Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Куцин М.М.,

при секретарі -Чейпеш С.І.,

з участю - представника прокуратури
Закарпатської області - Роман М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді справу за
апеляційною скаргою прокуратури
Закарпатської області на рішення
Хустського районного суду від 03 грудня
2013 року по справі за позовом Хустського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Закарпатської
державної обласної адміністрації,
Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області
до Хустської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача Міськрайонне управління
Держкомзему України в м. Хуст та
Хустському районі про визнання
незаконним і скасування розпорядження
РДА, визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку і скасування його
державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року Хустська
міжрайонна прокуратура звернулася в
суд із даним позовом, мотивуючи тим, що
розпорядженням голови Хустської РДА
№71 від 08.02.2006 року «Про надання дозволу
на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,2204 га
природних сіножатей для будівництва та
обслуговування жилого будинку в
урочищі «Верхні Кіреші» на території
Хустської міської ради за межами
населеного пункту» надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_2.

На підставі вказаного розпорядження
голови РДА №71 від 08.02.2006 року та
договору №672 від 27.05.2009 року укладеного
між відповідачкою та ТОВ «Хуст-Земля
Карпат» гр. ОСОБА_2 розроблено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,21 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку в
урочищі «Верхні Кіреші», який був
затверджений розпорядженням голови
Хустської РДА за №110 від 12.03.2010 року і
видано відповідачу державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Вважають, що дані розпорядження голови
Хустської районної державної
адміністрації прийняті з порушенням
вимог земельного законодавства,
оскільки при прийнятті оскаржуваних
розпоряджень виділено земельну
ділянку за межами населеного пункту не
за призначенням (для будівництва та
обслуговування жилого будинку), а отже
вийшов за межі повноважень визначених
ЗК України.

Посилаючись на вказані обставини
просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від
03 грудня 2013 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду як таке, що
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки підстав передбачених чинним
законодавством для відмови у позові
відсутні.

Заслухавши представника прокуратури
Закарпатської області Роман М.С., який
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, перевіривши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явилися, від її представника
надійшла повторно заява про
відкладення розгляду справи і судова
колегія вважає у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції з
посиланням на вимоги ст.ст. 116, 150 ЗК
України, Практику Європейського суду з
прав людини констатував, що позивач не
зазначив, яку шкоду завдано державі, її
розмір, не представлено жодного
документа, який би підтверджував
наявність і розмір нанесеної шкоди та
не доведено, що відповідачу передано у
приватну власність частини земель
водного фонду.

Даний висновок суду не ґрунтується на
фактичних обставинах справи і рішення
суду постановлене всупереч вимогам п.
«а» ст. 17, ч.4 ст. 122, ст. 38, п.12 розділу Х
«Перехідних положень Земельного
кодексу України».

Встановлено, що розпорядженням голови
Хустської РДА №71 від 08.02.2006 р. «Про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,2204 (природних
сіножатей) для будівництва та
обслуговування жилого будинку в
урочищі «Верхні Кіреші» на території
Хустської міської ради, за межами
населеного пункту» надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_2

На підставі вказаного розпорядження та
договору від 27.05.2009 року №672 ТОВ
«Хуст-Земля Карпат» ОСОБА_2 розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність площею
0,21 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку в
урочищі «Верхні Кіреші» на території
Хустської міської ради за межами
населеного пункту.

Даний проект відведення земельної
ділянки затверджений розпорядженням
голови Хустської районної державної
адміністрації за №110 від 12.03.2010 року
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель в урочищі
«Верхні Кіреші», за межами населеного
пункту м. Хуст» і на підставі якого гр.
ОСОБА_2 видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку.

Пунктом «а» ст. 17 ЗК України визначено,
що до повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених Кодексом.

Згідно ст. 38 ЗК України до земель
житлової та громадської забудови
належать земельні ділянки в межах
населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування.

Відповідно до п.12 Перехідних положень
Земельного Кодексу до розмежування
земель державної і комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Розпорядженням голови Хустської РДА
від 08.02.2006 року №71 надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку, яка
розташована за межами населеного
пункту і відповідно до ст. 38 ЗК України
виділення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку не передбачено
земельним законодавством.

Враховуючи п.12 розділ Х «Перехідних
положень» ЗК та ч.4 ст. 122 ЗК України
відповідно до яких повноваженнями
виділяти земельні ділянки за межами
населених пунктів для будівництва та
обслуговування житлових будинків на
час виділення спірної земельної
ділянки була наділена обласна державна
адміністрація.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року.

Зважаючи на наведене, та вимог ч.2 ст. 19
Конституції України, яка передбачає, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому оспорювані
рішення підлягають скасуванню та
визнанню недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку.

При постановленні рішення суд першої
інстанції з посиланням на практику
Європейського суду з прав людини і
виходячи зі змісту 32-35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Стреч проти Сполученого
Королівства», що самі по собі допущені
органами публічної влади порушення не
можуть бути бузумовною підставою для
визнання недійним рішення про передачу
земельної ділянки та повернення її в
порушення права власності набувачів,
якщо вони не допущені внаслідок
протиправної поведінки осіб, яким
земельні ділянки передані у власність.

Відповідно до висновків Верховного
Суду України, викладених у постанові
від 18 вересня 2013 року №6-84цс13 при
порушенні законодавства при виділенні
земельної ділянки звернення прокурора
до суду спрямоване на задоволення
суспільної потреби у відновленні
законності при вирішенні
суспільнозначимого питання про
безоплатну передачу земельної ділянки
з комунальної у приватну власність
територіальної громади землі, яка
вибула з її власності незаконно.

Позбавлення особи права власності на
земельну ділянку, яка виділена з
порушенням чинного законодавства, за
висновками Верховного Суду України не
порушує справедливість рівноваги між
інтересами суспільства та правами
власника.

Висновок Європейського суду з прав
людини про порушення прав заявника у
справі «Стретч проти Сполученого
Королівства» не може бути прецедентом
при розгляді справи.

Прийняття головою Хустської районної
державної адміністрації розпорядження
про передачу у власність відповідача
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
межами населеного пункту є
перевищенням наданих законом
повноважень.

Разом з тим, в позовних вимогах про
зобов'язання міськрайонне управління
Держкомзему у м. Хуст та Хустському
районі скасувати державну реєстрацію
державного акту на право власності на
земельну ділянку загальною площею 0,21
га серії ЯИ №223703 від 12.03.2010 р. виданого
ОСОБА_2, то в цій частині слід відмовити,
оскільки даний орган не був залучений
до участі у справі в якості
відповідача, а на третю особу не можуть
бути покладені зобов'язання по
виконанню певних дій та на час розгляду
справи такий орган не існує.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у
відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, яким позовні вимоги слід
задовольнити частково із
вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 60, 307, 309, 316 ЦПК України,
ст.ст. 17 п. «а», 122 ч.4, 38 п.12 розділу Х
«Перехідних положень» Земельного
кодексу України, судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури
Закарпатської області задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від
03 грудня 2013 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Хустської РДА від
08.02.2006 року №71 «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,2204 га (природних сіножатей) для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в урочищі «Верхні Кіреші» на
території Хустської міської ради за
межами населеного пункту» та
розпорядження голови Хустської РДА від
12.03.2010 року №110 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку в урочищі «Верхні Кіреші» на
території Хустської міської ради, за
межами населеного пункту площею 0,21 га».

Визнати недійсним державний акт серії
ЯИ №222703 зареєстрований 12.03.2010 року на
ОСОБА_2 на право власності на земельну
ділянку площею 0,21 га в урочищі «Верхні
Кіреші» за межами населеного пункту
для будівництва та обслуговування
жилого будинку.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
Собослой Г.Г.