ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді -
Дубаса В.А.,

при секретарі -
Ридзель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах
дітей Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, за участю
прокуратури Дарницького району м.
Києва, про позбавлення батьківських
прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Дарницького
районного суду м.Києва із позовною
заявою до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Дарницької районної у
м.Києві державної адміністрації, за
участю прокуратури Дарницького району
м.Києва про позбавлення батьківських
прав. Обґрунтовуючи позовну заяву
посилалась на те, відповідно до
свідоцтва про народження батьком
дитини позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_3
Позивач та відповідач у
зареєстрованому шлюбі не перебували,
мешкають окремо. Син ОСОБА_4 постійно
проживає з позивачем, яка самостійно
займається вихованням та утримуванням
сина, тоді як ОСОБА_3 відсторонився від
виховання та утримання сина,
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків та взагалі жодним чином ним
не цікавиться, зокрема ОСОБА_3 тривалий
час не бачився з сином, не цікавився
його фізичним, моральним та духовним
розвитком.

У судове засідання позивач та її
представник з'явились, позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заяви про розгляд справи
у його відсутність до суду не
надходило.

Представник служби у справах дітей
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання з'явилась, надала суду
висновок про недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно малолітнього сина ОСОБА_4, у
задоволенні позову просила відмовити.

Прокурор у судовому засіданні
підтримала позов та просила суд його
задовольнити.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідача та ухвалити
заочне рішення відповідно до ст.ст.169
ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач
не заперечувала проти заочного
розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у м. Києві народився ОСОБА_4, батьками
якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 15.10.2010 року (актовий
запис 1768), яке видано ВРАЦС Печерського
РУЮ у м. Києві.

На цей час малолітній ОСОБА_4 проживає
разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту обстеження
умов проживання дитини від 13.11.2013 року у
квартирі АДРЕСА_1 створено належні
умови для виховання та розвитку дитини
ОСОБА_4.

Частинами 1-3 статті 150 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

З висновку служби у справах дітей
Дарницької районної у м.Києві
державної адміністрації про
недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 вбачається,
що малолітній ОСОБА_4 народився під час
незареєстрованих відносин ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 На разі батько з дитиною не
проживає, проте має бажання виховувати
сина, дбати про нього, брати участь в
розвитку та утриманні дитини. При
проведенні обстеження
житлово-побутових умов проживання
дитини за адресою: АДРЕСА_1 встановлено,
що для ОСОБА_4 створені належні умови
для проживання, відпочинку та розвитку.
На засіданні комісії, батько дитини
повідомив, що йому перешкоджають
спілкуватися з сином, він ніяким чином
не ухиляється від виконання
батьківських обов'язків, а навпаки хоче
дбати про його фізичний та духовний
розвиток, піклуватись про нього, брати
участь у його житті (а.с.30-31).

Однак, відповідаючи на питання суду та
безпосередньо надаючи пояснення у
судовому засіданні представник
третьої особи повідомила, що їй не
відомо, чи цікавився батько ОСОБА_3
сином ОСОБА_4 за останні півроку, окрім
того повідомила, що ухвалений висновок
органу опіки та піклування є
колегіальним рішенням.

Відповідно до довідки з дитячої
клініки функціональної і лабораторної
діагностики «Добробут» від 06.09.2013 року
за №118 встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, обслуговується в Дитячому
медичному центрі №2 ПАТ МЦ «Добробут» з
27.07.2011 року. Рахунки за надані послуги,
ОСОБА_2 оплачує самостійно,
оздоровленням дитини займається
виключно мати (а.с. 5).

Крім того встановлено, що ОСОБА_3
тривалий час не сплачує ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини, зокрема у
період з 08.10.2012 року по 19.03.2014 року, хоча
згідно виконавчого листа №2-2612,
виданого 08.10.2012 року Печерським
районним судом м.Києва, з ОСОБА_3, на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/3 частки від заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 07.09.2012
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Боржник ухиляється від сплати
аліментів, загальна сума
заборгованості з 08.10.2012 року по 19.03.2014
року становить 28 762 грн. 78 коп., що
підтверджується довідкою-розрахунком
заборгованості з аліментів від 20.03.2014
року за №239/6, яка видана ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві, з
довідки про неотримання аліментів від
17.09.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 не
отримала жодних грошових коштів від
ОСОБА_3 у якості аліментів на утримання
сина, боржник ухиляється від сплати
аліментів, майно на яке можна звернути
стягнення відустнє (а.с. 8, 39, 41).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
поновлення батьківських прав" ухилення
від виконання батьківських обов'язків
має місце тоді, коли батьки не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Водночас відповідачем у справі не
надано суду жодних належних та
допустимих доказів в заперечення
позовних вимог, які б підтверджували
виконання ним обов»язків виховання та
утримання дитини тощо, не здобуто таких
доказів і в ході судових засідань.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
у повному обсязі, оскільки як
вбачається з матеріалів справи
відповідач будучи батьком ухиляється
від виконання батьківських обов'язків,
не піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, не забезпечує
необхідного харчування, медичного
догляду, не спілкується з дитиною в
обсязі необхідному для її нормального
самоусвідомлення тощо.

Суд не бере до уваги та відхиляє
висновок органу опіки та піклування
про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, оскільки
висновок суперечить всім іншим
дослідженим та оціненим судом доказам,
які у свою чергу підтверджують те, що
ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
сина ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р И Ш І
В :

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого у АДРЕСА_2)
батьківських прав щодо малолітнього
сина: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва; свідоцтво про народження від
15.10.2010 року, видане відділом реєстрації
актів цивільного стану Печерського РУЮ
у м. Києві, актовий запис №1768 від 15.10.2010
року).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого у АДРЕСА_2) на користь
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.
Харкова, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 114 грн. 70
коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: