Справа №485/2823/13-ц 03.03.2014 03.03.2014 03.03.2014
Провадження №22-ц/784/680/14
Суддя по 1 інстанції - Кішковська З.А.
Доповідач апеляційної інстанції
Рішення

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богатирьовою В.А.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"

на заочне рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 10 січня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановила:

21 листопада 2013 року публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
(далі - Банк) звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказував, що 22 червня 2007
року між ними укладено кредитний
договір № 002-14075-220607, відповідно до умов
якого банк відкрив відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 та надав
кредит шляхом відкриття відновлюваної
кредитної лінії з лімітом кредитування
в сумі 3 000 грн., який не може
перевищувати 30 000 грн.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору у нього
утворилась заборгованість перед
банком станом на 25 грудня 2012 року в сумі
10 014 грн. 44 коп., що складається з
простроченого тіла кредиту.

Посилаючись на викладене, позивач
просив про задоволення позову.

Заочним рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 10 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову з
підстав пропуску позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся до суду поза
межами строків позовної давності.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, згідно ст. 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтями 256, 257 ЦК України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 статті 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначено або визначено моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явлення вимоги про
виконання зобов'язання.

Як роз'яснено у п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" якщо строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Пунктом 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону,
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13).

З матеріалів справи вбачається,
що 22 червня 2007 року між ТОВ "Комерційний
Банк "Дельта", правонаступником якого є
ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_2 укладено
договір № 002-14075-220607, за яким Банк надав
відповідачу платіжну картку і пін-код
до неї, а він набув право і отримав 3000
грн. кредиту за відновлювальною
відкличною кредитною лінією з лімітом
у 30 000 грн. під 29,9% річних, згідно
тарифного пакету "Класичний" ( а.с. 5-6).

Відповідно до пункту 1.4. цього
договору кредитування рахунку в межах
кредитної лінії здійснюється протягом
364 календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами, та не потребує
підписання додаткових угод.

Згідно з п. 4.1 вказаного договору
відповідач, який його підписав,
засвідчив про ознайомлення з його
умовами, Правилами і Тарифами надання
указаного кредиту та про свою
відповідальність за невиконання цього
договору.

Пунктом 4.2 визначено, що
договір діє до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором.

Крім того, відповідно до п.п.
3.1.9 Правил здійснення операцій за
картковими рахунками, відкритими
фізичним особам, затверджених головою
ради директорів товариства з обмеженою
відповідальність "Комерційний банк
"Дельта" 12 квітня 2007 року, у
разі виявлення бажання припинити дію
картки держатель картки зобов'язаний
звернутися з заявою до Банку про
закриття рахунку та припинення дії
картки.

Виходячи з аналізу наведених
правових норм та доказів, наданих
Банком щодо обставин справи, колегія
суддів дійшла висновку, що в межах дії
кредитного договору кредитор має право
у будь-який час порушити питання про
примусове повернення заборгованих сум,
а тому звернення Банку у листопаді 2013
року до суду з позовом про стягнення
боргу не можна вважати здійсненим поза
межами строку позовної давності.

Тому висновок суду першої
інстанції про початок перебігу строку
позовної давності з часу припинення
виконання зобов'язань (грудень 2009 року)
або з часу закінчення дії договору,
яким суд вважав грудень 2009 року, не
відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам закону.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Починаючи з грудня 2009 року
відповідач перестав погашати
отриманий кредит, внаслідок чого у
нього станом на 25 грудня 2012 року
утворилась кредитна заборгованість у
розмірі 10 014 грн. 44 коп. (а.с.12-13).

Таким чином свої зобов'язання за
договором позивач виконав, надавши
позичальнику кредитні кошти на
картковий рахунок, які останній
отримав. Водночас, сам позичальник
своїх зобов'язань щодо сплати
кредитних коштів не виконав.

Таким чином, відповідно до вимог
ст.526, 1050, 1054 ЦК України та
ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь
Банку підлягає стягненню
10 014 грн. 44 коп. кредитної
заборгованості та 351 грн. 20 коп. судових
витрат.

Оскільки суд першої інстанції був
іншої думки, то рішення суду на
підставі п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України слід скасувати й ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
позов Банку, відповідно розподілив
судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити.

Рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 10 січня 2014 року скасувати
й ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором №
002-14075-220607 від 22 червня 2007 року станом на
25 грудня 2012 року у розмірі
10 014 горн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" 351 грн. 20 коп. судових
витрат.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: