Справа № 357/9581/13-ц Головуючий у І
інстанції ШовкоплясПровадження №
22-ц/780/1314/14 Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09 серпня 2013 року
за позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроком"
про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про захист честі гідності
та ділової репутації. Просив суд
визнати недостовірною інформацію, яка
була поширена ТОВ «Агроком», за
допомогою листів адресованих його
друзям, знайомим та діловим партнерам:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншим головою
ліквідаційної комісії Лисенком Петром
Григоровичем, який сповістив останніх,
що начебто позивач являється рейдером
і в незаконний спосіб намагається
захопити підприємство. Просив також
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком»
спростувати розповсюджену неправдиву
інформацію про те, що він, ОСОБА_2 рейдер
та незаконно захоплює товариство з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
шляхом надсилання всім адресатам
:ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 листів із спростуванням
наданої їм раніше інформації.

Просив стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
на його користь 2000000,00 гривень в якості
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком» на користь
ОСОБА_2 2000000,00 гривень в якості
відшкодування моральної шкоди.

Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком»
спростувати розповсюджену неправдиву
інформацію про те, що ОСОБА_2 рейдер та
незаконно захоплює товариство з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
шляхом надсилання всім адресатам
:ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 листів із спростуванням
наданої їм інформації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що спір сторонами
створено штучно заради збільшення
кредиторської заборгованості
товариства та доведення підприємства
до фіктивного банкрутства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України. № 1 від 27.02.2009
«Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
відповідачем у випадку поширення
інформації, яку подає посадова чи
службова особа при виконанні своїх
посадових (службових) обов'язків.
зокрема при підписанні характеристики
тощо, є юридична особа, в якій вона
працює. Враховуючи, що розгляд справи
може вплинути на права та обов'язки
цієї особи, остання може бути залучена
до участі у справі в порядку,
передбаченому статтею 36 ЦПК ( 1618-15 ).

У разі поширення такої інформації
посадовою чи службовою особою для
визначення належного відповідача
судам необхідно з'ясовувати, від імені
кого ця особа виступає.

Як встановив суд, учасниками ТОВ
«Агроком» відповідно до пункту 1.1 та 11.1
Статуту Товариства затвердженого
Протоколом №14 від 09 листопада 2007 року
Загальними зборами учасників
Товариства, зареєстрованими державним
реєстратором виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради 13
листопада 2007 року номер запису
9000539 були:

ОСОБА_1 - частка становить 70.00%
Статутного капітал) Товариства:

ОСОБА_6 - частка становить 6.9% Статутного
капітал) Товариства;

ОСОБА_11 - частка становить 6.9%
Статутного капітал) Товариства:

ОСОБА_12 - частка становить 6.9%
Статутного капітал) Товариства;

ОСОБА_13 - частка становить 9,3%
Статутного капіталуТовариства.

Відповідно до протоколу №21 від 23.01.2013
року загальних зборів учасників ТОВ
«Агроком» ОСОБА_1 було виключено зі
складу засновників товариства без його
відома.

Протоколом №23 від 03.04.2013 р. зменшено
статутний капітал з 18 237 166 .67 грн. до 600 000
грн., а протоколом №24 від 12.04.2013 р.
вирішено ліквідувати товариство
шляхом перетворення у виробничий
кооператив.

У зв'язку із виключенням зі складу
учасників ТОВ «Агроком» ОСОБА_1 йому не
була виплачена належна йому частка у
сумі 12 776 016.67 гривень.

Між сторонами по справі виник спір з
приводу поширення головою
ліквідаційної комісії ОСОБА_6 щодо
ОСОБА_2 інформації, якою він сповістив
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, що ОСОБА_2 являється рейдером і
в незаконний спосіб намагається
захопити підприємство ТОВ «Агроком».

В тексті листів дійсно вказується на
наявність судової рейдерської атаки, з
боку ОСОБА_2 щодо блокування роботи ТОВ
«Агроком».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що є
наявні правові підстави для
задоволення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди,
оскільки вимога позивача про стягнення
моральної шкоди є похідною від вимоги
про спростування недостовірної
інформації.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення,
суд не врахував норми матеріального
права та безпідставно задовольнив
позов до ТОВ «Агроком».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
господарські товариства», ліквідація
товариства проводиться призначеною
ним ліквідаційною комісією, а у разі
припинення діяльності товариства за
рішенням суду - ліквідаційною комісією,
що призначається цими органами.

З дня призначення ліквідаційної
комісії до неї переходять повноваження
по управлінню справами товариства.

Повноваження Ліквідаційної комісії
чітко визначені в ст. 111 ЦК України. Дана
норма містить вичерпний перелік
повноважень голови ліквідаційної
комісії, яким був ОСОБА_6 та не
передбачає повноважень щодо
надсилання листів-попереджень від
імені підприємства будь-яким фізичним
чи юридичним особам.

Відповідно до ч. 2 статті 89 ГК України,
посадовими особами товариства
визнаються голова та члени виконавчого
органу, голова ревізійної комісії
(ревізор), а у разі створення ради
товариства (спостережної ради) - голова
і члени цієї ради. Обмеження щодо
поєднання однією особою зазначених
посад встановлюються законом.

З аналізу перелічених норм вбачається,
що:

ОСОБА_6 надсилаючи листи з інформацією
щодо Позивача, діяв поза межами
повноважень встановлених ст. 111 ЦК
України:

ОСОБА_6, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 89 ГК
України, не відноситься до посадових
осіб ТОВ «Агроком».

В тексті листів, які написані нібито
від імені ТОВ «Агроком», адресовані
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 вказується на наявність
судової рейдерської атаки з боку
ОСОБА_2 щодо блокування роботи ТОВ
«Агроком».

Підприємство ж ТОВ «Агроком» як
відповідач не заперечує, а навпаки,
визнає позовні вимоги, і вважає, що
ОСОБА_2 слід виплатити 2000000 грн.

Тобто, якщо ОСОБА_2 є учасником
товариства, як визнало ТОВ «Агроком» у
справі № 911/1 840/13, то ОСОБА_6, підписуючи
листи висловлював в них свої власні
думки і міркування, які суперечать
позиції ТОВ «Агроком».

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 р. N 4 (v0004700-95) "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" розмір
відшкодування зазначеної шкоди суд
повинен визначати залежно від
характеру й обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат і з урахуванням інших обставин;
при цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування
Позивачу моральної (немайнової) шкоди в
сумі 2000 000грн., суд не врахував
зазначені вище роз'яснення Пленуму.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що Позивач в дійсності
пережив зазначені ним в позовній заяві
душевні переживання. Так само
відсутній будь-який розрахунок,
заявлений Позивачем суми моральної
шкоди.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції безпідставно вважав
обґрунтованим факт наявності у
позивача шкоди та без будь-якого
обґрунтування задовольнив стягнення
її розміру з ТОВ «Агроком».

За таких обставин, враховуючи
викладене, апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 серпня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком" про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: