РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4437/13-ц

2/643/139/14

08.04.2014

Московський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого судді
Погасій О.Ф.

при секретарі судового засідання
Бащук В.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права
особистої власності на квартиру

ВСТАНОВИВ:

28.03.2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права особистої власності на
квартиру АДРЕСА_1. В позові зазначила ,
що з 09 травня 1965 року перебуває в шлюбі
з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Від шлюбу народився син ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Від першого шлюбу
чоловік має дочку ОСОБА_4

Позивачка посилається на те, що вона є
ветераном Великої Відчизняної війни,
учасником бойових дій, інвалідом
другої групи. 08 серпня 1943 року її разом
з матірью вивезено до
концентраційного табору в м. Гамбург. В
1945 році повернулась на Україну.
Оскільки була колишнім малолітнім
в*язнем, відповідно до Закону України „
Про жертви нацистьких переслідувань"
три рази їй надані компенсаційни
виплати через Український
національний фонд „ Взаємопорозуміння
і примирення". Першу виплату отримала
влітку 1996 року в сумі 660 німецьких
марок, які вона перевела у гривню,
отримавши 800 гривень. Такуж суму
отримала і її сестра ОСОБА_8 За усною
угодою ОСОБА_8 передала їй кошти 4500
гривень для придбання однокімнатної
квартири, а ОСОБА_1 отримала ці кошти і
відмовилась від своєї частки в
домоволодінні АДРЕСА_4, як спадкоємець
після смерті батьків.

25.09.1996 року за свої власні
кошти на біржі „ Право-ріелтер" вона
придбала однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 за 5300 гривень. Її чоловік не
приймав участь в купівлі квартири і
фінансуванні цієї угоди, оскільки з
25.11.1993 року був звільнений з останнього
місця роботи у зв*язку з виходом на
пенсію за інвалідністю. В спірній
квартирі мешкає із своєю сімьєю її син
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
чоловік ОСОБА_6 Спадкоємцями за законом
першої черги після його смерті є вона,
як подружжя і діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4
Спірна квартира не є спадком, оскільки
зареєстрована на її ім*я і не є
спільною сумісною власністю подружжя .

В судовому засіданні позивач
та її представник підтримали позов,
обгрунтування, викладені в позовній
заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її
представник заперечували проти позову,
вважають позов необгрунтованим і
просили в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 не
заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, їх представників, свідків,
перевіривши матеріали справи,
відмовляє в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 09
травня 1965 року позивачка ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 16) Від
шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
року. (а.с. 13)Від першого шлюбу ОСОБА_6
має дочку ОСОБА_4

Позивачка є учасником
бойових дій, інвалідом другої групи.
(а.с. 7,8) Оскільки була колишнім
малолітнім в*язнем, відповідно до
Закону України „ Про жертви нацистьких
переслідувань" три рази їй надані
компенсаційни виплати через
Український національний фонд „
Взаємопорозуміння і примирення . Але
доказів , що вона отримала
компенсаційні суми до купівлі спірної
квартири, суду не надала.

Позивачка та свідки ОСОБА_8
та ОСОБА_9 посилаються в судовому
засіданні на те , що ОСОБА_8 передала
ОСОБА_1 кошти 4500 гривень для придбання
однокімнатної квартири, а ОСОБА_1
отримала ці кошти і відмовилась від
своєї частки в домоволодінні АДРЕСА_4,
як спадкоємець після смерті батьків.
Але доказів таких тверджень суду не
надано.

25.09.1996 року в період шлюбу з
ОСОБА_6 на біржі „ Право-ріелтер"
позивач придбала однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 за 5300 гривень. (а.с. 9)

Згідно ст.. 60 ЦПК України Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень .
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Оскільки позивач не надала докази
того, що вона купила спірну квартиру за
власні кошти, то суд приходить до
висновку, що спірна квартира придбана
за кошти подружжя і в період їх шлюбу.

Той факт, що ОСОБА_6 з 25.11.1993
року був звільнений з останнього місця
роботи у зв*язку з виходом на пенсію за
інвалідністю (а.с.19) не свідчить про те,
що у подружжя відсутні були кошти на
придбання квартири в 1996 році.

Суд критично ставиться до
пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10, не
приймає їх пояснення , як докази,
оскільки вони є родичами позивача і
зацікавленими особами по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_6 (а.с. 17) Після його смерті
відкрилась спадщина 12 частина квартири
АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом
першої черги після його смерті є
подружжя ОСОБА_1 і діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Оскільки позивач звільнена від
сплати судового збору, і суд відмовляє
в задоволенні позову, то судовий збір
суд відносить за рахунок держави,
згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 30, 60, 209
,214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Погасій О.Ф.