Рішення

Іменем України

08 квітня 2014 року.
м.
Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого Притуляк С. А

при секретарі Коверченкова М. О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, що подовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, що
подовжує навчання, мотивуючи позовні
вимоги тим, що їх спільна з
відповідачем дитина - ОСОБА_3
навчається на денному відділенні
Донецького національного технічного
університету, а тому відповідач, в силу
положень ст.199 СК України, має
утримувати свого повнолітнього сина до
закінчення навчання.

Позивач у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила їх задовольнити з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував в
повном обсязі, зазначаючи, що він є
пенсіонером, інвалідом другої групи,
єдиним джерелом доходу є пенсія, він
має зобов'язання зі повернення кредиту,
а також має на утриманні онуків.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання
не 'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, зазначивши,
що позовні вимоги підтримує.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову з
огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, сторони
перебували в шлюбі, який було
розірвано21.02.1997 р., що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Від спільного життя мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про
народження дитини, виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Добропілля Добропільського
міськрайонного управління юстиції в
Донецькій області, виданому 20.03.1995р.,
серія ОСОБА_4, батьком дитини записаний
ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно довідки Донецького
національного технічного університету
№33 від 11.02.2014р., ОСОБА_3 навчається на
денному відділенні даного
університету, можливе закінчення
навчання - 30.06.2017р.

Позивач посилається на те, що
відповідач добровільно матеріальну
допомогу на утримання дитини не надає.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
Верховний Суд України роз'яснив, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Як зазначала позивач та свідчать
матеріали справи, ОСОБА_3 до навчання
мешкала разом із нею у м.Добропіллі, на
час навчання мешкає у м.Донецьку у
гуртожитку, з який щорічно сплачує 1600,00
грн., що підтверджується відповідними
квитанціями, які містяться в
матеріалах справи. Стипендію її син не
отримує у зв'язку з ненабранням ним
необхідної кількості балів.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач є інвалідом другої групи,
отримує пенсію, потребує щорічного
санаторного-курортного лікування, що
підтверджується відповідними
довідками, що містяться в матеріалах
справи.

При цьому суд критично оцінює
посилання відповідача на наявність у
нього зобов'язань з повернення кредиту
за кредитними договорами №9778 від
15.03.2013р. та від 17.03.2014р., оскільки доказів
отримання кредитних коштів за даними
договорами ним не надано, а з самих
договорів лише вбачається обов'язок
банку надати кредит.

Також відповідачем не доведено
жодним чином наявності у нього на
утримання онуків, на що він посилався у
судовому засіданні.

При цьому суд також враховує, що
згідно наявних в матеріалах справи
довідок сукупний дохід позивачки та її
чоловіка, з яким вона разом із сином
мешкають, значно, майже у два рази,
перевищує дохід відповідача.

Тому розмір заявлених до
стягнення аліментів у вигляді 1/4
частини усіх доходів відповідача, є
надмірно великим, необгрунтованим та
таким, що не може сплачуватися
відповідачем на утримання
повнолітньої дитини.

Однак, при цьому суд враховує, що
відповідач є рідним батьком ОСОБА_3, має
брати участь у її вихованні та в силу
закону зобов'язаний утримувати її до
закінчення навчання.

Згідно ст.1 Сімейного кодексу
України, регулювання сімейних відносин
здійснюється цим Кодексом з метою
зміцнення сім'ї як соціального
інституту і як союзу конкретних осіб;
утвердження почуття обов'язку перед
батьками, дітьми та іншими членами
сім'ї; побудови сімейних відносин на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки;
забезпечення кожної дитини сімейним
вихованням, можливістю духовного та
фізичного розвитку.

Статтею 200 СК України передбачено,
що суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Відповідно до вимог ст. 182 СК
України при визначені розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатного чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, та інші обставини,
що мають істотне значення.

З огляду на наведене, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
частково, присудивши до стягнення з
відповідача щомісяця 100,00 грн., що є
сумою, яку відповідач може сплачувати
на утримання свого рідного сина поки
він продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 1, 182,199, 200 СК
України, ст.. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- ОСОБА_3, про стягнення аліментів на
повнолітню дитину, що подовжує
навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (паспорт серія
НОМЕР_3, виданий Добропільським ГРО
УМВС України в Донецькій області,
РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(паспорт серія НОМЕР_4, виданий 07.02.1996р.
Добропільським ГРО УМВС України в
Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2)
аліменти на повнолітню дитину, що
подовжує навчання - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 100,00
грн., починаючи з 27.02.2014 року й
провадити на час навчання, але не більш
ніж до досягнення 23 років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серія
НОМЕР_3, виданий Добропільським ГРО
УМВС України в Донецькій області,
РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір на користь
держави в сумі 229,40 грн.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 09 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і
підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя
Притуляк С.А.

08.04.2014