інстанції - Янголь Є. В.Номер
провадження 22-ц/788/833/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В., Ільченко О. Ю.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 27 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 до Приватного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_6,
Служба у справах дітей Сумської
міської ради, про визнання недійсним
договору іпотеки, -

в с т а н о
в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 27 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

При цьому доводить, що діти, які не є
власниками майна, що належить на праві
власності їх батькам, набувають права
користування таким майном. Відповідно
до договору купівлі-продажу ОСОБА_6,
який є батьком ОСОБА_4 придбав у
приватну власність квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому
ОСОБА_4 має право користуватися майном
свого батька.

Крім того вказує, що на підставі
доказів, а саме: особовою справою зі
школи, довідками, показами свідка, було
доведено факт, що ОСОБА_4 на момент
укладення договору іпотеки і по
теперішній час проживає (користується)
квартирою свого батька.

Зазначає, що 12 лютого 2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено
іпотечний договір без згоди органу
опіки і піклування, а тому він є
нікчемним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
представника відповідача
Старовойтової О.О., яка заперечувала
проти доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір іпотеки укладено відповідно до
вимог чинного законодавства і при його
укладенні не було порушено права
неповнолітньої дитини, а тому підстав,
передбачених ч.6 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК
України, для задоволення позову немає.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про охорону
дитинства» батьки не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
укладати договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовитися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін і
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання.

Тому з врахуванням цих положень Закону
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності чи право
користування на предмет іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.

Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки (зокрема, реєстрація
неповнолітньої дитини в квартирі), як і
народження дитини після укладення
договору іпотеки не є підставою для
визнання такого договору недійсним з
підстави невиконання вимог ст.17 ЗУ «Про
охорону дитинства» про отримання згоди
органу опіки і піклування.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 176
Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 18
Закону України "Про охорону дитинства",
ч. 1 ст. 405 ЦК України права батьків та
дітей на користування житлом, яке є
власністю когось із них,
встановлюється законом, діти - члени
сім'ї власника жилого приміщення мають
право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 грудня 2010 року ОСОБА_6 придбав
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

На час придбання квартири ОСОБА_6 у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 не
перебував.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є
ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

12 лютого 2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено
іпотечний договір №SUC9G9,
відповідно до умов якого в іпотеку
банку була передана квартира АДРЕСА_1.

При укладенні зазначеного договору в
вищевказаній квартирі зареєстрованих
осіб не значилося.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були
зареєстровані за адресою АДРЕСА_2.

При складанні анкети-заяви ОСОБА_6
зазначав, що неодружений та в графі
«Діти» будь-які відомості відсутні.

З листопада 2012 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Отже, за встановлених обставин справи,
колегія суддів вважає, що договір
іпотеки укладено відповідно до вимог
діючого законодавства і при його
укладенні не були порушені права
позивачки та неповнолітнього сина,
тому підстав передбачених ч. 6 ст. 203 та
ч. 1 ст. 215 ЦК України для задоволення
позову немає.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_6 не мав права укладати договір
іпотеки без згоди органу опіки і
піклування є безпідставним, оскільки
договір не зачіпає прав та інтересів
дитини.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги не ґрунтуються на законі,
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
зміни чи скасування оскаржуваного
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 27 березня 2014 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -