Провадження № 2/537/51/2014
Справа № 537/5192/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору,
реєстраційної служби Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області, виконавчого
комітету Крюківської районної ради
м.Кременчука про визнання права
власності на самочинне будівництво,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області про
визнання права власності на самочинне
будівництво.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року
співвідповідачем по справі залучена
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала,
дала пояснення, що 05.03.1999 року ОСОБА_2
подарувала ОСОБА_1. ? частину житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 в м.Кременчуці. Рішенням
Крюківського районного суду
м.Кременчука від 21.02.2000 року будинок
АДРЕСА_1 в м.Кременчуці розподілено в
натурі та встановлено порядок
користування земельною ділянкою,
визнано за ОСОБА_1. право власності та
виділено реально сіни 1-1 пл.3,8 кв.м,
кухню 1-2 пл.6,8 кв.м, кімнату 1-3 пл.9,0 кв.м,
кімнату 1-4 пл. 11,6 кв.м, що складає ?
ідеальної долі та виділено в
користування земельну ділянку площею
702 кв.м з виїздом № 3; зобов'язано ОСОБА_1
знести приміщення 1-3, 1-4 в житловому
будинку «А». 02.04.2001 року ОСОБА_1
отримала свідоцтво № 171 про присвоєння
житловому будинку поштової адреси:
АДРЕСА_1 На даний час позивачці
відмовлено в вирішенні питання про
приватизацію земельної ділянки,
оскільки нежитлова прибудова, виділена
їй за рішенням суду, самочинно
переобладнана нею в житловий будинок.
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
вирішувати питання про визнання права
власності на самочинне переобладнання
нежитлової прибудови в житловий
будинок відмовляється. Прохає визнати
за ОСОБА_1 право власності на
самочинно переобладнану нежитлову
прибудову «А» в житловий будинок, що
складається з приміщень 1-1 площею 3,8
кв.м. та 1-2 площею 6,2 кв.м по АДРЕСА_1

Представник відповідача виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області пояснив, що не має
підстав заперечувати проти позовних
вимог, оскільки не є належним
відповідачем по справі.

Представник співвідповідача Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені,
направили до суду клопотання, в якому
зазначили, що визнання права власності
на самочинно збудоване нерухоме майно
можливе лише у судовому порядку,
заперечень проти задоволення позовних
вимог не мають, прохають суд розглянути
справу та прийняти рішення без участі
представника Інспекції за наявними у
справі матеріалами та відповідно до
вимог законодавства України.

Представник третьої особи
реєстраційної служби Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлені, заперечень по справі не
мають, прохають суд розглянути справу
та прийняти рішення в відсутність їх
представника.

Представник третьої особи виконкому
Крюківської районної ради м.Кременчука
в судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи належним
чином повідомлені, заперечень по
справі не мають, прохають суд
розглянути справу та прийняти рішення
в відсутність їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши представника позивачки,
представника відповідача виконкому
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
05.10.1999 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 ?
частину житлового будинку з
надвірними будівлями, який знаходиться
по АДРЕСА_1 в м.Кременчуці, що
підтверджується договором
купівлі-продажу частини житлового
будинку від 05.10.1999 року, посвідченого
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу
ОСОБА_4, р.№ 8637.

Рішенням Крюківського районного суду
м.Кременчуа від 21.02.2000 року будинок
АДРЕСА_1 в м.Кременчуці розподілено в
натурі та встановлено порядок
користування земельною ділянкою,
визнано за ОСОБА_1 право власності та
виділено реально сіни 1-1 пл.3,8 кв.м,
кухню 1-2 пл.6,8 кв.м, кімнату 1-3 пл.9,0 кв.м,
кімнату 1-4 пл. 11,6 кв.м, що складає ?
ідеальної долі та виділено в
користування земельну ділянку площею
702 кв.м з виїздом № 3; зобов'язано ОСОБА_1
знести приміщення 1-3, 1-4 в житловому
будинку «А».

Рішенням виконавчого комітету
Крюківської районної ради м.Кременчука
№ 44 від 22.02.2001 року дозволено ОСОБА_1
побудувати індивідуальний житловий
будинок розміром 5,60х6,16 м на існуючому
фундаменті по АДРЕСА_1 за проектом,
погодженим головним архітектором
міста.

02.04.2001 року розпорядженням
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради № 388-р на звернення ОСОБА_1
присвоєно індивідуальному житловому
будинку , як об'єкту державної
реєстрації, поштову адресу: АДРЕСА_1 та
02.04.2001 року видано ОСОБА_1 свідоцтво №
171 про присвоєння індивідуальному
житловому будинку поштової адреси:
АДРЕСА_1 р/з 23.

18.03.2009 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5 та прийняла його прізвище
ОСОБА_1, що підтверджується повторним
свідоцтвом про шлюб, виданим 24.12.2010
року Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис № 231 від 18.03.2009 року.

Відповідно до технічного паспорту на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 житлова
прибудова літ.»А» самочинно
переобладнана в житловий будинок.

На звернення до виконавчого
комітету Крюківської районної ради
м.Кременчука ОСОБА_1 отримала відповідь
за № б-01-53/226 від 08.07.2013 року про те, що
відповідно до ст. 376 ЦК України
легалізація самочинного будівництва
здійснюється в судовому порядку.

Виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради листом № б-02-06/2220 від
20.09.2013 року повідомив ОСОБА_1 про те, що
законом надана можливість визнати
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно в судовому порядку.

Державний нагляд у сфері
пожежної та техногенної безпеки у
місті Кременчуці висновком від 19.02.2013
року за № 263 не заперечує проти
подальшої експлуатації самовільно
переобладнаної нежитлової прибудови
(літери «А») в житловий будинок 1-1
площею 3,8 кв.м, 1-2 площею 6,2 кв.м) на
території земельної ділянки по АДРЕСА_1
в м.Кременчуці (власник ОСОБА_1.), з
введенням її в експлуатацію
встановленим порядком при умові
дотримання протипожежних вимог
державних будівельних норм та Правил
пожежної безпеки України.

Кременчуцьке міськрайонне
управління Головного управління
Держсанепідемслужби в Полтавській
області, керуючись Законом України
«Про забезпечення санітарних та
епідемічного благополуччя населення»,
не заперечує проти використання
переобладнаної нежитлової прибудови
літ.»А» в житловий будинок на території
приватної садиби по АДРЕСА_1 в
м.Кременчуці з введенням в
експлуатацію згідно чинного
законодавства, що підтверджується
висновком № 43/03-01 від 22.02.2013 року.

Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
?-13 від 20.03.2013 року житловий будинок
літ.»А» на дату проведення дослідження
знаходиться в задовільному технічному
стані, конструктивні елементи
придатні для подальшої експлуатації.

В п.16 постанови № 5 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено , що при вирішенні спорів про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно суди повинні
враховувати роз'яснення, надані у
постанові пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України ( про
правовий режим самочинного
будівництва»)

Відповідно до п.9 постанови № 6 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» при розгляді
справ зазначеної категорії судам слід
мати на увазі, що відповідно до статті 26
Закону України «Про основи
містобудування» спори з питань
містобудування вирішуються радами,
інспекціями державного будівельного
архітектурного контролю у межах їх
повноважень, а також судом відповідно
до законодавства. За загальним
правилом кожна особа має право на
захист свого цивільного права лише в
разі його порушення, невизнання або
оспорювання (частина перша статті 15 ЦК,
частина перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України). У
зв'язку із цим звернення до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право. Якщо позивач
не звертався до компетентного
державного органу із заявою про
прийняття об'єкта до експлуатації, суд
вирішує спір по суті з урахуванням
наведених обставин та вимог закону.

Відповідно до п.12 цієї ж постанови
у справах, пов'язаних із самочинним
будівництвом нерухомого майна, суди
мають враховувати, що за загальним
правилом особа, яка здійснила або
здійснює таке будівництво, не набуває
права власності на нього (частина друга
статті 376 ЦК). Разом із цим власник
земельної ділянки набуває право
власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно (частина
друга статті 375 ЦК), тому на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудовано на ній, якщо це не
порушує права інших осіб (частина п'ята
статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за
позовом власника (користувача)
земельної ділянки про визнання права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, суди зобов'язані
встановлювати усі обставини справи,
зокрема: чи є позивач власником
(користувачем) земельної ділянки; чи
звертався він до компетентного
державного органу про прийняття
забудови до експлуатації; чи є законною
відмова у такому прийнятті; чи є
порушені будівельні норми та правила
істотними.

Оскільки ОСОБА_1 без дозволу
виконавчого комітету Крюківської
районної ради м.Кременчука
переобладнала нежитлову прибудову в
житлову , переобладнання виконано з
додержанням будівельних, санітарних,
пожежних норм і правил без зміни
цільового використання земельної
ділянки, без порушення права інших
осіб, а також , враховуючи, що питання
визнання права власності на самочинне
перепланування квартири було
предметом розгляду компетентних
державних органів, вважає за необхідне
позовні вимоги позивачки задовольнити,
визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно переобладнану прибудову
(літ.»А») в житловий будинок
(приміщення 1-1 площею 3,8 кв.м, приміщення
1-2 площею 6,2 кв.м), що знаходиться в
м.Кременчуці по АДРЕСА_1-а.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.376 ЦК України, постановою №
6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
статті 376 Цивільного кодексу України
(про правовий режим самочинного
будівництва), п.16 постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав», суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконкому
Кременчуцької міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області про
визнання права власності на самочинне
будівництво задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно переобладнану прибудову
(літ.»А») в житловий будинок
(приміщення 1-1 площею 3,8 кв.м, приміщення
1-2 площею 6,2 кв.м), що знаходиться в
м.Кременчуці по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів.

Суддя