Провадження № 2/336/402/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді
Голубкової М.А.,

при секретарі
Ходирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду
посилаючись на наступне. Відповідно до
укладеного договору № б/н від 18.10.2005
року між Публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"ПриватБанк" та ОСОБА_1, відповідач
18.10.2005 року отримав кредит у розмірі
5000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним і банком договір, про що
свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідно до п.6.5 Умов надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських
послуг, у разі невиконання зобов'язань
за договором, на вимогу банку виконати
зобов'язання з повернення кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.
плюс 5 відсотків від суми позову.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 19.09.2013 року має
заборгованість - 22 273,94 грн., яка
складається наступного:

2 715, 17 грн. - заборгованість за кредитом;

18 021,92 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина); 1036,85 грн. - штраф (процентна
складова).

Позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" заборгованість у розмірі 22
273,94 грн. за кредитним договором № б/н
від 18.10.2005 року та судові витрати у
розмірі 229,40 грн.

Представник позивача надала суду
заяву якою просила суд розглядати
справу у її відсутності, на позовних
вимогах наполягала.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував щодо
позовних вимог позивача, заявив про
пропуск позивачем строку позовної
давності та прохає суд при винесенні
рішення застосувати строк позовної
давності. Також вказав, що в договорі не
правильно зазначено місце роботи
відповідача, а саме: СТІ «Пратінк-1» м.
Степногірськ, Василівського району
Запорізької області, механізатор, тоді
як згідно трудової книжки він на такому
підприємстві ніколи не працював.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що відповідно
до укладеного договору № б/н від 18.10.2005
року між Публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"ПриватБанк" та ОСОБА_1, останній 18.10.2005
року отримав кредит у розмірі 5000,00 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду
на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Відповідно до розрахунку
заборгованості наданого банком у
зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 19.09.2013 року має
заборгованість - 22 273,94 грн..

Відповідно до п. 9.12. Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, однак якщо протягом цього
строку жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про завершення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий самий строк.
Платіжна картка є невід'ємною частиною
договору та по закінченні строку
картки вона продовжується на новий
строк якщо не надійшла заява від
держателя картки про стягнення
картрахунку, про що зазначено в п.3.1.3
Правил користування платіжною карткою.

Згідно розрахунку заборгованості
останній платіж позичальником був
здійснений 30.08.2006 року ( а.с. 3). Оскільки
з 31.08.2006 року позичальником виплати по
кредиту не провадилися, то з даної дати
почався перебіг строку позовної
давності за несплату вказаного
платежу. Проте правом дострокового
звернення до суду про стягнення
заборгованості за непогашення цього
платежу як і чергових платежів, банк не
скористався.

При зверненні 22.11.2013 року позивача
до суду про стягнення заборгованості
за споживчим кредитом за весь період
невиконання позичальником кредитних
зобов'язань, слідує, що позивачем
пропущено 3-річний строк позовної
давності до основної вимоги, а тому
вважається, що сплив строк позовної
давності і до додаткових вимог (пеня,
штраф).

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідності до роз'яснень,
викладених у п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 "Про судове рішення у цивільній
справі", встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заяву стороною у
спорі зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Оскільки достатніх доказів на
підтвердження поважності причин
пропущення позивачем строку позовної
давності позивач суду не надав,
належних правових підстав для
поновлення пропущеного строку
позовної давності суд не вбачає.

Враховуючи, що представником
відповідача в судовому засіданні було
заявлено вимогу про застосування
строку позовної давності, строк
позовної давності не переривався, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" на підставі ст. 267 ЦК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 57-60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,
ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, суд -

В
И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - відмовити за
пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
М.А. Голубкова