Справа № 495/1197/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 лютого 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 серпня 2013 року по справі
№1505/10135/2012 про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 серпня 2013 року по справі
№1505/10135/2012 про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
та просить ухвалу суду скасувати та у
задоволенні клопотання ВДВС відмовити.
Як на підставу для задоволення заяви
посилається на те, що його було
тимчасово обмежено у праві виїзду за
кордон у зв'язку із наявністю у
останнього невиконаних майнових
зобов'язань, покладених на ОСОБА_1
судовим рішенням, а саме судовим
наказом №2н-260, виданим 25.09.2009 року про
стягнення з нього на користь ПАТ
«ВіЕйБі Банк» кредитну заборгованість
на загальну суму 20 994,42 грн.; державне
мито в розмірі 104,97 та витрати на ІТЗ
судового процесу у розмірі 30,00 грн.
Однак від виконання рішення суду
ОСОБА_1 не ухилявся, будь-яких дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення не вчиняв; не
ухилявся від надання державному
виконавцю відомостей про свої доходи
та майно, про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасно
являється за викликом державного
виконавця, у разі його отримання.

Крім того, ОСОБА_1 працює
водієм-експедитором за трудовим
договором, укладеним із приватним
підприємцем у Санкт-Петербурзі.
Відповідно до вимог п. 1.2 даного
договору робота за договором є для
Робітника головною роботою. Таким
чином, єдиним заробітком для
останнього є саме виконання покладених
на нього договором трудових обов'язків
водія-експедитора, за характером
роботи ОСОБА_1 змушений систематично
перетинати кордон України.

Встановлюючи тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, суд не
встановив факту ухилення боржника від
виконання рішення суду, а навпаки
позбавив його єдиної можливості
отримувати прибуток, що унеможливлює
подальше погашення боргу за кредитним
договором перед ПАТ «ВіЕйБі Банк».

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду заяви
повідомлявся належним чином, згідно
письмової заяви просить справу
розглядати у його відсутності, вимоги
заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник ВДВС
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції у
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду заяви повідомлявся
належним чином, згідно наданої до суду
заяви просить справу розглянути у його
відсутності, заперечень проти заяви
немає.

Згідно ч. 1 ст. 365 ЦПК України, заявник та
інші особи, які беруть участь у справі,
повідомляються про час і місце
засідання. Неявка цих осіб не є
перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути заяву у
відсутності сторін, на підставі
наявних у ній доказів.

Так, відповідно до ст. 361 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України,
розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ від
30.03.2012 р. № 4 п. 17, перегляд судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами має здійснюватись із
дотриманням вимог статей 364, 365 ЦПК та
загальних засад цивільного
судочинства. … Виходячи зі змісту
статей 364, 365 ЦПК перевірка наявності
підстав для перегляду судового рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
або підстав для скасування судового
рішення проводяться в одному судовому
засіданні. Заява розглядається судом
за правилами, встановленими ЦПК для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює такий перегляд. Суд розглядає
справу по суті спору з урахуванням
встановлених судом нововиявлених
обставин. Відповідно до вимог частини
другої статті 365 ЦПК за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами суд приймає нове судове
рішення або ухвалою залишає її без
задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 365 ЦПК України, суд
вважає необхідним розглянути заяву,
скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши надані докази, суд прийшов
до наступного.

Судом встановлено, що 25 вересня 2009 року
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області було видано
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредитну
заборгованість на загальну суму 20 994,42
грн.; державне мито в розмірі 104,97 та
витрати на ІТЗ судового процесу у
розмірі 30,00 грн.

02 серпня 2013 року
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області було задоволено
подання ВДВС Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі території України.

З наданих відділом державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
матеріалів вбачається, що на
примусовому виконанні у заявника
знаходиться судовий наказ №2-н-260,
виданий 25.09.2009 року
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом Одеської області про стягнення з
ОСОБА_1 боргу в сумі 21129,39 грн. на користь
ПАТ «ВіЕйБі Банк». У відповідності до
положень ст.ст. 17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, з
наданням боржнику строку для
самостійного виконання рішення суду.
Таким чином невиконання рішення суду
щодо сплати боргу за кредитним
договором стало підставою для
задоволення клопотання щодо
тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

У ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадянам України", наведені підстави
тимчасової відмови у в'їзді за кордон,
зокрема якщо є неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання; боржник
ухиляється від виконання зобов'язання,
покладених на нього судовим рішення,
рішення іншого органу (посадової
особи); щодо нього подано цивільний
позов до суду.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон виникає лише у разі
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду (чи
рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання
рішення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні.

Однак, Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. (п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Під ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням, слід розуміти як діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею обов'язків,
так і інші винні дії, які свідчать про
те, що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

Таким чином, обставинами, які мають
істотне значення для справи та є
підставою для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами є те, що
від виконання рішення суду боржник не
ухилявся, будь-яких дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення не вчиняв; не
ухилявся від надання державному
виконавцю відомостей про свої доходи
та майно, про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасно
являюся за викликом державного
виконавця, у разі його отримання.

Крім того, на даний час ОСОБА_1 працює
водієм-експедитором за трудовим
договором, укладеним із приватним
підприємцем у Санкт-Петербурзі.
Відповідно до вимог п. 1.2 даного
договору робота за договором є для
Робітника головною роботою. Таким
чином, єдиним заробітком для
останнього є саме виконання покладених
на нього договором трудових обов'язків
водія-експедитора, за характером
роботи він змушений систематично
перетинати кордон України. Тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України позбавляє ОСОБА_1 єдиної
можливості отримувати прибуток для
подальшого погашення боргу за
кредитним договором перед ПАТ «ВіЕйБі
Банк».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що наявні усі підстави для скасування
ухвали Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 серпня 2013 року по справі
№1505/10135/2012 про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а
клопотання ВДВС
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України підлягає
залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 365
ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 серпня 2013 року по справі
№1505/10135/2012 про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України-
задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 02 серпня 2013 року по справі
№1505/10135/2012 про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України -
скасувати у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

У задоволенні клопотання ВДВС
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженця с. Памрівка,
Тарутинського району Одеської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) у
праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5 - денний
строк з дня винесення ухвали заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: