Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.
Справа153/1898/13-ц

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Дзерина
М.М..

при секретарі
Гулковській Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямполі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
даним позовом, вказав, що 29 травня 1999
року він зареєстрував шлюб з
відповідачем у справі. Від спільного
проживання мають двох дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Одруження виявилось невдалим. Сімейні
стосунки між ними припинені. Вважає, що
їхню сім»ю зберегти неможливо. Вважає,
що в подальшому їх сім»я існувати не
буде, примирення між ними неможливе.
Тому просить суд винести рішення, яким
розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, надав письмову заяву від 21
січня 2014 року вхід.№449 в якій просить
справу слухати у його відсутність,
позовні вимоги підтримав та просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала та не заперечує проти
задоволення позовних вимог, про що суду
надано письмову заяву від 26 грудня 2013
року вхід.№9038.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява є
обґрунтованою та підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає до
задоволення.

Згідно ст.55 КонституціїУкраїни права і
свободилюдини і
громадяниназахищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов»язана довести тіобставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та виносить рішення про задоволення
позовних вимог.

Стаття 4 СК України визначає, що шлюб
грунтується на вільній згоді чоловіка
та жінки укласти шлюбні відносини та
створити сім"ю.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
Українипозов про розірвання шлюбу може
бути пред'явлений одним ізподружжя.

Дослідивши матеріали справи, суд
визнає, що сім`я сторін розпалася
остаточно, а тому їх шлюб необхідно
розірвати на підставі ст.ст. 110, 112
Сімейного кодексу України, як такий, що
суперечить інтересам сторін.

Так, відміткою в паспорті про сімейний
стан та свідоцтвом про шлюб
стверджується, що сторони із 29 травня
1999 року перебувають у зареєстрованому
шлюбі. Жодна із сторін не бажає
примирення чи збереження шлюбу. Суд
вважає, що існування цього шлюбу не
відповідатиме його цілям та інтересам
сторін. Зважаючи на те, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб - це сімейний союз, при
цьому слово "сімейний" засвідчує, що
шлюб створює сім'ю, а слово "союз",
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.
Для поваги до права дружини або
чоловіка на пред'явлення вимоги про
розірвання шлюбу потрібен прояв другим
з подружжя власної гідності, поваги до
себе. Збереження шлюбу можливе на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу, а в
даному випадку сторони не мають наміру
зберегти шлюб.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, щосім»я розпалась повністю
та остаточно, і зберегти її неможливо, а
тому позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Віповідно до ст. 113 СК України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб
(а.с. 4), відповідач при реєстрації шлюбу
своє прізвище «ОСОБА_2» змінила на
прізвище чоловіка «ОСОБА_2». В своїй
заяві відповідач не заявила клопотання
про зміну прізвища, тому суд залишає
прізвище відповідача без змін
«ОСОБА_2».

Спору про майносторони не мають.

Сторони шлюб розривають вперше.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя,
причини позову про розірвання шлюбу, що
шлюб сторін існує лише формально, суд
приходить до висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам сторін,
що відповідно до ст. 112 СК України дає
суду підстави для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України і на підставі ст.112 СК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 29 травня 1999 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ямпільського районного
управління юстиції Вінницької області,
актовий запис №30.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідача залишити без змін
«ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий М.М.Дзерин