АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

09 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі
-Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
м.Києві, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» про визнання договору іпотеки
недійсним, за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» - Могилян Людмили
Василівни на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

у вересні 2013 року ОСОБА_1 через свого
представника звернулась з позовом до
відповідачів, в якому просила визнати
недійсним договір іпотеки
№PML-005/0842008 від 15.04.2008 року, укладений між
її чоловіком ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП
Банк», посилаючись на те, що квартира,
яка є предметом зазначеного договору, є
спільною сумісною власністю її та
відповідача ОСОБА_2 і укладення даного
договору вона не погоджувала.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 жовтня 2013 року позов було
задоволено - визнано недійсним Договір
іпотеки № PML-005/0842008 від 15.04.2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк».

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник ПАТ «ОТП Банк» - Могилян
Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивачка посилалась на те, що вона
перебуває у шлюбі. Під час шлюбу з
відповідачем за взаємною згодою за її
кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1.
Зазначала, що про існування договору
іпотеки вона дізналась випадково,
згоди на укладення такого договору не
давала.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 жовтня 2013 року позов було
задоволено - визнано недійсним Договір
іпотеки № PML-005/0842008 від 15.04.2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк».

Задовольняючи позов, суд посилався на
те, що при укладенні договору іпотеки,
згода позивачки, як співвласника
квартири, у встановленому законом
порядку витребувана не була, договір
був укладений без її відома, а тому є
недійсним.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст.ст. 203, 215, 368,
572, 578 ЦК України, ст. 22 КпШС України, ст.
ст. 63, 65 СК України, ст.6 Закону України
«Про іпотеку».

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1,
яка є предметом іпотеки, належить на
праві власності відповідачу ОСОБА_2,
придбана 04.11.2003 року під час
перебування позивача з відповідачем в
шлюбі, який було зареєстровано 05.09.1997
року в Ізраїлі.

Також судом встановлено, що 15.04.2008 року
між відповідачами був укладений
договір іпотеки, згідно з яким
відповідач ОСОБА_2 виступив майновим
поручителем по зобов'язаннях третьої
особи ОСОБА_4 по укладеному ним
кредитному договору з ПАТ «ОТП Банк»,
та передав за умовами договору в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Посилання представника ПАТ «ОТП Банк»
в апеляційній скарзі про те, що судом
було неправильно застосовано норми
матеріального права є
необґрунтованими. Крім того, посилання
апелянта на обізнаність позивача про
укладення оспорюваного договору є
суб'єктивними, ґрунтуються на
припущеннях та не заслуговують на
увагу.

Згідно ч. 1 ст 22 КпШС України, діючого на
момент придбання квартири у власність,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування та
розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 63 СК України та ст. 368
ЦК України, майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом. Майно, що є у
спільній власності, може бути передане
у заставу лише за згодою усіх
співвласників (ст. 578 ЦК України).

В ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку»
зазначено, що майно, яке є у спільній
власності, може бути передано в іпотеку
лише за нотаріально посвідченою згодою
усіх співвласників.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, згода другого з
подружжя має бути подана письмово.

Судом встановлено і не спростовано
відповідачами той факт, що згода
позивачки на укладення договору
іпотеки не надавалась та у
встановленому законом порядку
витребувана не була, що відповідно до
ч.1 ст. 215 ЦК України є підставою
недійсності правочину.

Посилання апелянта на те, що при
укладенні договору ОСОБА_2 було подано
заяву про те, що він не перебуває у
шлюбі також не заслуговують на увагу,
оскільки позивач звернулась до суду за
захистом свого особистого права. Крім
того слід зазначити, що апелянт не
позбавлений права звернутись до
правоохоронних органів з приводу
незаконності дій ОСОБА_2, які призвели
до порушення прав ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» - Могилян Людмили Василівни
відхилити, а рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1628/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Шереметьєва Л.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.