Справа №591/8673/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/132/14 Суддя-доповідач -
Шевченко В. А. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

при секретарі судового засідання-
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 11 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про припинення права власності на
частку у спільному майні,

в с т а н о в
и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
ОСОБА_3 з позовом про припинення права
власності на 1/6 частину квартири
АДРЕСА_1.

Крім того, він просив визнати право
власності на цю частку в спірному майні
за ним з виплатою відповідачці 35445 грн.
компенсації.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 11 грудня 2013 року на повне
задоволення позову постановлено:

припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6
частину квартири АДРЕСА_1, визнати за
позивачем право власності на цю частку
і виплатити відповідачці 35445 грн. як
компенсацію її частки в квартирі.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, позивач є власником
5/6 частин трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 50, 46 кв. м., в
якій він зареєстрований та проживає
разом зі своєю сім'єю. Інша 1/6 частина
цієї квартири належить на праві
власності відповідачці (а. с. 10, 197, 198).

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку зазначеної вище квартири від 16
серпня 2013 року, складеного суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_5, її дійсна
вартість становить 253770 грн., а вартість
належної відповідачці 1/6 її частини
складає 35445 грн. (а. с. 32 -145).

ОСОБА_6 проживає в квартирі АДРЕСА_2, 1/2
частина якої належить їй на праві
власності.

В утриманні спірної квартири, вона
участі не бере, що і самою нею не
оспорюється (а. с. 153-154). Крім того, між
сторонами склалися неприязні стосунки
і виникли непорозуміння з приводу
користування майном, про яке йде мова.
Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 18 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
11 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення, ОСОБА_3
вселено в квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 150-151).

За таких умов суд, повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи, права і
обов'язки сторін, та давши вірну
юридичну кваліфікацію спірним
правовідносинам, дійшов до
обгрунтованого висновку про наявність
підстав для припинення права власності
відповідачки на її частину в спірному
майні.

Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи
на частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

У даному випадку суд правильно
врахував те, що частка відповідачки є
незначною і не може бути виділена в
натурі, спільне володіння і
користування квартирою є неможливим, а
також те, що припинення права власності
на її частку в ній не завдасть істотної
шкоди її інтересам, оскільки їй
належить на праві власності інше житло,
в якому вона проживає та зареєстрована.

Факт попереднього внесення позивачем
на депозитний рахунок суду вартості
частки відповідачки у спільному майні
підтверджується квитанцією (а. с. 5).

Дані обставини спростовують доводи
заявниці про те, що у разі припинення
права власності на її частку у спірному
майні вона залишиться без житла.

Аналіз наведеної вище норми права
свідчить про те, що для припинення
права особи на частку у спільному майні
достатньо наявності будь-якої із
перелічених обставин за умови, що таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Доводи відповідачки про те, що суд
безпідставно поклав у основу рішення
звіт про незалежну оцінку квартири
підлягає відхиленню оскільки він
складений висококваліфікованим
експертом-оцінювачем, який має значний
досвід роботи та володіє достатнім
рівнем професійної підготовки для
самостійного й об'єктивного проведення
експертної оцінки майна на території
України. З клопотанням щодо
призначення відповідної експертизи з
цього приводу відповідачка до суду не
зверталася, а інших даних на
спростування вказаного доказу в
порядку і строки, передбачені ч. 1 ст. 131
ЦПК України вона не надала. Тому
зазначений документ є належним і
допустимим засобом доказування у
справі, яка переглядається.

У той же час суд дав невірну оцінку
цьому доказу, що призвело до
помилкового визначення розміру
компенсації, яка підлягає стягненню на
користь відповідачки за її частку в
праві власності на квартиру.

Виходячи з того, що дійсна вартість
квартири на цей час становить 253770 грн.,
розмір вказаної компенсації має
становити 42295 грн., а не 35445 грн., як
визначив суд.

Так як різниця між сумою коштів, які
підлягають стягненню з позивача та
сумою, внесеною ним на депозитний
рахунок є порівняно незначною, дана
обставина не може бути підставою для
повної відмови в позові.

Крім того, остаточна позиція
відповідачки в апеляційному суді
зводиться саме до виплати їй грошової
компенсації, але в більшій сумі, ніж
визначив суд першої інстанції.

У зв'язку з проведеними позивачем
ремонтними роботами в квартирі ця сума
зменшена бути не може, оскільки така
позиція сторони позивача суперечить
нормам ст. 365 ЦК України.

До того ж факти, пов'язані з
розрахунками сторін з цього приводу не
входять до предмета доказування в
справі, яка переглядається, і
знаходяться поза межами її розгляду.

З урахування наведеного рішення суду
на підставі ст. ст. 84, 88, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
в частині визначення розміру
присудженої відповідачці грошової
компенсації та розподілу судових
витрат підлягає зміні.

Пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог та відповідно до вимог
законності, розумності та
справедливості, а також з огляду на
норми Закону «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» з 2500 грн., витрачених
позивачем на оплату правової допомоги
в суді першої інстанції (а. с. 160-162), йому
необхідно компенсувати за рахунок
відповідачки 2095 грн., а з 1500 грн.,
витрачених на ці ж цілі в апеляційному
суді (а. с. 217) - 1257 грн. (16, 2 % відповідно
від 2500 грн. і 1500 грн.). Таким чином,
загальна сума, яка підлягає стягненню з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
компенсацію витрат на правову допомогу
становить 3355 грн.

Витрати позивача у розмірі 600 грн. за
організацію і проведення рецензування
звіту про оцінку майна (а. с. 216)
компенсації не підлягають, так як вони
в силу вимог ст. 79 ЦПК не відносяться до
судових витрат та не охоплюються
поняттям дій, необхідних для розгляду
справи.

Керуючись ст. ст. 84, 88, 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст.
309, 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 11 грудня 2013 року в частині
виплати ОСОБА_3 35445 грн. та в частині
розподілу судових витрат змінити.

Викласти абзац 4 резолютивної частини
рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
42295 грн. як компенсацію належної їй 1/6
частини квартири АДРЕСА_1.».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3355
грн. на компенсацію витрат на правову
допомогу.

В іншій частині вказане рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього дня
на нього може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -