Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №281/883/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Товянської О.В.,

Микитюк О.Ю.

при секретарі:
Савчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кпредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Лугинського районного суду
Житомирської області від 28 листопада
2013 року,

встановила:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернулося до
суду з даним позовом. В обгрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
18.06.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» (правонаступником якого є
ПАТ«Дельта Банк») та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір за яким відповідачу
надано кредит шляхом відкриття
відновлюваної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30000,00 грн. та
встановлено ліміт кредитної лінії на
картковому рахунку в сумі 3000,00 грн.

Відповідач не виконувала належним
чином умови договору в результаті чого
станом на 25.08.2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 2891,53 грн., яку
позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь.

Рішенням Лугинського районного суду
Житомирської області від 28 листопада
2013 року ПАТ «Дельта Банк» в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
просить скасувати рішення Лугинського
районного суду Житомирської області
від 28 листопада 2013 року та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що суд неправильно
застосував до спірних правовідносин
положення ст. 267 ЦК України та не дав
належної оцінки положенням кредитного
договору.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.06.2007 року між ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки за яким Банк надає держателю
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30000 грн. (п.1.3).
Згідно п. 2.3 Договору ОСОБА_2 мала
сплачувати Банку відсотки за
користування кредитом за ставками, які
зазначені в Тарифах (а.с. 8).

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Станом на 25.08.2013 року, внаслідок
невиконання відповідачем умов
кредитного договору в частині
своєчасного повернення кредитних
коштів Банку, утворилася
заборгованість у сумі 2891,53 грн., що
підтверджується відповідним
розрахунком (а.с.7-8).

Відмовляючи Банку у задоволенні позову
з підстав пропуску останнім трирічного
строку звернення до суду, суд першої
інстанції не врахував положень ч.ч.3 та 4
ст. 267 ЦК України відповідно до яких
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення, і
лише за такої умови сплив позовної
давності є підставою для відмови у
позові. Враховуючи, що заява про
застосування строків позовної
давності ОСОБА_2, зроблена не була, суд
першої інстанції при ухваленні рішення
по справі припустився неправильного
застосування норм матеріального права,
що згідно ст. 309 ЦПК України, є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції та постановлення нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Така ж позиція висловлена у Постанові
Верховного Суду України від 20.11.2013 року
по справі № 6-12цс13.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь заборгованості за кредитним
договором в сумі 2891,53 грн. та судового
збору у розмірі 229 грн. 40 коп. в порядку
ст. 88 ЦПК України є обгрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення про задоволення позову.

Керуючись
ст.ст.209,218,303,304,307,309,313,314,316,317,319,324,325 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Лугинського районного суду
Житомирської області від 28 листопада
2013 року скасувати. Ухвалити нове
рішення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 2891,53 грн. заборгованості
за кредитним договором та 229,40 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення. Касаційна скарга
на нього може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: