Номер провадження 2/289/272/14
Справа № 289/310/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М.

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування витрат на правову
допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач,посилаючись на те,що
відповідач Вироком Малинського
районного суду Житомирської області
від 19 листопада 2012 року,залишеним в
силі Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 29 січня 2013
року засуджений за вчинення
злочину,передбаченого ч.2 ст.125 КК
України до покарання,не пов»язаного з
позбавленням волі,а враховуючи те,що
злочин був вчинений відносно нього,при
цьому він з метою захисту в суді
звертався до адвокатів за правовою
допомогою,а тому просив суд стягнути з
відповідача на його користь грошові
кошти в сумі 9 225,00 грн. за надану йому
правову допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та надав
відповідні пояснення на обґрунтування
своєї позиції.

В судовому засіданні представник
відповідача за письмовою довіреністю -
ОСОБА_4 з позовними вимогами не
погодилася,вважає їх
безпідставними,при цьому надала суду
відповідні пояснення на заперечення
позову та зазначила обставини на які
вона опиралася як на підставу своїх
заперечень,а також надала суду
письмові заперечення для приєднання до
матеріалів справи.

Суд вислухавши пояснення сторін по
справі,дослідивши матеріали
справи,оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності приходить до
наступного.

Судом встановлено,що Вироком
Малинського районного суду
Житомирської області від 19 листопада
2012 року,залишеним в силі Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської
області від 29 січня 2013 року ОСОБА_2
засуджений за вчинення
злочину,передбаченого ч.2 ст.125 КК
України до покарання у вигляді штрафу у
розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян(850 грн.).

На підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України
звільнений від призначе-ного судом
покарання у зв»язку з закінченням
строків давності.

Цим же Вироком ОСОБА_1 визнано
невинуватим за ч.1 ст.125 КК України за
відсутності в його діях складу злочину
і по суду виправданий.

В результаті протиправних дій
Відповідача- це визнано судом, рішення
якого вступило в законну силу-
Позивачеві завдано моральну і
матеріальну шкоду, він змушений був
звертатись до адвокатів, які надавали
йому правову допомогу відповідно до
укладених договорів, витрачати чималі
кошти.

Законодавче визначення
відповідальності за шкоду, завдану
особі, міститься у главі 82 ЦК України.

Так, для настання такої
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: а)
наявність шкоди; б) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; в)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою; г) вина. Всі
перераховані підстави, які є
загальними, наявність їх доведена
вироком суду і не потребує додаткового
доведення.

Своїми протиправними діями Відповідач
змусив Позивача витра чатись на
залучення до свого захисту адвокатів,
чим завдав йому майнової шкоди, яка
полягає у зменшенні майнової сфери
потерпілого від злочину, що в свою
чергу тягне майнові наслідки для
правопорушника. Для виникнення
деліктних зобов'язань необхідний
причинний зв'язок між цими явищами (це
встановлено вироком суду), тобто
протиправні дії призвели до шкідливого
результату. При цьому закон виходить із
презумпції вини того, хто завдав шкоду,
тобто, той, хто її завдав повинен
довести відсутність своєї вини.

З матеріалів справи вбачається, що вина
Відповідача у протиправних діях
відносно Позивача доведена вироком
суду, який вступив у законну силу.

Статтею 59 Конституції України,норми
якої є нормами прямої дії закріплено,
що кожен має право на правову допомогу.

У відповідності до ч.1 ст.93 КПК України(в
редакції 1961 року) який був чинним на час
виникнення правовідносин - судові
витрати покладаються на
засуджених,крім сум,що видані і мають
бути видані перекладачам або
приймаються на рахунок держави.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про адвокатуру»
плата за послуги адвоката здійснюється
на підставі домовленості, що
відображається в угоді (договорі) між
громадянином та адвокатом. Тому, за
загальним правилом сторона, на користь
якої ухвалено рішення і яка понесла
відповідні витрати, в тому числі на
правову допомогу, суд зобов'язує іншу
сторону їх відшкодувати.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про
захист прав людини і осново положних
свобод, яка є невід'ємною частиною
національного законодавства «кожен,
чиї права чи свободи, визнані в цій
Конвенції, було порушено, має право на
ефективний засіб юридичного захисту в
національному органі»...

Також встановлено судом,що 29 липня 2010
року,в зв»язку з розглядом згаданої
кримінальної справи в суді ОСОБА_1
уклав з адвокатом ОСОБА_5 Договір про
надання правової допо-моги та сплатив
при цьому адвокату грошові кошти в сумі
4 325,00 грн.,що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру(а.с.10).

Також 10 травня 2011 року,в зв»язку з
продовженням розгляду згаданої
кримінальної справи в суді першої
інстанції та апеляційної ОСОБА_1 уклав
з адвокатом ОСОБА_6 Угоду про надання
правової допомоги та сплатив при цьому
адвокату грошові кошти в сумі 4 900,00
грн.,що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру(а.с.13).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця і
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Поняття правової допомоги
дає лише ЗУ «Про безоплатну правову
допомогу». Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 7
Закону, складення заяв, скарг та інших
документів правового характеру (крім
документів процесуального характеру)
відносяться до правової допомоги.
Доказом надання правової допомоги та
оплати за неї є договір та приходний
касовий ордер.

Приймаючи до уваги викладене,суд
приходить до висновку про те,що в
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
надав докази того,що він поніс
матеріальні витрати на правову
допомогу,пов»язані з захистом його
особистих прав в суді,а тому
задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

Клопотання представника відповідача
щодо застосування судом до позовних
вимог строку позовної давності суд не
приймає за їх безпідставністю.

У відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України
стороні,на користь якої ухвалено
рішення,суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст.10,11,30,88,202,209,211-215 ЦПК України,
ст.ст.22,82,203,215,230,328,1166,1167 ЦК
України,рішеннями Європейського суду з
прав людини,суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3
прож.АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 9 225,00
грн. як відшкодування витрат на правову
допомогу.

Так,як відповідач ОСОБА_2 є інвалідом
другої групи суд відносить судові
витрати на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Радомишльський районний суд протягом
десяти днів починаючи з дня його
проголошення.Особи,які не були
присутні під час його проголошення
мають право оскаржити протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського
І. М. Невмержицький
районного суду