.2009 року між ОСОБА_3, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 було укладено нотаріальний
договір дарування частини квартири,
відповідно до якого ОСОБА_3 подарила
ОСОБА_11 - 17/32 частин квартири АДРЕСА_1, а
ОСОБА_10 подарила своєму сину ОСОБА_11 1/32
частину вищезазначеної квартири (а.с. 10
).

Згідно рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2013
року по справі №2/759/79/13 було задоволено
позов ОСОБА_1 про визнання частково
недійсним договору дарування частини
квартири від 24.01.2009 року, а саме в
частині дарування 17/32 частин квартири
АДРЕСА_1. Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 24 квітня 2013 року по справі
№2/759/79/13 вищезазначене рішення суду
залишено без змін. ( а.с. 12- 16, 17 -20).

Таким чином, на підставі рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2013 року по справі №2/759/79/13,
яке набрало законної сили 24 квітня 2013р.,
після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на 17/32 частин квартири
АДРЕСА_1.

Вказана квартира складається з двох
кімнат житловою площею 30,0 кв.м.,
загальною площею 53,70 кв.м.

Як вбачається з мотивувальної частини
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2013 року по справі
№2/759/79/13 в судовому засіданні було
встановлено, що «позивачка (ОСОБА_1)
проживала в спірній квартирі з 1999 року
разом зі своїм батьком та його дружиною
ОСОБА_3, а з 2005 року позивачка була
зареєстрована в ній, що
підтверджується довідкою з місця
проживання».

Крім того, факт спільного проживання
позивачки з померлою ОСОБА_3 однією
сім'єю підтверджується довідкою ЖБК
«Авіатор-15» від 02.09.2013р. (а.с. 24 ), згідно
якої разом з позивачкою по день смерті
проживав і був зареєстрований постійно
з 30.10.1990 року ОСОБА_9 (її батько) і разом з
позивачкою по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
проживала і була зареєстрована
постійно з 30.10.1990 року дружина батька
ОСОБА_3 та актом ЖБК «Авіатор-15» від 16
вересня 2013 року (а.с. 25), згідно якого
ОСОБА_1 постійно проживала разом зі
своїм батьком та його дружиною однією
сім'єю з 2000 року по день їх смерті по
АДРЕСА_1.

Відповідно до наданих суду свідоцтва
про поховання та відповідних рахунків
та квитанцій, витрати щодо поховання
ОСОБА_3 несла позивачка. ( а.с. 89).

Також позивачкою на підтвердження
факту проживання з померлою однією
сім'єю надано суду копії особистих
документів ОСОБА_3, а саме декілька
фотографій позивачки та померлої
ОСОБА_3 (90, 91 ), довідки на ім'я ОСОБА_3 про
нараховану пенсію, квитанції, що
підтверджують придбання меблів та
побутової техніки позивачкою в спірну
квартиру (а.с.76, 77, 78, 79, 80,81).

Допитані судом в якості свідка ОСОБА_7
та ОСОБА_8 вказували суду на те, що з 1999
року позивачка переїхала проживати до
свого батька ОСОБА_9 та його другої
дружини ОСОБА_3 в спірну квартиру та
стала проживати з ними однією сім'ю.
Враховуючи, що батько та його дружина
були людьми похилого віку позивачка
готувала їм їсти, прибирала, купувала
продукти, викликала лікарів, коли вони
хворіли, турбувались один про одного.
Також їм відомо, що в квартирі за кошти
позивачки в 2003 році робився ремонт.
Повідомили суду, що після смерті батька
позивачки остання продовжила
проживати разом з ОСОБА_3 однією сім'єю,
турбуватися про неї, викликати лікарів
та швидку допомогу у разі необхідності.
Пояснили, що ОСОБА_3 останні роки життя
тяжко хворіла і практично не виходила з
квартири, а тому позивачка доглядала її
належним чином до самої смерті. Після
смерті ОСОБА_3 її похованням займалась
позивачка.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи після смерті ОСОБА_3 , яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка 12
серпня 2013 року звернулась до
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
12.08.2013р.

Постановою державного нотаріуса
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Черноморченко
О.В. від 12.08.2013р. позивачці було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право на спадщину за законом на 17/32
частин квартири, яка знаходиться в
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з
тим, що позивачка не є спадкоємцем
згідно ст. 1261 по 1265 ЦК України та
відсутні правовстановлюючі документи
на вказану частину квартири та його
державна реєстрація. Інших спадкоємців
в спадковій справі судом не виявлено. (
а.с. 57).

Також судом оглянуто матеріали
цивільних справ 2-808/08 р. за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на частину квартири в
порядку поділу спільно нажитого майна
подружжя і в порядку спадкування
обов»язкової частки у спадщини та
матеріали цивільної справи № 2/759/79/13 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про визнання
частково недійсним договору дарування
частини квартири, вказані матеріали
також підтверджують доводи позивачки
викладені в позовній заяві.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами. Та відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому засіданні можуть
бути встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК
України спадкоємець, який проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином та на підставі
зазначеного, суд, приходить до висновку
щодо задоволення позовних вимог,
оскільки вони є обґрунтованими, та
такими, що знайшли своє підтвердження в
ході судового розгляду.

Керуючись ст. 11, 60, 212-215, 256, 257, 259 ЦПК
України, ст. 744, 1216-1221, 1258,

1264 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме факт проживання однією
сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності в порядку спадкування після
померлої ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на 17/32 частин двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, житловою площею 30,00
кв.м., загальною площею 53,70 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду м.Києва через
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

ун. № 759/18380/13-ц

пр. № 2/759/908/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
П»ятничук І.В.,

з участю секретарів
Ковтун Р.Г.,
Іванова К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради,

третя особа - Головне управління
юстиції у м. Києві,

про встановлення факту проживання
однією сім»єю, та визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме факт проживання однією
сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності в порядку спадкування після
померлої ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на 17/32 частин двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, житловою площею 30,00
кв.м., загальною площею 53,70 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду м.Києва через
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: