ЄУН № 231/798/14-ц
Провадження № 6/231/15/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Жданівський
міський суд Донецької області

в складі:

головуючого
судді: Шеїної Л.Д.

при
секретарі: Безкоровайної Н.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Жданівка
цивільну справу за поданням начальника
відділу державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції Донецької області про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - голови правління - директора
ПАТ ОП «шахта Жданівська» ОСОБА_1 за
межі України,

ВСТАНОВИВ:

начальник відділу державної
виконавчої служби Жданівського
міського управління юстиції Донецької
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - голови правління - директору
ПАТ ОП «шахта Жданівська» ОСОБА_1 за
межі України до виконання зобов'язань
за рішеннями суду, посилаючись на
наступні підстави:

так, на примусовому виконанні у ВДВС
Жданівського МУЮ знаходяться
виконавчі документи про стягнення з
ПАТ ОП «шахта Жданівська» на користь
фізичних осіб відшкодування моральної
шкоди у кількості 62 шт. на загальну суму
586032 грн.

Виконавчі провадження не виконуються
боржником терміном більш ніж пів року.

Представник заявника - гол. державний
виконавець ВДВС Жданівського міського
управління юстиції надав суду заяву з
проханням розглянути справу в його
відсутність, заявлені вимоги підтримує
в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

так, на примусовому виконанні у ВДВС
Жданівського МУЮ знаходяться
виконавчі документи про стягнення з
ПАТ ОП «шахта Жданівська» на користь
фізичних осіб відшкодування моральної
шкоди у кількості 62 шт. на загальну суму
586032 грн.

При вирішенні подання начальника ВДВС
Жданівського міського управління
юстиції щодо застосування тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
голови правління - директору ПАТ ОП
«шахта Жданівська» ОСОБА_1, суд
зазначає, що відповідно до ст. 377-1
Цивільного процесуального кодексу
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Таким чином розгляд питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України здійснюється на підставі
Цивільного процесуального кодексу
України загальними судами.

У листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України» від
01.02.2013р. зазначено, що вирішення судами
питання про обмеження у виїзді за межі
України можливе тільки у порядку,
визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням
державного виконавця на підставі п. 18
ст. 11 Закону N 606-XIV у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судового
рішення чи рішення іншого органу, що
перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону N 3857-XII).

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України",
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, коли діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання, або він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 ЗУ "Про Державну
прикордонну службу України"
встановлено, що на Державну
прикордонну службу України відповідно
до визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученням правоохоронних органів.

Відповідно до чинного законодавства
особа, що має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежного.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань, не може свідчити
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

При розгляді подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції судом встановлено, що до
подання не додано доказів вжиття
заходів щодо встановлення наявності у
боржника рухомого та нерухомого майна,
на яке може бути накладене стягнення
або інших заходів по забезпеченню
виконання виконавчого провадження.

У поданні не наведено будь-яких доказів
на ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених за даним
зведеним виконавчим провадженням.

Оскільки ВДВС Жданівського міського
управління юстиції не надав доказів
того, що боржник свідомо ухиляється від
виконання: має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього з
неповажних причин, то подання
необґрунтоване і задоволенню не
підлягає.

Враховуючи те що, державним виконавцем
відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України не
подано доказів і не доведено, що голова
правління - директор ПАТ ОП «шахта
Жданівська» ОСОБА_1, ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього, суд приходить до висновку, що
слід відмовити в задоволенні подання
начальника відділу державної
виконавчої служби Жданівського
міського управління юстиції Донецької
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника - голови
правління - директору ПАТ ОП «шахта
Жданівська» ОСОБА_1 за межі України.

Керуючись ст.ст.10,60 ст.377-1 ЦПК України,
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.6 ч.2 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України", суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції Донецької області про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - голови правління - директору
ПАТ ОП «шахта Жданівська» ОСОБА_1 за
межі України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жданівський
міський суд Донецької області. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Л.Д. Шеїна