Справа №583/131/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Соколова Н. О.Номер
провадження 22-ц/788/670/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М., Семеній Л. І.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 21 лютого 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом, свої вимоги
мотивуючи тим, що 23 березня 2010 року нею
видана довіреність, якою вона
уповноважила відповідача та ОСОБА_6
бути її представниками перед третіми
особами з питання оформлення та
отримання на її ім'я держаного акту на
право власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
продати належні їй 7/12 частин житлового
будинку та земельну ділянку за
вищевказаною адресою.

02 липня 2013 року ОСОБА_3 дізналася про
існування договору купівлі-продажу
належної їй частини будинку та
земельної ділянки, укладеного
відповідачем 14 червня 2011 року від її
імені з ОСОБА_7 При цьому, ОСОБА_5 не
повідомив її про виконання договору
доручення.

Позивач зазначала, що не отримала
коштів від продажу будинку в сумі 79703
грн. та земельної ділянки в сумі 30000 грн.
ні від ОСОБА_5, ні від його сина ОСОБА_7,
що підтверджується відсутністю
розписки відповідача на підтвердження
повного виконання своїх обов'язків за
довіреністю.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 просила суд
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача ОСОБА_5 грошові кошти в
сумі 109703,00 грн., отримані від продажу
частини належного їй будинку та
земельної ділянки.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 21 лютого 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Вирішено скасувати заходи
забезпечення позову після набрання
рішенням законної сили, зняти арешт з
грошових коштів, рухомого та
нерухомого майна, що належить на праві
власності ОСОБА_5, який проживає
АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, в межах заявлених
позовних вимог в сумі 109703,00 грн.,
накладений ухвалою суду від 23 січня 2014
року.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить зазначене
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_3
Крім цього, просить залишити
вищевказані заходи забезпечення
позову в силі.

При цьому зазначає, що відповідач не
повідомив позивача про те, що вчинив
дії, визначені довіреністю, не надав
копії договорів купівлі-продажу
житлового будинку та земельної
ділянки, не передав їй грошові кошти,
отримані від продажу частини жилого
будинку та земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав доводи
апеляційної скарги, пояснення
відповідача ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_8, які заперечували
проти доводів скарги, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 23
березня 2010 року ОСОБА_3, діючи за
попередньою домовленістю, на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
надала ОСОБА_5, ОСОБА_6 повноваження
незалежно один від одного бути її
представником в усіх державних та
недержавних установах, підприємствах і
організаціях, зокрема в земельному
відділі з питання оформлення та
отримання на її ім'я державного акту на
право власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
продати належні їй 7/12 частин житлового
будинку та земельну ділянку, що
знаходиться за цією адресою будь-якій
іншій особі на вибір представника за
ціну та на умовах на його розсуд.
Довіреність видана на три роки і дійсна
до 23 березня 2013 року (а.с. 10).

Згідно з відповіддю Управління
Держземагенства в Охтирському районі
Сумської області № 1813 від 08 липня 2013
року за ОСОБА_3 20 травня 2011 року
зареєстровано державний акт на право
приватної власності на землю площею 7/12
від 0,0772 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
вищевказаною адресою (а.с. 6).

14 червня 2011 року ОСОБА_5, діючи на
підставі довіреності від імені ОСОБА_3,
уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу
7/12 частини жилого будинку з
відповідною частиною господарчих
споруд в АДРЕСА_2 за 79703,00 грн. (а.с. 7) та
земельної ділянки площею 0,0450 га за цією
ж адресою, наданої для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд без
зміни цільового призначення за 30000,00
грн. (а.с. 8,35).

16 грудня 2013 року нотаріально
посвідчено заяву ОСОБА_3 про те, що
остання повідомляє усім уповноваженим
органам, що ОСОБА_5 вона не бачила з 02
квітня 2010 року та до теперішнього часу,
ніяких грошових коштів від ОСОБА_9 або
ОСОБА_6 від продажу 7/12 частин житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, вона не отримувала (а.с. 30).

Ухвалюючи рішення про відмову
ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_5
вчинив всі дії, визначені довіреністю,
тим самим, виконав взяті на себе
зобов'язання у повному обсязі.

Проте, погодитись з таким висновком
суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Відповідно до ст. 248 ЦК України
представництво за довіреністю
припиняється у разі скасування
довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Згідно зі ст. 1006 ЦК України після
виконання доручення або в разі
припинення договору доручення до його
виконання негайно повернути
довірителеві довіреність, строк якої
не закінчився, і надати звіт про
виконання доручення та виправдні
документи, якщо це вимагається за
умовами договору та характером
доручення; негайно передати
довірителеві все одержане у зв'язку з
виконанням доручення.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України визначено,
що обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок надати докази виконання
зобов'язань за договором доручення ст.
1006 ЦК України покладений на
відповідача.

Проте, відповідач довіреність
довірителю ОСОБА_3 не повернув та не
надав суду належних і допустимих
письмових доказів, як це передбачено
ст. 1006 ЦК України, зокрема, звіту про
виконання доручення та
виправдувальних документів, що
підтверджують виконання умов договору
доручення, а саме передачу позивачу
грошових сум в розмірі 79703,00 грн. та 30000
грн., одержаних за договором
купівлі-продажу 7/12 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарчих споруд від 14 червня 2011 року
та за договором купівлі-продажу
земельної ділянки площею 450 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

На думку колегії суддів, надання звіту
про виконання доручення та
виправдувальних документів
вимагається за характером доручення.

Отже, висновок суду першої
інстанції про те, що умовами договору
не передбачено надання цих документів,
не є підставою для відмови позивачу у
задоволенні позову.

Крім того, в даному випадку
рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків.

Відтак, вказані суми підлягають
стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про задоволення позову ОСОБА_3

Заходи забезпечення позову, вжиті в
даній справі за ухвалою Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 23 січня 2014 року, в силу ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, скасуванню не підлягають,
оскільки це може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ст. 88 ЦПК України необхідно
вирішити питання розподілу судових
витрат між сторонами.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1
ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 , ст. 313, ч. 2 ст.
314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 21 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 109703 грн. 00 коп.,
отримані від продажу частини будинку
та земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_2 на підставі договорів
купівлі-продажу від 14 червня 2011 року.

Заходи забезпечення позову, вжиті в
даній справі за ухвалою Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 23 січня 2014 року, залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1091
грн. та 548 грн. 51 коп. компенсації
судового збору за розгляд справи в
суді першої інстанції та в
апеляційному суді.

Рішення набрало законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -