________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2475/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2014 року Київський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одеса
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства про стягнення боргу по
заробітній платі, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, вимоги якого під час
розгляду справи декілька раз
уточнювала та відповідно до останніх
просить суд стягнути з
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства на свою користь грошові
кошти у розмірі 6.067 гривень 46 копійок в
рахунок відшкодування упущеної вигоди,
грошові кошти у розмірі 5.306 гривень 97
копійок в рахунок відшкодування трьох
відсотків річних, грошові кошти у
розмірі 5.960 гривень 72 копійки в рахунок
відшкодування інфляційних витрат,
грошові кошти у розмірі 12.772 гривні 24
копійки в рахунок відшкодування
заборгованості по заробітній платі,
грошові кошти у розмірі 4.000 гривень в
рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 16 січня 2012 року її
поновлено на роботу на посаді
провідного гідрогеолога геологічного
відділу у Причорноморському
Державному регіональному геологічному
підприємстві, а також стягнуто з
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства на її користь заробітну
плату за січень, лютий, березень,
травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50
копійок, заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 89.282
гривні 86 копійок та моральну шкоду у
розмірі 2.000 гривень.

Однак, Причорноморське Державне
регіональне геологічне підприємство
виконав рішення лише 29 серпня 2012 року
на підставі примусового порядку за
виконавчим провадженням № 31037208 від 17
лютого 2012 року, що підтверджується
наказом Генерального директора
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства від 29 серпня 2012 року за №
51/к.

В наслідок чого, у
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства знов виникла
заборгованість по заробітній платі
перед ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу
за період з 17 січня 2012 року по 29 серпня
2012 року у розмірі 29.951 гривні.

Рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року стягнуто з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі за
час вимушеного прогулу за період з 17
січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі
16.404 гривні 32 копійки, замість 29.951
гривні.

Крім того, з 01 липня 2013 року
Причорноморське Державне регіональне
геологічне підприємство перестало
виплачувати працівниками заробітну
плату, в тому числі ОСОБА_1, у зв'язку з
чим виникла заборгованість по
заробітній платі.

На підставі викладеного ОСОБА_1
вважає, що вона має право на стягнення з
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства на свою користь упущеної
вигоди у розмірі 6.067 гривень 46 копійок,
трьох відсотків річних зі стягнутих
сум у розмірі 5.306 гривень 97 копійок,
інфляційних збитків у розмірі 5.960
гривень 72 копійки, заборгованості по
заробітній платі у розмірі 12.772 гривні 24
копійки та витрат на правову допомогу в
сумі 4.000 гривень.

Не погодившись з вказаним
позовом, під час розгляду справи
представник Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства надав суду заперечення
проти позову, в якому посилається на те,
що відсутні підстави для стягнення
упущеної вигоди в розмірі 6.067 гривень 46
копійок, оскільки згідно відомостей
про нарахування заробітної плати
застрахованим особам, які були подані
до УПФУ, то всі суми єдиного внеску, що
належать для нарахування і
перерахування призначеної пенсії були
виплачені в повному обсязі.

Крім того відсутні підстави для
стягнення трьох відсотків річних та
інфляційних збитків зі стягнутих сум,
оскільки рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 16 січня 2012 року
стягнуто з підприємства на користь
ОСОБА_1 заробітну плату за січень,
лютий, березень, травень 2009 року у
розмірі 3.290 гривень 50 копійок та
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 89.282 гривні 86 копійок,
а також рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року стягнуто заборгованість по
заробітній платі за час вимушеного
прогулу за період з 17 січня 2012 року по 29
серпня 2012 року в сумі 16.404 гривні.
Зазначені суми коштів вже містили
інфляцію та були виплачені
підприємством у повному обсязі.

Також заперечує проти стягнення
витрат на правову допомогу в сумі 4.000
гривень, посилаючись на те, що не
являються судовими витратами, оскільки
такі витрати не мають обов'язковий
характер.

А щодо заборгованості по
заробітній платі зазначив, що
Причорноморське Державне регіональне
геологічне підприємство на теперішній
час дійсно має заборгованість по
заробітній платі перед ОСОБА_1, яка
становить суму у розмірі 12.518 гривень 32
копійки.

З урахуванням вказаного, просить
суд позовні вимоги задовольнити
частково в сумі 12.518 гривень 32 копійки
щодо заборгованості по заробітній
платі, а в іншій частині відмовити за
безпідставністю.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги в
частині стягнення витрат на правову
допомогу на суму 3.000 гривень, та всього
просила суд стягнути 33.107 гривень 39
копійок, посилаючись на обставини, які
викладені у позові.

При цьому пояснила суду, що
заробітну плату за січень, лютий,
березень, травень 2009 року у розмірі 3.290
гривень 50 копійок та заробітну плату за
час вимушеного прогулу у розмірі 89.282
гривні 86 копійок отримала 26 червня 2012
року на підставі примусового порядку,
але заборгованість по заробітній платі
за час вимушеного прогулу за період з 17
січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі
16.404 гривні не отримала.

Представник відповідача
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства у судовому засіданні
позов визнав частково, а саме в частині
стягнення заборгованості по
заробітній платі в сумі 12.518 гривень 32
копійки, а в іншій частині просив суд
відмовити за безпідставністю.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити частково з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 працювала у
Причорноморському Державному
регіональному геологічному
підприємстві на посаді провідного
гідрогеолога геологічного відділу, але
наказом № 74/к від 03 серпня 2009 року була
звільнена у зв'язку зі скороченням
штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України.

16 січня 2012 року Апеляційного суду
Одеської області постановив рішення,
яким поновив ОСОБА_1на роботі в
Причорноморському Державному
регіональному геологічному
підприємстві на посаду провідного
гідрогеолога геологічного відділу, а
також стягнув з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на її користь заробітну
плату за січень, лютий, березень,
травень 2009 року у розмірі 3.290 гривень 50
копійок, заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 89.282
гривні 86 копійок та моральну шкоду у
розмірі 2.000 гривень. Рішення набрало
законної сили.

Однак, зазначені кошти в розмірі
92.573 гривні 36 копійок (3.290 гривень 50
копійок + 89.282 гривні 86 копійок) ОСОБА_1
отримала лише 26 червня 2012 року, що
підтверджується випискою по рахунку
НОМЕР_2 від 27 лютого 2014 року за
період з 01 червня 2012 року по 19 липня 2013
року, наявної в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що
Причорноморське Державне регіональне
геологічне підприємство прострочило
виконання грошового зобов'язання перед
ОСОБА_1 щодо сплати заробітної плати за
січень, лютий, березень, травень 2009 року
у розмірі 3.290 гривень 50 копійок, а також
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за період з 07 серпня 2009 року по
16 січня 2012 року у розмірі 89.282 гривні 86
копійок, тому підприємство зобов'язано
сплатити суму боргу з урахуванням
трьох процентів річних від
простроченої суми.

Перевіривши правильність
розрахунку трьох процентів річних на
заробітну плату у розмірі 3.290 гривень 50
копійок за січень, лютий, березень,
травень 2009 року, суд погоджується з
отриманою сумою в розмірі 323 гривні 65
копійок.

Крім того, перевіривши
правильність розрахунку трьох
процентів річнихна заробітну плату за
час вимушеного прогулу у розмірі 89.282
гривні 86 копійок за період з 07 серпня 2009
року по 16 січня 2012 року, суд також
погоджується з отриманою сумою в
розмірі 4.114 гривні 24 копійки.

Між тим, Причорноморське Державне
регіональне геологічне підприємство
поновило ОСОБА_1 на роботі на посаду
провідного гідрогеолога геологічного
відділу лише 29 серпня 2012 року на
підставі примусового порядку за
виконавчим провадженням № 31037208 від 17
лютого 2012 року, що підтверджується
наказом Генерального директора
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства від 29 серпня 2012 року за №
51/к, що є грубим порушенням вимог ч. 5
ст. 235 КЗпП України, а саме рішення
про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, прийняте органом,
який розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Положеннями ст. 236 КЗпП України
встановлено, що у разі затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Оскільки рішення Апеляційного
суду Одеської області по поновлення
ОСОБА_1 на роботі було винесено 16 січня
2012 року, а виконано воно було 29 серпня
2012 року, тому у Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства знов виникла
заборгованість по заробітній платі
перед ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу
за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня
2012 року.

Рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року стягнуто з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі за
час вимушеного прогулу за період з 17
січня 2012 року по 29 серпня 2012 року в сумі
16.404 гривні 32 копійки.

Зазначене рішення набрало
законної сили, але Причорноморське
Державне регіональне геологічне
підприємство на теперішній час його не
виконало.

Таким чином, з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню три відсотка
річних з простроченої суми
заборгованості по заробітній платі за
час вимушеного прогулу за період з 17
січня 2012 року по 28 серпня 2012 року у
розмірі 16.404 гривні 32 копійки на
підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши правильність
розрахунку трьох процентів річних на
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 16.404 гривні 32 копійки
за період з 17 січня 2012 року по 28 серпня
2012 року станом на 24 лютого 2014 року, суд
погоджується з отриманою сумою в
розмірі 869 гривень 08 копійок.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що вимога ОСОБА_1 про
стягнення з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на її користь грошових
коштів у розмірі 5.306 гривень 97 копійок в
рахунок відшкодування трьох відсотків
річних є обґрунтованою, яка підлягає
задоволенню.

Однак, суд вважає, що вимога
ОСОБА_1 в частині стягнення з
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства на її користь інфляційних
збитків з суми 3.290 гривень 50 копійок,
89.282 гривні 86 копійок та 16.404 гривні 32
копійки не підлягають задоволенню,
оскільки зазначені кошти були стягнути
на її користь на підставі судових
рішень, які в себе включали інфляцію та
грошові кошти в сумі 3.290 гривень 50
копійок і в сумі 89.282 гривні 86 копійок
були виплачені Причорноморським
Державним регіональним геологічним
підприємством ОСОБА_1 у повному обсязі.

Статтею 115 КЗпП України та ст. 24
Закону України «Про оплату праці»
передбачено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше
двох разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує шістнадцяти
календарних днів.

Але не зважаючи на це, з 01 липня 2013
року Причорноморське Державне
регіональне геологічне підприємство
перестало виплачувати ОСОБА_1, у зв'язку
з чим виникла заборгованість по
заробітній платі за період з 01 липня 2013
року по 24 лютого 2014 року.

При цьому, представник
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства у судовому засіданні
підтвердив, що у підприємства перед
ОСОБА_1 дійсно існує заборгованість по
заробітній платі та в цій частині не
заперечував проти задоволення позову.

Тому з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню заборгованість по
заробітній платі в розмірі 12.772 гривні 24
копійки з урахуванням інфляції та
трьох відсотків річних на підставі ст.
625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, єдоходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК
України).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК
України,збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Також суд вважає, що неправомірне
звільнення ОСОБА_1 з роботи та подальше
її перебування на обліку у центрі
зайнятості з 17 серпня 2009 року по 11
квітня 2011 року (до досягнення нею
пенсійного віку) негативно вплинуло на
розрахунок середнього заробітку за
відповідний період при призначенні
пенсії за віком з огляду на наступне.

Так, пенсія за віком станом на 11
квітня 2011 року була призначена ОСОБА_1 в
сумі 1802 гривні 38 копійок, але після
нарахування за рішенням суду
заробітної плати та внесення
підприємством у вересні 2012 року за
період 01 серпня 2009 року - 01 квітня 2011
року відповідних внесків до Пенсійного
фонду, пенсія ОСОБА_1 була
відкоригована станом на 10 квітня 2011
року, але з 01 жовтня 2012 року розмір
пенсії склав 2078 гривень 35 копійок.

Тобто з 11 квітня 2011 року по 01
жовтня 2012 року (всього 18 місяців) ОСОБА_1
отримувала пенсію на 275 гривень 97
копійок менше, виходячи з наступного
розрахунку:

(2.078 гривень 35 копійок - 1.802 гривні
38 копійок = 275 гривень 97 копійок).

Таким чином, недоотримана пенсія
за період з 11 квітня 2011 року по 01 жовтня
2012 року склала 4.967 гривень 46 копійок,
виходячи з наступного розрахунку:

(275 гривень 97 копійок * 18 місяців =
4.967 гривень 46 копійок).

Положеннями ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менш як 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої
обчислена пенсія.

Крім того, Причорноморське
Державне регіональне геологічне
підприємство за період вимушеного
прогулу за період з 17 січня 2012 року по 28
серпня 2012 року не нарахувало ОСОБА_1
заробітну плату та не внесено
відповідних внесків до Пенсійного
фонду України, тому період з 17 січня 2012
року по 28 серпня 2012 року не було
зараховано до загального стажу роботи,
в наслідок чого з 24 місяців трудового
стажу, необхідних для перерахунку
пенсії, відпали ці 7 місяців.

Таким чином, перерахунок пенсії,
на який мала право позивачка з 11 квітня
2013 року не має можливості виконати,
внаслідок чого, отримує пенсію на 110
гривень в місяць менше, ніж має право.

Всього за період з 11 квітня 2013
року по 11 лютого 2014 року ОСОБА_1
недоотримала пенсію в розмірі 1.100
гривень, виходячи з наступного
розрахунку:

(110 гривень * 10 місяців = 1.100
гривень).

З огляду на вищевказане, суд
вважає, що з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню грошові кошти у
розмірі 6.067 гривень 46 копійок в рахунок
відшкодування упущеної вигоди,
виходячи з наступного розрахунку:

(недоотримана пенсія за період з 11
квітня 2011 року по 01 жовтня 2012 року у
розмірі 4.967 гривень 46 копійок +
недоотримана пенсія за період з 11
квітня 2013 року по 01 лютого 2014 року = 6.067
гривень 46 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК
України, судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом судової справи, зокрема,
належать витрати на правову допомогу
(ч. 3 ст. 79 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

У зв'язку з розглядом цієї справи
ОСОБА_1 вказує, що втратила власні кошти
на правову допомогу адвоката в сумі 4.000
гривень.

Більш того, ОСОБА_1 у судовому
засіданні пояснила, що вказана сума
грошей була нею виплачена адвокату для
надання правової допомоги по цій
справі та іншої справи, яка також
розглядалась в суді.

Однак, в даному випадку слід
стягнути з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
витрати, пов'язаних з оплатою правової
допомоги адвоката тільки по цій справі
та які складають суму у розмірі 1.000, а в
іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Крім того, суд вважає, що з
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі, яка буде
пропорційна задоволенню позовних
вимог на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України,
оскільки ОСОБА_1 звільнена від
сплати судового збору.

Положеннями ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи позивачка
ОСОБА_1 довела суду ті обставини, на які
вона посилалась як на підставу
позовних вимог.

Оцінивши встановлені по справі
обставини у їх сукупності, суд вважає,
що у зв'язку з простроченням
Причорноморським Державним
регіональним геологічним
підприємством виконання грошових
зобов'язань та невиплати заробітної
плати, загальна сума яка підлягає
стягненню з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на користь ОСОБА_1
становить 25.146 гривень 67 копійок,
виходячи з наступного розрахунку:

(упущена вигода в сумі 6.067 гривень
46 копійок + три відсотка річних зі
стягнутих сум у розмірі 5.306 гривень 97
копійок + заборгованість по заробітній
платі з урахуванням інфляції та трьох
відсотків річних в сумі 12.772 гривні 24
копійки + витрати на правову допомогу в
сумі 1.000 гривень = 25.146 гривень 67
копійок).

При цьому суд критично ставиться
до тверджень представника
Причорноморського Державного
регіонального геологічного
підприємства, оскільки вони не
засновані на законі, не
підтверджуються зібраними по справі
доказами та ними спростовуються.

Отже, з огляду на вищевказане,
оцінивши всі доводи у їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, які
підлягають частковому задоволенню
шляхом стягнення з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства на її користь 6.067 гривень
46 копійок в рахунок відшкодування
упущеної вигоди, грошові кошти у
розмірі 5.306 гривень 97 копійок в рахунок
відшкодування трьох відсотків річних,
грошові кошти у розмірі 12.772 гривні 24
копійки в рахунок відшкодування
заборгованості по заробітній платі та
грошові кошти у розмірі 1.000 гривень в
рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу, а всього 25.146 гривень
67 копійок, в іншій частині відмовити за
безпідставністю з підстав, викладених
у мотивованій частині цього рішення.
Також з відповідача в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі,
яка буде пропорційна задоволенню
позовних вимог, а саме у розмірі 251
гривні 46 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 209,
212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 235,
237-1 КЗпП України, ст.ст. 22, 526, 610-612, 625 ЦК
України, ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства (, МФО 380612,
р/р 5081 в АТ «Златобанк») на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 6.067
(шість тисяч шістдесят сім) гривень 46
(сорок шість) копійок в рахунок
відшкодування упущеної вигоди, грошові
кошти у розмірі 5.306 (п'ять тисяч триста
шість) гривень 97 (дев'яносто сім)
копійок в рахунок відшкодування трьох
відсотків річних, грошові кошти у
розмірі 12.772 (дванадцять тисяч сімсот
сімдесят дві) гривні 24 (двадцять чотири)
копійки в рахунок відшкодування
заборгованості по заробітній платі та
грошові кошти у розмірі 1.000 (одна
тисяча) гривень в рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу, а всього 25.146 (двадцять п'ять
тисяч сто сорок шість) гривень 67
(шістдесят сім) копійок.

В іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з Причорноморського
Державного регіонального геологічного
підприємства (, МФО 380612,
р/р 5081 в АТ «Златобанк») в
дохід держави судовий збір у розмірі 251
(двісті п'ятдесят одну) гривню 46 (сорок
шість) копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.