Справа №587/2553/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - ДашутінНомер провадження
22-ц/788/479/14 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В., Ільченко О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року

у справі за позовом Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2

про стягнення фактичних витрат за
навчання

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Харківського національного
університету внутрішніх справ

про дострокове розірвання договору,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Харківського національного
університету внутрішніх справ
фактичні витрати, пов'язані з його
навчанням, а саме грошові кошти в
розмірі 22 716 грн. 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Харківського національного
університету внутрішніх справ 229 грн. 40
коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено
у зв'язку з необгруцнтованістю.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати рішення Сумського
районного суду Сумської області від 03
грудня 2014 року та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позовних вимог
Харківського національного
університету внутрішніх справ, а позов
ОСОБА_2 до Харківського національного
університету внутрішніх справ про
дострокове розірвання Договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України від 01
вересня 2007 року, укладеного між
Харківським національним
університетом внутрішніх справ,
Головним Управлінням МВС України в
Сумській області та ОСОБА_2
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
Наказом Харківського національного
університету внутрішніх справ № 415 від
15 серпня 2007 року ОСОБА_2 було зараховано
до складу курсантів ХНУВС. 01 вересня 2007
року між Харківським національним
університетом внутрішніх справ,
Управлінням МВС України в Сумській
області та ОСОБА_2 був укладений
договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС
України. Наказом ХНУВС від 18 червня 2011
року № 274 о/с курсанта 4 курсу
факультету з підготовки фахівців
міліції громадської безпеки ХНУВС
лейтенанта міліції ОСОБА_2 з 18 червня 2011
року було відраховано зі складу
курсантів ХНУВС та відкомандировано
для подальшого проходження служби до
УМВС України в Сумській області.
Наказом ГУМВС України в Сумській
області № 176 о/с від 22 листопада 2012 року
дільничого інспектора міліції ОСОБА_2
було звільнено з органів внутрішніх
справ України за п. 64 «ж» ( за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 2.3.6 Договору ХНУВС
зобов'язаний у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по
закінченні навчання до встановленого
трирічного терміну перебування на
службі відшкодувати фактичні витрати,
що пов'язані з його утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення відповідача та його
представника, дослідивши матеріали
справи вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 7 ст. 18 Закону України «Про
міліцію», курсанти вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України у разі дострокового
розірвання договору через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору Про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів Внутрішніх справ
про закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за підставами
передбаченим п. 3 цього договору,
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

Згідно п. 3.2 Договору Про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
підставою для відшкодування фактичних
витрат на підготовку є відмова для
подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

Відповідно до п 4.4 Договору Про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати стягнення їх
суми здійснюється в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Ствердження в апеляційній скарзі
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що
довідки - розрахунки складено за період
з 2005 року по 2009 рік, а тому вони не
можуть бути взяті до уваги судом як
належний доказ, оскільки ОСОБА_2
навчався в вказаному навчальному
закладі з 2007 року по 2011 рік не є
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог Харківського
національного університету внутрішніх
справ.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не застосовано
Наказ «Про затвердження Порядку
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладів від 16 липня 2007 року
висновків суду не спростовують.

Ствердження в апеляційній скарзі про
те, що ОСОБА_2 не повідомляли про суми
витрат на його навчання є недоведеними.
Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на те, що Харківським національним
університетом внутрішніх справ не
визначено точних сум витрат, а тому
його позовні вимоги не підлягали
задоволенню є безпідставними.

При ухваленні рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що
Харківський національний університет
внутрішніх справ виконав умови
Договору, укладеного з ОСОБА_2, а саме
було забезпечено теоретичну та
практичну підготовку ОСОБА_2 згідно з
навчальними планами та програмами і
вимогами освітньо - кваліфікаційних
рівнів; було створено умови для
навчання ОСОБА_2, а тому стягнення з
ОСОБА_2 на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ витрат пов'язаних з його
навчанням є обґрунтованими.

На вимогу суду позивач надав суду
належні докази щодо обґрунтування
розміру витрат за час навчання
відповідача, а тому його ствердження
щодо неповного речового забезпечення
та не ознайомлення з відповідними
документами про таке забезпечення не є
підставою для перегляду судового
рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: