Ухвала

іменем україни

9 квітня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» (далі - ПАТ «АІСЕ
Україна») про розірвання угоди,
повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5
вересня 2013 року та
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від
23 травня 2013 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 5 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л
а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 30 серпня
2008 року ОСОБА_3 уклала з ПАТ «АІСЕ
Україна» договір з метою придбання
легкового автомобіля Chery QQ за ціною 34 740
грн. В порядку виконання зобов'язань за
угодою ОСОБА_3 сплатила товариству 23
089,19 грн щомісячних внесків. У зв'язку із
збільшенням ціни автомобіля у вересні
2011 року ОСОБА_3 направила на адресу ПАТ
«АІСЕ Україна» заяву про розірвання
угоди. З листа ПАТ «АІСЕ Україна» їй
стало відомо, що 6 жовтня 2011
року угоду розірвано, а поверненню
підлягають лише кошти в сумі 15 150,53 грн.
З огляду на зазначене, ОСОБА_3 просила
розірвати спірну угоду та,
застосувавши двосторонню реституцію,
зобов'язати ПАТ «АІСЕ Україна»
повернути їй кошти в розмірі 23 089,19 грн,
внесені нею на виконання умов угоди та
стягнути з відповідача 10 000 грн
моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Розірвано угоду
від 30 серпня 2008 року, укладену між
ОСОБА_3 та ПАТ «АІСЕ Україна». Стягнуто
з ПАТ «АІСЕ Україна» на користь ОСОБА_3
внесені нею кошти в сумі 23 089,19 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5
вересня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ
«АІСЕ Україна» задоволено частково,
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.
В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційні скарги
підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в
частині розірвання спірної угоди від 30
серпня 2008 року та стягуючи з ПАТ «АІСЕ
Україна» на користь ОСОБА_3 внесені нею
кошти у розмірі 23 089,19 грн, суд першої
інстанції, керуючись положеннями норм
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про захист прав споживачів»
виходив із того, що відповідач, який
допустив істотне порушення умов
договору, не заперечував проти
розірвання спірної угоди.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог в цій
частині, апеляційний суд виходив з
того, що дії ПАТ «АІСЕ Україна»
узгоджуються з умовами угоди,
положеннями чинного законодавства та
жодним чином не порушують прав
позивача, оскільки спірна угода була
розірвана до звернення позивачів до
суду, а позовні вимоги про стягнення з
відповідача коштів заявлені ОСОБА_3
передчасно.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що 30 серпня 2008 року між ПАТ
«АІСЕ Україна» та ОСОБА_3 укладено
угоду № 209620 про надання послуг з
додатками № 1 та № 2 до неї, предметом
якої було придбання позивачкою
автомобіля марки «Chery QQ», поточна ціна
якого на час укладення угоди становила
34 740 грн (а.с.7-16).

На виконання умов угоди ОСОБА_3 внесла
на рахунок товариства вступний внесок
та проводила щомісячні платежі згідно
з умовами договору (а.с. 23-34).

12 вересня 2011 року ОСОБА_3 направила на
адресу ПАТ «АІСЕ Україна» заяву, в якій
просила відповідача розірвати угоду №
209620 та повернути їй всі внесені кошти, у
зв'язку із збільшенням вартості
автомобіля (а.с. 17).

Листом від 6 жовтня 2011 року ПАТ «АІСЕ
Україна» повідомило ОСОБА_3 про
розірвання з нею угоди № 209620 на
підставі її заяви та згідно статті 10
угоди, статті 16, п.16.1 Правил
функціонування Автоплану (далі -
Правил). Крім того, даним листом ОСОБА_3
повідомлено про те, що повернення
внесених нею коштів буде проводитись в
порядку, визначеному п. 16.3 ст.16 Додатку
№ 2 до угоди (за вирахуванням
відступного за відмову від угоди у
розмірі двох цілих чистих внесків) та з
урахуванням пріоритетів, встановлених
у п. 16.4, після накопичення необхідної
суми у Фонді для повернення коштів.
Враховуючи вищевказані умови угоди,
сума коштів, що підлягає поверненню
становить 15 150,53 грн (а.с.18).

Відповідно до положень ст. ст. 626 - 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України визначено,
що у разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 16.2 Правил АІСЕ створює
фонд для повернення коштів. Пунктом 16.3
визначено, що цей фонд призначено для
повернення учасникам системи, які
розірвали угоду, суми сплачених ними
цілих чистих внесків та/або половинних
чистих внесків, розмір яких
розраховується відповідно до поточної
ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли
такий учасник повідомив АІСЕ про
розірвання угоди, за вирахуванням
відступного за відмову від угоди у
розмірі двох цілих чистих внесків.

Пунктами 16.4, 16.4.1, 16.4.2 Правил визначено,
що із фонду для повернення коштів АІСЕ
повертає зазначені кошти,
дотримуючись, зокрема, таких
пріоритетів: в першу чергу
повертаються кошти учаснику системи,
який розірвав угоду з причин отримання
ним інвалідності або смерті свого
подружжя, набуття статусу
безробітного. Потім повертаються кошти
тим учасникам системи, які розірвали
угоду, не посилаючись на вищевказані
обставини. В такому випадку пріоритет
надається тому учаснику системи, який
першим подав АІСЕ письмову заяву про
розірвання угоди.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3,
розірвання угоди з ПАТ «АІСЕ Україна»
має місце у зв'язку із збільшенням
вартості автомобіля. З огляду на
встановлені угодою пріоритети, вказана
позивачем обставина не передбачає
права на першочергове повернення
внесених нею коштів.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, правильно визначивши,
які правовідносини випливають із
встановлених обставин справи,
застосувавши до спірних правовідносин
норму закону, яка підлягала до
застосування, апеляційний суд дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, оскільки
договір між сторонами був розірваний
до звернення ОСОБА_3 до суду з
зазначеним позовом, дії ПАТ «АІСЕ
Україна» узгоджуються з положеннями
чинного законодавства, умовами
укладеної між сторонами угоди та не
порушують прав позивача, а позовні
вимоги про стягнення коштів заявлені
ОСОБА_3 передчасно.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в скаргах доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваних
судових рішень.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 23
травня 2013 року в незмінній при
апеляційному перегляді частині та
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 5
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Олійник Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О.
Карпенко В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін