Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/5457/2014
інстанції - Новак А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Антоненко Н.О.,

Білич І.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 7 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору
позики недійсним.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 7 лютого 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про визнання договору позики
недійсним.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що судом не було
взято до уваги твердження позивача про
те, що оспорюваний договір позики є
фіктивним та не застосовано п. 24
постанови пленуму ВСУ № 9 від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
в справах про визнання угод
недійсними». Судом не перевірено
доводи позивача про те, що за договором
рошових коштів він не отримував,
розписок про отримання грошей не писав.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2010 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено
договір позики грошових коштів,
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №
2100.

Відповідно до п. 1 договору позичальник
ОСОБА_2 отримав від позикодавця ОСОБА_4,
а остання передала у власність
позичальникові грошові кошти в сумі 9 511
200 грн., що на день передачі грошей та
укладення договору за офіційним курсом
НБУ становило 1 200 000 доларів США.
Передачу грошових коштів було
здійснено готівкою до підписання
договору. Підписанням цього договору
позичальник засвідчив факт одержання
суми позики в повному розмірі та
відсутність будь-яких претензій до
позикодавця.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_6 про стягнення коштів
встановлено, що грошові кошти ОСОБА_2 за
договором позики від 22 квітня 2010 року в
сумі 9 511 200 грн. були отримані та не
повернуті в строк, визначений
договором

Зазначене рішення суду в частині
стягнення боргу з ОСОБА_2 за договором
позики залишено без змін рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 5
листопада 2013 року.

20 вересня 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
договір позики грошей від 22 квітня 2010
року є недійсним, оскільки грошових
коштів, зазначених у договорі, він не
отримував, зазначений правочин не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
а тому він є фіктивним.

Відповідач позов не визнала, зазначила,
що рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 вересня 2013 року, яке
набрало законної сили, встановлено, що
грошові кошти за договором були
отримані позивачем і не повернуті, а
також судом були відхилені доводи
ОСОБА_2 щодо фіктивності оспорюваного
правочину.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
їх безпідставності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
фіктивність оспорюваного правочину
підтверджується тим, що відповідач не
надала доказів на підтвердження факту
передачі грошей, а також відсутністю
письмової розписки позивача про
отримання грошових коштів за договором
судова колегія відхиляє, зважаючи на
те, що у п. 1 договору позики, що був
підписаний сторонами та посвідчений
нотаріусом, зазначено, що грошові кошти
позивачем були отримані до підписання
договору. Діючим законодавством не
передбачена обов'язковість письмової
розписки про одержання грошових коштів
позичальником у разі укладання
письмового договору позики, умовами
оспорюваного договору також не
визначено, що позичальник повинен
надати таку розписку.

Крім того, факт одержання позивачем
грошових коштів за договором
встановлений рішенням суду, яке
набрало законної сили, і в силу ст. 61 ч. 3
ЦПК України є встановленим у даній
справі.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що судом не були
з'ясовані питання про мету надання
позики, джерела отримання позикодавцем
грошових коштів, що ним були передані
позичальникові, наявності у останнього
можливостей виконати умови договору
щодо повернення позики, щодо правової
природи додатку №1 до договору позики,
в якому зазначений перелік продукції,
та до якого виду належить ця продукція.

Проте, зазначені питання не є
обставинами, які підлягають
встановленню при вирішенні спору про
визнання недійсним договору позики,
отже не були предметом дослідження
суду.

До того ж, відповідно до умов договору
позики сторонами визначено, що у разі
неможливості повернути в строк суму
позики грошовими коштами позичальник
зобов'язується повернути позикодавцю
суму позики у вигляді продукції,
загальний опис якої зазначено у
додатку 1, проте позивачем позика
повернута не була ні грошовими коштами,
ні продукцією.

Порушень норм процесуального закону,
які відповідно до ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.. ст.. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 7 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня

проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді