Справа № 161/4620/13-ц
Провадження № 2/161/6/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

05 березня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

при секретарі Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідачів про виділ
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Свій позов мотивує тим, що
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 з 1988 року до 2013 року. 02 березня 2013
року шлюб між ними було розірвано. Від
шлюбу у сторін спільних дітей немає.
Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
проживали в двохкімнатній квартирі
АДРЕСА_1.

01 жовтня 2004 року дана квартира
була приватизована їх сім'єю, в
кількості трьох чоловік, а саме ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 05 жовтня 2004 року їхня
приватна спільна сумісна власність
була зареєстрована у Волинському
обласному бюро технічної
інвентаризації за реєстраційним
номером № 7758634, згідно витягу з
реєстрації права власності на нерухоме
майно № 4959677. Частки співвласників не
визначені. Проте, відповідно до чинного
законодавства частки сторін рівні.
Зазначає, що згоди на добровільний
поділ між сторонами не досягнуто.

Просить виділити їй в квартирі
АДРЕСА_1, в натурі 1/3 її частини, як
частку в майні, що є спільною сумісною
власністю. При неможливості реального
виділу належної позивачці 1/3 частки в
спільній сумісній власності, просить
стягнути з відповідачів в її користь
грошову компенсацію вартості її
частки. Крім того, просить стягнути з
відповідачів судові витрати по справі.

Позивач та її представник подали
в суд заяву, в якій просять справу
слухати за наявними матеріалами.
Просять стягнути з відповідача на
користь позивача суму в розмірі 83516
грн., яка складається з 82452 грн. вартості
1/3 частки квартири за мінусом 3020 грн.
витрат на утримання будинку, 800 грн.
судового збору, 2500 грн. витрат на
надання правової допомоги та 784 грн.
вартості експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_4
подав до суду заяву, в якій просить
справу слухати за наявними
матеріалами. Позовні вимоги визнав,
погодився виплатити позивачу загальні
витрати на суму 83516 грн.

Дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності на житло, виданого 01
жовтня 2004 року відділом по
приватизації житлового фонду
виконавчого комітету Луцької міської
Ради, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Як вбачається з копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68).

З свідоцтва про право на спадщину за
законом від 05 березня 2014 року, виданого
приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_3
успадкував 1/3 частку квартира АДРЕСА_1
після смерті свого батька ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
1/3 частина квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 2/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

З висновку № 8325-8326 Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Волинського відділення від 27
грудня 2014 року вбачається, що
досліджувана двохкімнатна квартира не
може бути перепланована та
переобладнана з виділенням 1/3 частини,
так як об'ємно-планувальні,
конструктивні рішення та інженерні
комунікації житлового будинку не дають
можливості забезпечення співвласників
ізольованими житловими приміщеннями
та влаштування додаткових приміщень
кухні, вбиральні та ванної кімнати.
Виходячи з вищенаведеного, розподіл
між співвласниками з виділенням в
натурі 1/3 частини двохкімнатної
квартири АДРЕСА_1 неможливий. Дійсна
вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1
станом на 27 січня 2014 року становить 82452
грн.

Таким чином, оскільки виділення частки
є неможливе, тому з відповідача ОСОБА_3
на користь позивача слід стягнути 82 452
грн., що становить вартості 1/3 частки
квартири. Разом з тим, відповідно до ст.
322 ЦК України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Отже, обов'язок сплати
комунальних послуг лежить на кожному з
власників майна у відповідності до їх
частки. Враховуючи той факт, що в період
з лютого 2011 року і по даний час
комунальні послуги сплачувались
відповідачами, загальна сума складає
9060 грн., що в частині 1/3 становить 3020
грн., а тому компенсацію за 1/3 частини
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 слід
зменшити на 3020 грн.

Крім того, в даній справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу вартість якої становила 1176
грн., а тому з відповідача в користь
позивача слід стягнути 2/3 витрат на
проведення даної експертизи, що
становить 784 грн.

До задоволення, також, підлягає вимога
позивача про стягнення з відповідача в
її користь 2500 грн. витрат на правову
допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно договору від 14 березня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 5000 грн.
ОСОБА_6 за надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року, розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані
та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, враховуючи, що
відповідач позов визнав, суд прийшов до
висновку, слід з відповідача на користь
позивача суму в розмірі 83 516 грн., яка
складається з 79 432 грн. компенсації
вартості 1/3 частки квартири з
урахуванням витрат на її утримання, 800
грн. судового збору, 2500 грн. витрат на
надання правової допомоги, 784 грн.
вартості експертизи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 364, 370 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 79 432
грн. компенсації вартості 1/3 частки
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 з
урахуванням витрат на її утримання.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3
частини двохкімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/3
частини двохкімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2 500
грн. витрат на надання правової сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 784
грн. вартості експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 800
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду
Черняк В.В.