Справа № 128/5428/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі: судді
Ганкіній І.А.

При секретарі: Колонюк Ю.В.

Позивачі ОСОБА_1

Адвокаті ОСОБА_2

Відповідачі ОСОБА_3

3-тій особі ОСОБА_4

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Вінниця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю 3-ої особи
ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про
право власності за №354 від 11.12.2006р. та
визнання права власності на ? частини
будинку за АДРЕСА_1, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, за участю 3-ої особи
ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про
право власності за №354 від 11.12.2006р. та
визнання права власності на ? частини
будинку за АДРЕСА_1.

В позові позивач зазначив, що в 1996
році він одружився зі своєю колишньою
дружиною ОСОБА_4, і вони почали
проживати на орендованих квартирах. В
1998 році він отримав квартиру у спадок
по АДРЕСА_2, де вони прожили до 2001 року,
після чого вказана квартира була
продана.Відповідач, на той час, тесть
позивача, запропонував купити іншу
квартиру, більшого розміру, за кошти
отримані від продажу попередньої
квартири і кошти, які відповідач
погоджувався доплатити. На суму, яка
була у них в наявності, квартиру знайти
було неможливо, і вони разом вирішили
придбати земельну ділянку для
будівництва. Ділянка була придбана в
АДРЕСА_1, за кошти відповідача, а
будівництво згідно домовленості
проводилось за спільні кошти позивача
та відповідача. В 2006 році частина
будинку була збудована, і позивач з
колишньою дружиною і дітьми почали в
ньому проживати, а іншу частину
добудовували до 2012 року. За взаємною
домовленістю між позивачем, його
колишньою дружиною та її батьками
право власності на будинок АДРЕСА_1
було оформлено на відповідача, так як
вони сподівались, що завжди будуть
проживати разом. В 2006 році відповідачем
було отримано свідоцтво на право
власності на вказаний будинок та
технічний паспорт на будинок.
Відповідач увесь цей час проживав за
адресою АДРЕСА_3, де проживає до
теперішнього часу, участі в
будівництві не брав, але оплачував
деякі види робіт. Всі матеріли
необхідні для будівництва були
придбані за рахунок позивача. Загальна
сума вкладених позивачем коштів у
будівництво будинку становить 290 000
грн., що становить половину вартості
будинку. На суму 188 508 грн. у позивача
збереглись документи, роботи на
залишок суми виконувались ним
особисто, за допомогою родичів, друзів
та осіб, які не є підприємцями. Участь
позивача у спорудженні будинку та
витратах на придбання будівельних
матеріалів підтверджується довідкою
сільської ради села Агрономічне, актом
обстеження житлово-побутових умов,
товарними чеками, договорами підряду.
Сума вкладена позивачем в будівництво,
була отримана від продажу спадкової
квартири, допомоги батьків. В
будівництво позивач також вкладав
більшу частину своєї заробітної плати.
В грудні 2012 року позивач розлучився з
колишньою дружиною і відповідач
запропонував йому, разом з дочкою, яка
залишилась після розлучення жити з
позивачем, висилитись з будинку по
АДРЕСА_1, тазапропонував йому
компенсацію в сумі 20 000 грн., мотивуючи
це відсутністю іншої суми коштів.
Технічний паспорт на будинок та
свідоцтво на право власності
знаходяться у відповідача. В
будівництво вказаного будинку позивач
вклав усі гроші, які заробив за все своє
життя, а також гроші, які надали йому
батьки, і після розлучення позивач
намагається залишити позивача разом з
неповнолітньою дочкою без будь якого
житла. Тому, позивач звернувся до суду з
позовом про скасування свідоцтва про
право власності за №354 від 11.12.2006р. та
визнання права власності на ? частини
будинку за АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 позов
підтримали в межах заявлених вимог та
на підставах зазначених у позові. Суду
позивач пояснив, що вклав значні кошти
у будівництво спірного будинку, яке
велося в період 2008-2009р. і особисто
приймав участь у оплаті робіт по
будинку, та також передавав кошти для
оплати робіт бувшій дружині та
відповідачу. В будівництво вклав кошти,
які залишилися від продажу спадкової
квартири, заробітню плату та гроші , які
надавали йому батькі. Документи на
будинок були оформлені на відповідача,
так як він мав намір отримати квартиру
на роботі. На теперішній час, цей
будинок є його єдиним житлом, його та
доньки, але з будинку його було
виселено за рішенням суду. Оскільки,
ним було вкладено половину коштів у
будівництво, позивач вважає, що
свідоцтво про право власності видане
на відповідача слід скасувати та
визнати за ним право власності на ?
будинку в ідеальній частці.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав
та суду показав, що ним за власні кошти
було придбано земельну ділянку в
АДРЕСА_1, на якій вже знаходився
побудований підмурок. На вказаній
земельній ділянці він розпочав
будівництво будинку. Будинок будував
для себе і наміру оформляти на нього
власність на іншу особу не мав.
Будівництво велося ним за його власні
гроші, відповідач грошей у будівництво
не вкладав зовсім, лише в одній з кімнат
поклеїв шпалери та поставив вхідні
двері і почав будівництво паркану,
зробивши підмурок. Цей вклад вважає
незначним. Домовленості на створення
спільної власності він з позивачем не
мав, тому позивач надав йому розписку,
що не претендує на будинок. Враховуючи,
що позивач та він не мали домовленості
про будівництво спільної власності, і
будівництво велося виключно за його
кошти, просить у задоволенні позову
відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнала та
підтримала пояснення надані
відповідачем. Суду також показала, що
будівництво будинку велося за гроші
відповідача, позивач гроші в
будівництво будинку не вкладав, тому
просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
встановив наступне:

ОСОБА_3 у відповідності до
свідоцтва про право власності за №354
від 11.12.2006р. виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Агрономічної сільської ради за №183 від
26.10.2006р. є власником житлового будинку
за АДРЕСА_1 (а.с.124).

На дане будинковолодіння було
видано технічний паспорт від 18.08.2006р. за
№498 за яким власником будинку
зареєстровано саме ОСОБА_3

Подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4
перебувало у шлюбі з 1996р. по грудень
2012р. Будівництво будинку було
завершено згідно даних технічного
паспорту в 2006р. (а.с.7-10).

Позовні вимоги позивач грунтує на
підставі ст.331 ЦК України.

Згідно нормативних положень ст.331
ЦК України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору
є власником цієї речі.

За ч.2 ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
спорули) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Як встановлено по справі, спірний
житловий будинок за АДРЕСА_1 був
побудований на земельній ділянці, що
перебуває у приватній власності ОСОБА_3
за довогом купівлі-продажу від 12.09.2003р.
з відповідним цільовим призначенням -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, споруд та будівель.

Після завершення будівництва
будинок був прийнятий в експлуатацію
та було видане свідоцтво про право
власності за №354 від 11.12.2006р. на ім»я
ОСОБА_4, яке належним чином було
зареєстровано в КП ВООБТІ в реєстровій
книзі №8 за №420 (а.с.124 зв.).

З моменту його видачі у 2006р. дане
свідоцтво чи рішення виконавчого
комітету Агрономічної сільської ради
за №183 від 26.10.2006р. позивачем чи іншою
особою не оскаржувалося.

Підтвердження передачі
відповідачем права забудови належної
йому земельної ділянки позивачу чі
іншій особі, а також укладення між ними
письмового правочину щодо побудови на
даній земельній ділянці об»єкту
нерухомості з закріпленням його в
подальшому на праві спільної сумісної
чи часткової власності між сторонами,
суду не надано та документально не
підтверджено.

Відсутність укладання такого
правочину не заперечується і самими
сторонами.

Тому, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, суд враховує, що
позивач не довів суду наявність
існування між ним та відповідачем будь
якого правочину, домовленості щодо
створення спільної власності у вигляді
спірного житлового будинку, в зв»язку з
чим, свідоцтво про право власності за
№354 від 11.12.2006р., що видане на підставі
рішення виконавчого комітету
Агрономічної сільської ради за №183 від
26.10.2006р. є законним та підстав для його
скасування не має.

Крім того, самостійною підставою
для відомви в заявлені даної вимоги є і
пропуск позивачем строку для звернення
до суду з позовом без поважних причин,
на що вказує відповідач.

Свідоцтво про право власності за
№354 від 11.12.2006р. є виданим та
зареєстрованим 11.12.2006р., а отже
враховуючи загальний строк позовної
давності в 3 роки перебіг позовної
давності є таким, що сплинув.
Клопотання про поновлення строку
позивачем не подавалося.

А отже, виходячи з вищевказаних
обставин, суд вважає недоведеним
виникнення у позивача права власності
на ? ідеальну частку у вищевказаному
будинку, так як відповідач є единою
особою, що має статус забудовника, а
отже і особою, яка має набуває право
власності на побудований ним об»єкт
нерухомості створений на земельній
ділянці забудовника та за його кошт в
цілому.

В зв»язку з зазначеним, позовна
вимога щодо визнання за позивачем
права власності на ? частину спірного
будинку, також до задоволення не
підлягає.

Враховуючи відмову у задоволенні
позову, судові витрати до стягнення з
відповідача не підлягають.

Керючись ст.ст.316,317,319,321,325,328,331 ЦК
України, ст.ст.15,30,60,88,214,215,223 ЦПК України,
суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, за участю 3-ої особи ОСОБА_4 про
скасування свідоцтва про право
власності за №354 від 11.12.2006р. та
визнання права власності на ? частини
будинку за АДРЕСА_1 та стягненні
судових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя: