АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1892/14
Головуючий в I інстанції -
Доповідач - Городнича
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2013 року по справі
за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Павлоградвугілля", Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді про
встановлення факту, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року заявник звернувся
до суду з вищезазначеною заявою,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.04.1991
року при виконанні трудових обов'язків
на шахті «Благодатна» ВО
«Павлоградвугілля» стався нещасний
випадок, внаслідок якого заявник
отримав травму. Письмовою відповіддю
відділення ВД Фонду ССНВПЗ України в м.
Павлограді від 06.09.2013 р. за №5309 ОСОБА_1
було відмовлено у видачі направлення
на МСЕК у зв'язку з тим, що він надав
копію акту Н-1 від 09.04.1991 р. за №20, а в
даному випадку необхідно надавати
тільки оригінал цього документу. Однак,
факт нещасного випадку
підтверджується наявним у заявника
актом форми Н-1від 09.04.1991 р. №20, який
підписаний директором шахти Наумовим
С.Н.

Враховуючи вищезазначене, заявник
просив встановити факт відповідності
екземпляру акту форми Н-1 за №20 від 09
квітня 1991 року без печатки наданого
йому - екземпляру акту форми Н-1 за №20
від 09 квітня 1991 року, скріпленого
печаткою шахти "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" Мінвуглепром СРСР,
який зберігається в ПАТ "ДТЕК"
Павлоградвугілля, а також просив
встановити факт нещасного випадку,
який стався 09 квітня 1991 року з
заявником при виконанні трудових
обов'язків на шахті "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" Мінвуглепром СРСР,
за обставин, які зазначені у
вищевказаному акті.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт відповідності
екземпляру акту форми Н-1 за №20 від 09
квітня 1991 року без печатки наданого
ОСОБА_1 - екземпляру акту форми Н-1 за №20
від 09 квітня 1991 року, скріпленого
печаткою шахти "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" Мінвуглепром СРСР,
який зберігається в ПАТ "ДТЕК"
Павлоградвугілля. Вимоги за заявою
ОСОБА_1 в частині встановлення факту
нещасного випадку 09 квітня 1991 року -
залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду,
відділення ВД Фонду ССНВПЗ України в м.
Павлограді подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що по законодавству,
діючому на вказану в заяві дату, а також
по законодавству, діючому на час
розгляду спору, до обліку, як нещасний
випадок на виробництві, зі складанням
акту за формою Н-1 приймаються випадки
травмування працівників, які потягли
за собою втрату працездатності не
менше одного дня, або необхідність
переведення працівника за медичним
висновком на іншу роботу на один і
більше днів.

У відповідності до п.2.3. Положення про
розслідування та облік нещасник
випадків на виробництві»,
затвердженого постановою Президії
ВЦСПС і Держкомітету СРСР по надзору за
безпечним веденням робіт в
промисловості та атомній енергетиці
від 17 серпня 1989р. №8-12, керівник
підприємства негайно вживає заходів до
усунення причин, що викликали нещасний
випадок на виробництві, у протягом
трьох діб після закінчення
розслідування затверджує чотири
примірника акта форми Н-1 і по одному
направляє: потерпілому або особі, яка
представляє його інтереси; начальнику
цеху; начальнику відділу (бюро,
інженера, фахівця, що виконує його
обов'язки) охорони праці підприємства з
матеріалами розслідування; технічному
інспекторові праці.

Адміністрація підприємства
зобов'язана також направити копії акта
форми Н-1 профспілковому комітету,
представникові органу державного
нагляду на підконтрольних
підприємствах (об'єктах), а
міністерству, відомству, іншому вищому
господарському органу - на їх вимогу.
Акт форми Н-1 з матеріалами
розслідування, направлений у
відділ(бюро, інженера, фахівця, що
виконує його обов'язки) охорони праці,
підлягає зберіганню протягом 45 років
на підприємстві, де взято на облік
нещасний випадок. Акти форми Н-1 та їх
копії, спрямовані в інші інстанції,
зберігаються до минування потреби і
виконання всіх намічених у них заходів.

В зв'язку з цим, суд дійшов до висновку
щодо встановлення обставин нещасного
випадку на виробництві, який стався 09
квітня 1991 року з заявником по справі
при виконанні ним трудових обов'язків
на шахті "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" Мінвуглепром СРСР
та встановив, що вимоги в цій частині є
безпідставними, а тому підлягають
залишенню їх без задоволення, оскільки
факт настання нещасного випадку і
обставини його настання, зафіксовані в
акті №20 ніким не оспорюються.

Даючи оцінку вимогам заявника в
частині встановлення факту належності
документу, суд керувався положеннями
ст. 57, 58, 59 ЦПК України та виходив з
наступного.

Так, судом встановлено, що обставини
нещасного випадку на виробництві 09
квітня 1991, який стався з ОСОБА_1,
зафіксовано в акті за №20 форми Н-1, який
зберігається у роботодавця 45 років. В
матеріалах справи про зазначений
нещасний випадок зберігався не 1
екземпляр акту, а два, при цьому один
було скріплено печаткою шахти
"Благодатна" ВО "Павлоградвугілля"
Мінвуглепром СРСР, а другий - ні. Другий
екземпляр, не скріплений печаткою і
було надано заявнику при його
зверненні в 01 листопада 2013 року на руки,
а ксерокопію цього екземпляру було
засвідчено печаткою шахтоуправління
«Благодатна» ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля», який є
правонаступником шахти "Благодатна" ВО
"Павлоградвугілля" Мінвуглепром СРСР.

Також встановлено, що екземпляри акту
№20 за формою Н-1 від 09 квітня 1991 року
ідентичні за своїм змістом, складені
одним і тим самим почерком та
затверджені однією ж тією самою особою
- Наумовим С.Н.

З огляду на викладене суд прийшов до
висновку про доцільність задоволення
вимог ОСОБА_1 в частині встановлення
факту відповідності екземпляру акту
форми Н-1 за №20 від 09 квітня 1991 року без
печатки наданого ОСОБА_1 - екземпляру
акту форми Н-1 за №20 від 09 квітня 1991
року, скріпленого печаткою шахти
"Благодатна" ВО "Павлоградвугілля"
Мінвуглепром СРСР, який зберігається в
ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що в частині встановлення факту
відповідності екземплярів акту
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
ідентичності екземплярів акту форми Н-1
за №20 від 09.04.1991 року, оскільки наданий
заявником акт не відповідає
встановленій формі, підписаний особою,
яка не приймала участь у розслідуванні
нещасного випадку, не скріплений
печаткою того підприємства, з яким
заявник по справі перебував в трудових
відносинах на час настання нещасного
випадку.

Проте, суд першої інстанції, виходячи з
ідентичності за своїм змістом
екземплярів акту № 20 за формою Н-1 від
09.04.1991 року, посилався на те, що
ксерокопія заяви, яка знаходиться у
заявника, була засвідчена печаткою
шахтоуправління «Благодатна» ПАТ
«ДТЕК «Павлоградвугілля», який є
правонаступником шахти «Благодатна»
ВО «Павлоградвугілля» Мінвуглепром
СРСР. Крім того, неможливо оформити
екземпляр акту форми Н-1 належним чином
(поставити печатку підприємства, на
якому працював заявник на момент
травми), оскільки шахта «Благодатна» ВО
«Павлоградвугілля» реорганізована в
ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Крім того, як вбачається, екземпляри
акту №20 за формою Н-1 від 09 квітня 1991
року складені одним і тим самим
почерком та затверджені однією ж тією
самою особою - директором шахти
Наумовим С.Н.

Таким чином, зазначені доводи апелянта
не є підставою для скасування
законного та обґрунтованого рішення
суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді -
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: