Зміївський районний суд Харківської
в складі: головуючого судді
судового засідання Онацької
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
29 січня 2014 року представник позивача
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, в якій просить в
рахунок задоволення вимог за договором
позики від 25.11.2008 року на суму 159278 грн. 94
коп. звернути стягнення на предмет
іпотеки - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 13,9 кв.м.,
загальною площею 31,1 кв.м. - шляхом
застосування визначеної ст.. 38 Закону
України «Про іпотеку» процедури
продажу шляхом надання
іпотекодержателю ОСОБА_1 права на
продаж предмета іпотеки будь-якій
третій особі - покупцю на його власний
розсуд за ціною, встановленою на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності або
незалежним експертом на стадії оцінки
майна на момент продажу, для чого
надати ОСОБА_1 право пред'являти
правовстановлюючі документи на
предмет іпотеки, усно та письмово
звертатися. Продавати, одержувати і
підписувати необхідні довідки та
документи, заяви (в тому числі стосовно
сімейного стану іпотекодавця ОСОБА_2.)
до Комунального підприємства
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації», Державної
міграційної служби України, Державної
реєстраційної служби України та інших
державних органів, установ,
підприємств, організацій, з питань
отримання Витягів та інших документів,
довідок про склад сім»ї, а також
вчиняти всі інші дії, пов'язані з
виконанням цих питань; виселити ОСОБА_2
з іпотечного майна - однокімнатної
квартири АДРЕСА_2; передати предмет
іпотеки - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 в місті Змієві Харківської
області, житловою площею 13,9 кв.м.,
загальною площею 31,1 кв.м в управління
ОСОБА_1 на період до його реалізації за
визначеною ст.. 38 Закону України «Про
іпотеку» процедурою продажу; покласти
на ОСОБА_2 понесені позивачем та
документально підтверджені судові
В обґрунтування позову зазначив, що 25
листопада 2008 року ОСОБА_1 передав
ОСОБА_2 в позику 4 620 доларів США з умовою
повернення цих коштів частинами (з
розстроченням) та кінцевим строком
повернення 25 листопада 2009 року, про що
між ними був укладений договір позики,
викладений в письмовій формі та
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4104.
Оскільки відповідач свої зобов'язання
за договором позики від 25 листопада 2008
року не виконала і борг не повернула,
ОСОБА_1 був змушений звернутися за
захистом своїх прав в суд із позовом до
неї про стягнення суми боргу за
договором позики. Так, рішенням
Зміївського районного суду
Харківської області від 09 лютого 2012
року, яке набрало законної сили,
позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 157 580 грн. 14 коп. боргу за
договором позики з урахуванням
процентів за користування позикою,
трьох процентів річних від
простроченої суми за прострочення
грошового зобов'язання та передбачених
п. 4 договору позики штрафних санкцій.
З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики від 25
листопада 2008 року за реєстровим № 4104, 25
листопада 2008 року укладено договір
іпотеки, за умовами якого, в
забезпечення виконання зобов'язань за
договором позики, ОСОБА_2 передала
ОСОБА_1 в іпотеку належну їй на праві
власності однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 в місті Змієві Харківської
Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на
підставі довіреності, посвідченої 5
липня 2013 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Харківської області та
зареєстрованої в реєстрі за № 909, у
судове засідання не з»явилася, надала
до канцелярії заяву, в якій вказала, що
на позовних вимогах наполягає, просила
справу розглядати за її відсутності,
без фіксування судового процесу
технічними засобами фіксування. Проти
ухвалення заочного рішення не
заперечувала (а.с. 54)
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
судового розгляду, в судове засідання
не з»явилася (а.с. 30). Заяви про розгляд
справи за її відсутності не надала.
Відповідно до довідки Харківського
обласного адресно - довідкового бюро
від 05.02.2014 року, ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21)
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом з розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єра за адресою, зазначеною стороною
чи іншою особою, яке бере участь у
справі.
У разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається:
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців,- за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
Судове засідання проведено у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, так як в судове засідання не
прибули всі особи, які беруть участь у
справі.
Розгляд справи проведено у
відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України за неявки відповідача ОСОБА_2
При конкуренції загальної та
спеціальної процесуальної норми суд
застосовує норму спеціальну і
керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК
України щодо можливості заочного
розгляду справи в разі однієї неявки
відповідача, належним чином
повідомленого про час та місце
судового розгляду справи.
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 25 листопада 2008
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
договір позики, за умовами якого ОСОБА_1
передав у власність ОСОБА_2 валютні
цінності у вигляді в натурі та на суму
4620 доларів США, які ОСОБА_2
зобов'язалася повернути у строк не
пізніше 25 листопада 2009 року, у порядку
та у строки, передбачені договором,
посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4104 (а.с. 6)
Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
Відповідно до положень статей 33, 35
Закону № 898-ІV, згідно з якими у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не менш
ніж тридцяти денний строк. У такому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотеко держателя залишається
без задоволення, іпотеко держатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Недотримання зазначених правил
є перешкодою для звернення стягнення
на предмет іпотеки, але не перешкоджає
зверненню з позовом до боржника про
виконання забезпеченого іпотекою
заобов»язання відповідно до ч. 2 ст. 35
Закону № 898-ІV. Тобто, недотримання
іпотеко держателем процедури
звернення стягнення на предмет іпотеки
є однією з підстав для відмови в позові.
Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 09.02.2012 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 157
580 грн. 14 коп. боргу за договором позики
з урахуванням процентів за
користування позикою, трьох процентів
річних від простроченої суми за
прострочення грошового зобов'язання та
передбачених п. 4 договору позики
штрафних санкцій; 1 578 грн. 80 коп. витрат
по сплаті судового збору; 120 грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення; а всього - 159 278 грн. 94 коп.
Рішення набрало законної сили, тож,
обставини встановлені ним не
підлягають доказуванню у
відповідності до ст. 61 ЦПК України (а.с.
8-9)

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

З інформації, наданої начальником
відділу державної виконавчої служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області
вбачається, що станом на 13.03.2014 року у
відділі знаходиться на виконанні
виконавчий лист № 2-828/11, виданий 22.05.2012
року Зміївським районним судом
Харківської області про стягнення з
ОСОБА_2 боргу у розмірі 159278 грн. 94 коп. на
користь ОСОБА_1 (а.с. 55)

Таким чином, представником позивача
надані належні докази, що рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 09.02.2012 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
157580 грн. 14 коп. боргу за договором
позики з урахуванням процентів за
користування позикою, трьох процентів
річних від простроченої суми за
прострочення грошового зобов'язання та
передбачених п. 4 договору позики
штрафних санкцій; 1578 грн. 80 коп. витрат
по сплаті судового збору; 120 грн. витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення, а всього 159278 грн. 94 коп. не
виконано на час звернення з позовом до
суду.

Зважаючи на рішення суду першої
інстанції про стягнення суми
заборгованості, суд виходить з того,
що наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконане боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, тому вимоги позивача про
звернення стягнення на предмет іпотеки
є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 590, ст. 578 ЦК України
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки здійснюється лише за
рішенням суду, якщо для укладення
такого договору щодо майна фізичної
особи вимагалось отримання згоди чи
дозволу іншої особи чи органу.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики від 25
листопада 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено договір іпотеки, за
умовами якого ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 в
іпотеку належну їй на праві власності
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в місті
Змієві Харківської області, житловою
площею 13,9 кв. м., загальною площею 31,1 кв.
м. (а.с. 10-11)

Щодо вимоги позивача про виселення
ОСОБА_2 з іпотечного майна -
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в м.
Змієві Харківської області, то вона не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і порядку, передбачених
законом.

Статтею 39 Закону № 898-IV передбачено, що
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Разом з тим ч. 1 ст. 40 цього ж Закону
зазначено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

У частинах 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», встановлено певний порядок
дій банку: після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК.
Вимога про добровільне звільнення
житлового приміщення може бути
направлена разом з вимогою,
передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV.

Виходячи із аналізу наведених правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника, або в інший погоджений
сторонами строк. Оскільки на час
ухвалення рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки відсутні
виконання імперативно-диспозитивних
приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону
№ 898-IV та ч. 3 ст. 109 ЖК, щодо примусового
виселення за рішенням суду мешканців
із житлового будинку або житлового
приміщення, на які здійснюється
звернення як на предмет іпотеки, то
такі позовні вимоги на цій стадії не
можуть бути задоволені, оскільки на цей
момент відсутні порушення, невизнання
або оспорювання прав та свобод
іпотекодержателя або нового власника
щодо звільнення таких житлових
приміщень їх мешканцями в розумінні
вимог ст. 3 ЦПК щодо права особи для
звернення до суду за захистом.

Отже, у зв»язку з тим, що позивачем не
надано належних письмових доказів про
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги.

Та про те, що ОСОБА_2 не звільнила
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, то за наведеного вказана
позовна вимога не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про
іпотеку», у разі задоволення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
резолютивна частина рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК
України. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем
або на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Відповідно до п. 4 договору іпотеки,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
предмет іпотеки - однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 м. Змієві Харківської
області, оцінено сторонами вартістю у
сумі 30000 грн. (а.с. 10)

З метою уникнення подвійного стягнення
на виконання одного боргового
зобов»язання, виконавчий лист № 2-828/11,
виданий Зміївський районним судом
Харківської області 22.05.2012 року про
стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі
159278,94 грн. на користь ОСОБА_1, що
знаходиться на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Зміївського районного управління
юстиції Харківської області, вважати
таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача
на користь позивача належить стягнути
витрати зі сплати судового збору.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 212-215,
222-224 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК
України суд,

в и р і ш и
в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
договором позики, укладеного 25
листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в
реєстрі за № 4104, у розмірі 4620 (чотири
тисячі шістсот двадцять) доларів США,
звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу за початковою
ціною, встановленою на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
сб»єктом оціночної діяльності або
незалежним експертом на стадії оцінки
майна на момент продажу ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, з укладенням від імені ОСОБА_2
договору купівлі-продажі будь-яким
способом з іншою особою покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з можливістю
здійснення ОСОБА_1 усіх передбачених
законом дій, необхідних для продажу
предмету іпотеки.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Виконавчий лист № 2-828/11, виданий
Зміївський районним судом Харківської
області 22.05.2012 року про стягнення з
ОСОБА_2 боргу в розмірі 159278,94 грн. на
користь ОСОБА_1, що знаходиться на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Зміївського
районного управління юстиції
Харківської області, вважати таким, що
не підлягає виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
О.В.Бібік