справа №245/849/13-ц
провадження №2/245/1075/2013
Старобешівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року

смт.Старобешево

Старобешівський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді Сазонової М.Г., при
секретарі Євсєй Ю.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відповідача Олександрівської
сільської ради про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
за ним право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами у
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом, після смерті матері - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила про те, що матері позивача
ОСОБА_3 належав на праві власності
житловий будинок з господарськими
спорудами у АДРЕСА_1. Після смерті
матері, позивач у встановленому
законом порядку звернувся до
Старобешівської державної
нотаріальної контори Донецької
області із заявою про прийняття
спадщини, однак, реалізувати своє
спадкове право позбавлений можливості,
оскільки право власності на вказаний
вище будинок не було зареєстровано за
ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку.

У судове засідання позивач не прибув,
надав заяву за якою підтримав позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити з
вказаних у позові підстав.

Відповідач Олександрівська сільська
рада Старобешівського району не
забезпечила явку у судове засідання
свого представника, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений
судом належним чином, надала
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1,
його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що
підтверджується даними свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого 03
травня 1951 року (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується даними свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3, виданого 08 серпня
2012 року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Старобешівського РУЮ у Донецькій
області (а.с. 6).

03 жовтня 2012 року державним нотаріусом
Старобешівської державної
нотаріальної контори до Спадкового
реєстру внесено реєстраційний запис
про реєстрацію спадкової справи № 395/2012
за спадкодавцем ОСОБА_3, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними
витягу про реєстрацію у Спадковому
реєстрі № 31885892 від 03 .10. 2012 року (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщину у вигляді житлового будинку з
господарськими спорудами,
розташованого у АДРЕСА_1, грошових
внесків що зберігаються в ощадкасі
№3314/02 в с.Олександрівка
Старобешівського району та земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 01.04.2013 року,
спадкоємцем на земельну ділянку,
площею 5,4858 га за ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1
(а.с.48).

У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на зазначений
житловий будинок позивачеві
відмовлено через відсутність
державної реєстрації
правовстановлювального документа на
ім»я спадкодавця, відповідно до
Постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 30 жовтня 2013 року
(а.с.13).

Житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно
до Витягу №4/149 від 26.12.2013 року належить
на праві приватної власності ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
від 19.05.1989 року, що видане на підставі
рішення виконкому Старобешівської
районної ради №128/1 від 17.05.1989 року (а.с.
28, 59).

Відповідно до положень ст. 1216
Цивільного кодексу України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст. 1217 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті.

Положеннями статті 1261 Цивільного
кодексу України визначено, що у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її
син ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у встановлений законом строк
звернувся лась до Старобешівської
державної нотаріальної контори
Донецької області із заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом позивачу
було відмовлено у зв'язку із тим, що
державна реєстрація права власності на
спірне домоволодіння не проведена.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 182 ЦК
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Порядок
проведення державної реєстрації прав
на нерухомість та підстави відмови в
ній встановлюються законом.

Такий порядок реєстрації прав на
нерухоме майно передбачений ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, згідно з правилами ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» №1878 від 11.02.2011
року з 01.01.2013 року державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та
обтяження таких прав здійснюють
територіальні органи державної
реєстрації прав Міністерства юстиції
України і державні та приватні
нотаріуси. Однак зазначені органи
реєстрації наділені повноваженнями
здійснювати відповідну реєстрацію
прав на нерухоме майно лише за вимогою
власника (уповноваженої особи).

За загальними правилами ст. 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, та право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що, право власності виникає
на підставі рішення суду, яке є одним з
правовстановлюючих документів,
визначених переліком, на підставі яких
здійснюється реєстрація права
власності, то відповідно ст. 392 ЦК
України, - власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60 ЦПК України
висновки суду не можуть ґрунтуватися
на припущеннях, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, якими є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного суду «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року
передбачено, що відповідно до принципу
безпосередності судового розгляду
рішення може бути обґрунтоване лише
доказами, одержаними у визначеному
законом порядку та дослідженими в тому
судовому засіданні, в якому
ухвалюється рішення.

Виходячи із зазначених обставин, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
визнання за ним права власності на
вищезазначий житловий будинок в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, а й відповідно вважає за
необхідне їх задовольнити.

Керуючись постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 рокуВерховного, постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» №5 від 31.03.1995 року, Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» №1878 від 11.02.2011 року (зі
змінами та доповненнями), ст.ст. 182, 316, 328,
392, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61,
88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відповідача
Олександрівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
та який складається із: А-1 -житловий
будинок; а -сіни; а1 -ганок; Бпд - погріб
шийкою; В - літня кухня - сарай, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовий збір сплачений позивачем у
сумі 618,66 грн. залишити на користь
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

21.01.2014