Справа №1806/2-133/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Кондратенко М. В.Номер
провадження 22-ц/788/498/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А., Собини О. І.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2013
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором оренди нерухомого майна, -

в с
т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_5 звернулась із
вказаними вимогами, які в подальшому
уточнювала, до ОСОБА_3, мотивуючи їх тим,
що 01 грудня 2009 року між нею та цим
відповідачем був укладений договір
оренди належних їй земельних ділянок
НОМЕР_1 та побудованого на них нежилого
приміщення - гаража, розташованих на
території гаражного кооперативу
«Зоря», відповідно до умов якого
відповідач повинен був щомісячно,
наперед, не пізніше п'ятого числа
кожного місяця сплачувати їй орендну
плату за користування нерухомим майном
в сумі 1000 грн. Посилаючись на те, що
відповідач, починаючи з липня 2011 року,
не сплачує орендну плату, ОСОБА_5 в
остаточному варіанті позову просила
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість з орендної плати разом
із пенею за несвоєчасну її сплату, що
передбачено умовами договору, а всього
на загальну суму 86610 грн.

Заочним рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2013
року частково задоволено позов ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
заборгованість по сплаті коштів за
договором оренди нерухомого майна, що
становить: 21000 грн. основного боргу
орендної плати, 5000 грн. - пені за
порушення зобов'язань щодо оплати
коштів за умовами договору оренди, що
становить загальну суму 26000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 260 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 27 січня 2014 року заяву ОСОБА_3
про перегляд вказаного заочного
рішення суду від 16 квітня 2013 року
залишено без задоволення.

Вказане заочне рішення суду
представник відповідача оскаржив в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на
неправильне встановлення обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить заочне рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що ніякого боргу
стосовно оплати за користування
орендованим майном не було, так як
відповідач кожного місяця
перераховував кошти на картковий
рахунок позивача, відкритий у ПАТ
«УкрСиббанк», чого безпідставно не
врахував суд першої інстанції.

Крім того, суд не дав оцінки тим
обставинам, що відповідач користувався
орендованим приміщенням лише до кінця
грудня 2011 року, так як в подальшому
передав сину позивачки ключі від
орендованого ним гаража і більше ним не
користувався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_3 про задоволення
апеляційної скарги, пояснення позивача
ОСОБА_5 і її представника ОСОБА_6 про
залишення рішення суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_5 є членом
автокооперативу «Зоря» за адресою:
пров. Клиновий, 50 в м. Суми (а.с.6, 7, 8, 77-80).

Їй на праві приватної власності
належать три земельні ділянки під
НОМЕР_1, що розташовані у вказаному
автокооперативі «Зоря», та побудований
на цих земельних ділянках гараж
загальною площею 88,8 кв.м (а.с.66-67, 68, 72, 73,
74, 75, 76).

01 грудня 2009 року позивач ОСОБА_5 та
відповідач ОСОБА_3 уклали договір
оренди вказаного нерухомого майна, за
умовами якого останньому в тимчасове
володіння і користування на один рік
були передані земельні ділянки під
НОМЕР_1 та збудоване на них нежиле
приміщення (гараж) (а.с.62-63). Початок
строку оренди, як зазначено в договорі,
відраховується з моменту передачі
нежилого приміщення, що
підтверджується актом
прийому-передачі. Після витоку строку
оренди приміщення, якщо жодна із сторін
не виявить бажання припинити договір
протягом 7 днів, договір продовжується
на такий самий строк та на таких самих
умовах (п.2.2).

Згідно акту прийому-передачі
приміщення від 01 грудня 2009 року позивач
передала, а відповідач прийняв у
тимчасове користування нежиле
приміщення - гараж та земельні ділянки,
на яких він знаходиться, на території
автомобільного кооперативу «Зоря» за
адресою: м. Суми, р-н Веретенівка (Дитяча
лікарня) (а.с.64).

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.5 вказаного
договору оренди від 01 грудня 2009 року
було передбачено, що відповідач
зобов'язався сплачувати наперед, не
пізніше п'ятого числа місяця орендну
плату у розмірі 1000 грн. на місяць шляхом
перерахування їх на банківський
рахунок позивачки за НОМЕР_2, відкритий
у АКІБ «УкрСиббанк».

У випадку несвоєчасної сплати орендної
плати відповідач повинен нести
відповідальність у вигляді сплати пені
у розмірі 1% від суми заборгованості за
кожний день прострочки (а.с.62-63).

Посилаючись на те, що відповідач з
липня 2011 року не сплачує кошти за
оренду земельних ділянок та нежилого
приміщення, позивач просила стягнути з
нього на свою користь заборгованість з
орендної плати за 21 місяць, яка станом
на 15 березня 2013 року становила 21000 грн.,
а також пеню за порушення умов договору
оренди щодо несвоєчасного внесення
коштів за оренду нерухомого майна у
розмірі 65610 грн., а всього - 86610 грн.
(а.с.65).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач допустив заборгованість
щодо своєчасного внесення коштів за
користування належними позивачу
земельними ділянками та розташованим
на них гаражем, чим порушив взяті на
себе зобов'язання за договором оренди,
тому захистив порушене право
позивачки, стягнувши з відповідача на
її користь заборгованість з орендної
плати за весь період, вказаний в позові
та пеню, розмір якої зменшив,
застосувавши співмірність із сумою
боргу, а всього на загальну суму 26000 грн.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Вимогами ч.ч.1, 5, 6 ст.762 ЦК України
передбачено, що за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Наймач звільняється від плати за весь
час, протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які
він не відповідає.

У ч.1 ст.792 ЦК України зазначено, що за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них.

У ст.526 ЦК України йдеться про те, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Виконання зобов'язання відповідно до
ч.1 ст. 546 ЦК України може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Однак, у разі порушення зобов'язання, як
про це зазначено у ст.611 ЦК України,
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, з наданої під час розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
виписки з особового рахунку НОМЕР_2,
відкритого на ім'я позивачки ОСОБА_5 в
ПАТ «УкрСиббанк», на цей рахунок
відповідно до умов договору оренди
мали перераховуватись кошти від
відповідача. 23 травня 2011 року
відповідачем ОСОБА_3 був перерахований
платіж в сумі 1000 грн. на рахунок
позивачки, після чого жодних платежів
ним не здійснювалось, хоча вказана
виписка містить дані щодо руху коштів
за період з 01 січня 2011 року по 11 квітня
2014 року (а.с.150-168).

Відтак, не заслуговують на увагу
колегії суддів доводи апеляційної
скарги про те, що станом на час
звернення до суду з даним позовом
(січень 2012 року) відповідачем кожного
місяця перераховувались кошти на
картковий рахунок позивача за оренду
належного їй майна.

Крім того, відповідних квитанцій
стосовно підтвердження факту
перерахування коштів за оренду
нерухомого майна за період з липня 2011
року відповідач не надав, а судом
обставини щодо цього не встановлені.

В той же час, заслуговують на увагу
колегії суддів доводи апеляційної
скарги про те, що відповідач з січня 2012
року не користується орендованим
майном позивачки через те, що повернув
їй ключі від гаража, у зв'язку з чим
відсутні підстави для стягнення з
нього плати за період після січня 2012
року, виходячи з наступного.

Зокрема, з наданої позивачкою виписки з
її особового рахунку в АТ «УкрСиббанк»
вбачається, що з березня 2012 року кошти
за оренду її гаража надходили від іншої
особи: ОСОБА_7

Вказані обставини в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції
підтвердила і позивач ОСОБА_5,
доповнивши, що відповідач ОСОБА_3
користувався спірним гаражем до кінця
грудня 2011 року, після чого передав їй
ключі, а вона передала той гараж в
оренду ОСОБА_7

Отже, відповідач має повернути
позивачці борг з оплати за
користування орендованим майном за
період з липня 2011 року, як зазначено в
позові, по січень 2012 року, що вбачається
з матеріалів справи, тобто за 6 місяців,
що відповідно до умов договору оренди
становить 6000 грн. (6 * 1000 грн.), так як за
подальший час, коли гаражем не міг
користуватись через обставини, за які
не відповідає (ч.6 ст.762 ЦК України), він
звільняється від плати.

До того ж, за порушення взятого
зобов'язання відповідач має сплатити
позивачці неустойку у вигляді пені у
розмірі 1% за кожний день прострочки, що
передбачено п.4.5 договору оренди, тобто
за період з липня 2011 року по січень 2012
року, що згідно із зробленим позивачкою
розрахунком становить 1500 грн. (а.с.65).

Таким чином, всього сума боргу за
спірним договором оренди становить 7500
грн. (6000 грн. + 1500 грн.), які необхідно
стягнути з відповідача на користь
позивача.

Виходячи із зазначеного, оскільки
зменшилась сума боргу, тому має бути
змінено рішення суду і в частині
стягнення судового збору, що
відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Так як позивач була звільнена від
сплати судового збору на підставі п.9 ч.1
ст.5 Закону України «Про судовий збір»
(інвалід 2-ї групи), а також враховуючи,
що позовну заяву було подано нею 23
січня 2012 року, тому з відповідача на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір за розгляд справи судом
першої інстанції в сумі 214,60 грн. (1073 грн.
* 0,2).

Крім того, оскільки вимоги апеляційної
скарги задоволені на 71,15% ((100% - (7500 грн. *
100% / 26000 грн.)), тому відповідачу підлягає
поверненню сплачений ним судовий збір
за апеляційний перегляд заочного
рішення суду першої інстанції в сумі
92,50 грн. (130 грн. * 71,15% / 100%), які підлягають
компенсації за рахунок держави.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції ухвалив оскаржуване заочне
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а його висновки не в повній мірі
відповідають обставинам справи, тому
його необхідно змінити, зменшивши суму
стягнення заборгованості по сплаті
коштів за договором оренди нерухомого
майна, а також змінити в частині
стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16 квітня 2013
року в даній справі в частині стягнення
суми заборгованості за договором
оренди нерухомого майна, а також в
частині стягнення судового збору
змінити, зменшивши суму стягнення
заборгованості по сплаті коштів за
договором оренди нерухомого майна до
7500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір за розгляд справи судом
першої інстанції в сумі 214 грн. 60 коп.

Компенсувати на користь ОСОБА_3 за
рахунок держави судовий збір за
розгляд справи в апеляційному суді в
сумі 92 грн. 50 коп. в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -