АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8097/13
Головуючий 1 інстанції
Категорія - договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.,
Трішкової І.Ю.,

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»

на заочне рішення Харківського
районного суду Харківської області від
30 травня 2012 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоком» до ОСОБА_1
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, застосування до сторін
наслідків недійсності договору,
зобов'язання вчинити дії, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Автоком»
про визнання права власності і
зобов'язання передати автомобіль,
позовом 3-ї особи, що заявляє самостійні
позовні вимоги, відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк»
(АКБ «ТАС-Комерцбанк») до товариства з
обмеженою відповідальністю «Автоком»
про усунення порушеного права
заставодержателя, визнання дійсним
правочинів та заборону вчиняти дії,
треті особи по справі відкрите
акціонерне товариство «Сведбанк»,
Управління ДАІ ГУМВС України в
Харківській області, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2007 року до Харківського
районного суду Харківської області
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Автоком» з позовом
де ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу № 31/01/07-1 від
31.01.2007 року автомобіля LEXUS GS 300 AWD, який
укладений між ТОВ «Автоком» і ОСОБА_1;
застосування двосторонньої реституції
- повернути сторони за договором у
первісний стан та зобов'язати їх
повернути одна одній у натурі все
одержане на виконання договору;
стягнення з відповідача судових
витрат.

Протягом усього часу розгляду справи
позивач неодноразово змінював
підстави позову.

20.03.2009 року позивач за первісним
позовом останній раз змінив підставу
та предмет позову і остаточно просив
суд визнати недійсним договір купівлі-
продажу № 31/01/07-1 від 31.01.2007 року,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоком» та ОСОБА_1,
на купівлю-продажу автомобілю LEXUS GS 300
AWD, застосувати до сторін договору
двосторонню реституцію; зобов'язати
Управління ДАІ ГУМВС України в
Харківській області зняти з державної
реєстрації автомобіль LEXUS GS 300 AWD, що
зареєстрований на ім'я ОСОБА_1 ;
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Автоком» судові витрати у
вигляді держмита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 1730,00
гривень( а. с. 282 т.1).

08 травня 2012 року позивач за первісним
позовом подав до суду заяву про
залишення позову без розгляду в
частині застосування до договору
двухсторонньої реституції, а саме
повернення ТОВ «Автоком» спірного
автомобіля, зобов»язання Управління
ДАІ ГУМВС України в Харківській
області зняти з державної реєстрації
спірний автомобіль LEXUS GS 300 AWD, що
зареєстрований на ім'я ОСОБА_1
Остаточно просив суд визнати недійсним
договір купівлі-продажу № 31/01/07-1 від
31.01.2007р., укладений між ТОВ «Автоком» та
ОСОБА_1. на купівлю-продаж автомобілю
LEXUS GS 300 AWD ( а. с. 69,70 т.2).

До участі у справі у якості третьої
особи залучено АКБ «TAC -Комерцбанк», а в
подальшому його правонаступника
відкрите акціонерне товариство
«Сведбанк». Третьою особою заявлені
самостійні вимоги на предмет спору,
викладені в позовній заяві від 13.07.2007
року з урахуванням додаткової заяви
від 12.10.2007 року, яка була подана до суду
16.10.2007 року, а саме відмовити ТОВ
«Автоком» в задоволенні позовних вимог
та стягнути судові витрати ( а. с. 41,43,44,72
т.1).

23.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» в особі
Харківського відділення подало заяву
про зміну позовних вимог від 22.04.2008
року, в якій остаточно просив суд
залишити без розгляду позовну заяву
позивача за первісним позовом; визнати
довідку-рахунок ТОВ «Автоком» від
31.01.2007 року № 401336 чинним правочином
купівлі-продажу спірного автомобілю
марки «LEXUS», зареєстрованого за гр.
ОСОБА_1; визнати договір застави
автомобілю марки «LEXUS»,
зареєстрованого за ОСОБА_1 від 01.02.2007
року № 658 та вчинений виконавчий напис
від 28.07.2007 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 дійсними та такими, що
відповідають чинному законодавству;
заборонити ТОВ «Автоком» вчиняти
будь-які дії, спрямовані на
перешкоджання реалізації прав ВАТ
«Сведбанк» як заставодержателя по
зверненню стягнення на предмет
застави, в тому числі заборонити ТОВ
«Автоком» звертатись до судових
установ з позовами в яких є сторони та
предмет спору, що розглядаються в
межах цієї цивільної справи ( а. с. 171- 172
т. 1).

15.09. 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ТОВ «Автоком», в
якому просив суд визнати за ним право
власності на спірний автомобіль LEXUS GS 300
AWD, зобов'язати ТОВ «Автоком» повернути
йому зазначений автомобіль.

20 березня 2009 року Харківським
районним судом Харківської сбласті
було ухвалено рішення, яким позивачу
за первісним позовом в задівсленні
позовних вимог відмовлено повністю,
відкритому акціонерному товариству
«Сведбанк» в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково -
визнано за ОСОБА_1 право власності на
спірний автомобіль LEXUS, стягнено
судові витрати( а. с. 311-312 т. 1).

Ухвалою судової колегії судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області від 28 липня 2009 року
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 20 березня 2009
року скасовано, справу направлено на
новий розгляд в той же суд в іншому
складі суду( а. с. 369-372 т.1).

При новому розгяді справи представник
позивача за первісним позовом подав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, повністю підтримав
позовні вимоги, пояснивши, що ОСОБА_1 не
маючи на меті настання реальних
наслідків, уклав договір
купівлі-продажу для незаконного
заволодіння спірним автомобілем та
готівковими кредитними коштами банку у
розмірі 50000 доларів США. Вартість
автомобілю LEXUS GS 300 AWD ОСОБА_1 продавцю -
ТОВ «Автоком» не сплатив, в тому числі
за кредитні кошти, що свідчить про
намір незаконно збагатитися за рахунок
позивача за первісним позовом і ВАТ
«Сведбанк». Довідка-рахунок, видана
ОСОБА_1 під час укладення спірного
договору купівлі-продажу, не може
підтверджувати належне виконання
ОСОБА_1 зобов'язання з оплати вартості
автомобілю, адже відповідно до ухвали
апеляційного суду Харківської області
від 28 липня 2009 року у справі і ч.З ст. 61
ЦПК України, не є розрахунковим
документом. ОСОБА_1 не довів суду і не
надав належних доказів на
підтвердження оплати ТОВ «Автоком» за
придбаний автомобіль. Також
представники позивача за первісним
позовом заперечували проти
задоволення позовів ОСОБА_1 та ВАТ
«Сведбанк» з тих же мотивів.

Представник ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 в
судове засідання суду першої інстанції
не з»явилися, причини неявки не
повідомили, про час та дату слухання
справи повідомлені належним чином.
Тому справа розглянута без їх участі.

Слід зазначити, що відносно ОСОБА_1
постановою від 18.04.2008 року порушено
кримінальну справу по факту скоєння
шахрайських дій за ст. 190 ч.4 КК України
та оголошено розшук постановою
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 09.11.2010 року( а. с. 249 т.1., 136 т.2).

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 30 травня 2012
року позовні вимоги ТОВ «Автоком»
вирішено задовольнити частково.
Визнаний недійсним договір
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31 січня 2007
року, укладений між ТОВ «Автоком» та
ОСОБА_1, на купівлю-продаж автомобілю
LEXUS GS 300 AWD. В іншій частині позовну заяву
ТОВ

«Автоком» щодо застосування
по недійсному договору
реституції та зобов'язання Управління
ДАІ ГУМВС України в Харківській
області вчинити певні дії вирішено
залишено без розгляду.

Також вирішено позовну заяву
ВАТ«Сведбанк» до ТОВ «Автоком» про
усунення порушення права
заставодержателя, визнання дійсним
договору купівлі-продажу, заборону
вчиняти дії залишити без розгляду.

Також вирішено позовну заяву ОСОБА_1 до
ТОВ «Автоком» про визнання права
власності і зобов'язання передати
автомобіль залишити без розгляду.

Також вирішено скасувати заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою
Харківського районного суду
Харківської області від 23 травня 2007
року у справі, а саме: скасувати арешт
автомобілю LEXUS GS 300, скасувати заборону
ОСОБА_1 користуватися автомобілем LEXUS GS
300.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Харківського районного
суду Харківської області від 04 березня
2008 року у справі, а саме: скасувати
заборону будь-кому вчиняти дії,
спрямовані на експлуатацію,
відчуження, звернення стягнення, зміну
комплектації, реалізацію з прилюдних
торгів, зняття з реєстрації, зміну
особи, на яку покладено обов'язок
відповідального зберігання
арештованого автомобілю LEXUS GS 300, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Автоком» судові витрати в
розмірі 1730 (одна тисяча сімсот
тридцять) гривень.

Судові витрати, понесені ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1 віднесено за їх
власний рахунок.

На вказане рішення з апеляційною
скаргою звернувся представник ТОВ
«Вердикт Фінанс». Посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин, що мають значення у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить вказане
рішення в частині задоволення
позовних вимог ТОВ «Автоком» до ОСОБА_1
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31 січня 2007
року, укладеного між ТОВ "Автоком" та
ОСОБА_1, про купівлю-продаж автомобілю
LEXUS GS 300 AWD скасувати, і в цій частині
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ТОВ "Автоком" у задоволенні його
позовних вимог до ОСОБА_1. В решті
вказане рішення залишити без змін.

Зазначає, що 02.02.2012р. Публічним
акціонерним товариством "Сведбанк"
(правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк")
було відступлено TOB "Вердикт Фінанс"
права вимоги за кредитним договором
№2001/0207/87-005 та договором застави до
нього, укладеними 01.02.2007р. із ОСОБА_1. До
судового розгляду по данній справі
було залучено ПАТ "Сведбанк". Проте, як
свідчить згадані вище і додані до
скарги договір факторингу та договір
про відступлення прав за договором
застави, оскаржуваним рішенням
зачіпалися інтереси фактично не ПАТ
"Сведбанк", а TOB "Вердикт Фінанс".

Висновки суду про недійсність такого
правочину з купівлі-продажу через
відсутність у покупця коштів для
розрахунку на момент вчинення цього
правочину суперечать чинному
законодавству та інститутам придбання
товарів у кредит, з відстрочкою, або
розстрочкою платежів.

Покупець за оспорюваним правочином у
2007 році отримав право власності на
предмет спірного договору,
зареєстрував відповідні відомості в
органах ДАІ і під час розгляду позову
продавця в свою чергу звернувся із
зустрічним позовом про все ж таки
передачу йому товару в натурі.

Продавець за правочином з
купівлі-продажу транспортного засобу
надав покупцю усі документи, пов'язані
із набуттям покупцем права власності і
згодом звернувся до суду із позовом про
визнання правочину недійсним з тих
підстав, що покупець порушив
зобов'язання з оплати придбаного
товару.

Таким чином висновки суду про те, що
оспорюваний правочин з купівлі-продажу
було вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
цим правочином, суперечать фактичним
обставинам справи. Саме по собі
невиконання правочину сторонами не
означає, що укладено фіктивний
правочин.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного
суду Харківської області неодноразово
не з»явився , направлені йому судові
повістки повернулися з відміткою пошти
«по закінченні терміну зберігання».
Постановою від 18.04.2008 року відносно
нього порушено кримінальну справу по
факту скоєння шахрайських дій за ст. 190
ч.4 КК України та оголошено розшук
постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 09.11.2010 року ( а. с. 249
т.1., 136 т.2).Зазначене свідчить, що ОСОБА_1,
знаходячись у розшуку, не цікавиться
розглядом справи. Тому судова колегія
враховуючи строки розгляду справ за
апелдяційними скаргами, вважає
заможливе розглянути справу у
відсутності ОСОБА_1

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Автоком» про визнання договору
купівлі-продажу недійсним , суд першої
інстанції виходив з того, що спірний
автомобіль LEXUS GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1
ОСОБА_1 не передавався, не знаходився в
його володінні або користуванні, що
підтверджується поясненнями
представника позивача за первісним
позовом і матеріалами справи. Тому
договір купівлі-продажу № 31/01/07-1 від
31.01.2007р. був укладений ОСОБА_1 з метою
особистого збагачення за рахунок ТОВ
«Автоком» і АКБ «ТАС-Комерцбанк» і не
був спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
а саме отримання ОСОБА_1 автомобілю LEXUS
GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1, державний номер
НОМЕР_2 у власність, включаючи право
володіння, користування та
розпорядження автомобілем, і сплату
належних ТОВ «Автоком» грошових
коштів.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, так як
він зроблений у відповідності із
зібраними по справі доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
30 січня 2007 року Харківська філія
«ТАС-Комерцбанк» направила в адресу
ТОВ «Автоком» лист-повідомлення, яким
повідомляла, про прийняте рішення і
гарантувала видачу кредиту ОСОБА_1 в
сумі 50000 доларів США для оплати
автомобіля LEXUS GS 300 AWD 2006. Також
зазначено, що для отримання кредиту під
заставу нового автомобіля ОСОБА_1
необхідно надати в Банк договір
купівлі-продажу автомобіля та
документи, які підтверджують
реєстрацію автомобіля в ДАІ, а саме
технічний паспорт та довідку. Видача
ОСОБА_1 листа-повідомлення від 30.01.2007р.,
яким Харківська філія «ТАС-Комерцбанк»
гарантує надання ОСОБА_1 кредитних
коштів для розрахунку за автомобіль,
прийняття рішення видати кредит ОСОБА_1
та надати відповідні гарантії ТОВ
«Автоком», представниками банку не
заперечувалось.

31 січня 2007 року ОСОБА_1 з
листом-повідомленням банку, яке
гарантувало видачу кредитних коштів
банком для оплати за автомобіль,
звернувся до позивача за первісним
позовом і, цього ж дня, між товариством
з обмеженою відповідальністю
«Автоком» і ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу № 31/01/07-1 автомобіля LEXUS
GS 300 AWD загальною вартістю 348450 гривень.
Згідно додатку № 1 до договору, акту
приймання-передачі, видаткової
накладної № АК-0000192 від 31 січня 2007 року
на підставі договору купівлі-продажу
продавець - ТОВ «Автоком» передав, а
покупець - ОСОБА_1 прийняв автомобіль
LEXUS GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1. Також, 31.01.2007р.
ОСОБА_1, відповідно до п. 3.3. договору
купівлі-продажу, була надана
довідка-рахунок серії ЄГП № 401336 та
транзитний номер для державної
реєстрації придбаного автомобіля в
УДАІ ГУМВС України в Харківській
області.

Згідно договору купівлі-продажу №
31/01/07-1 від 31.01.2007 року покупець, тобто
ОСОБА_1, повинен був здійснити
попередню оплату за автомобіль в
розмірі 95950 гривень, що еквівалентно 19000
доларів США, протягом одного дня з
моменту укладення договору і
остаточний розрахунок за автомобіль в
розмірі 252500 гривень, що еквівалентно
50000 доларів США, за рахунок кредитних
коштів АКБ «ТАС-Комерцбанк» протягом
десяти банківських днів з моменту
підписання договору купівлі-продажу.
Загальна сума договору становить 348450
гривень, що еквівалентно 69000 доларів
США.

За придбаний автомобіль покупець не
розрахувався, в тому числі не сплатив
попередній внесок, натомість 01.02.2007
року ОСОБА_1 зареєстрував автомобіль
LEXUS GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1, в
Державтоінспекції за державним
номером НОМЕР_2, про що отримав
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 -
технічний паспорт, без відміток про
кредит АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Цього ж дня, 01 лютого 2007 року, не
зважаючи на відсутність відповідного
застереження в технічному паспорті,
ОСОБА_1 уклав кредитний договір №
2001/0207/87-005 і договір застави,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 і зареєстрований в
реєстрі за № 658, з АКБ «ТАС-Комерцбанк».
Після отримання грошових коштів ОСОБА_1
вже не був зацікавлений у належному
виконанні своїх зобов'язань за
договором купівлі-продажу і кредитним
договором, зобов'язання за якими зі
сплати та повернення грошових коштів
ОСОБА_1 не виконував.

Матеріали справи свідчать, що
автомобіль LEXUS GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1
ОСОБА_1 не передавався, не знаходився в
його володінні або користуванні.
Вказане також підтверджується
поясненнями представника позивача за
первісним позовом .

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку, що договір
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31.01.2007р. був
укладений ОСОБА_1 з метою особистого
збагачення за рахунок ТОВ «Автоком» і
АКБ «ТАС-Комерцбанк» і не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
а саме отримання ОСОБА_1 автомобілю LEXUS
GS 300 AWD, кузов № НОМЕР_1, державний номер
НОМЕР_2, у власність, включаючи право
володіння, користування та
розпорядження автомобілем, і сплату
належних ТОВ «Автоком» грошових
коштів.

За таких обставин посилання апелянта
на те, що висновки суду про те, що
оспорюваний правочин з купівлі-продажу
було вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
цим правочином, спростовуються вище
наведеними доказами.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідними для чинності правочину,
викладені в статті 203 ЦК України. Згідно
частини 5 зазначеної статті правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Об'єктивна
неможливість сторін на момент
укладення правочину нести певні права
і обов'язки є підставою визнання такого
договору недійсним.

ОСОБА_1 не довів та не надав суду
доказів, що він мав можливість і намір
належним чином виконати свої
зобов'язання за договором
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31.01.2007 року,
тобто не бажав реального настання
правових наслідків. Скориставшись
листом АКБ «ТАС-Комерцбанк» від 30 січня
2007 року, який був належним чином
оформлений, містив всі необхідні
реквізити документу, в тому числі
печатку і підпис виконуючого обов'язки
директора Харківської філії банку, як
гарантією для укладення договору і
отримання відстрочки з оплати вартості
автомобіля, ОСОБА_1 уклав договір
купівлі-продажу автомобіля значною
вартістю, перший внесок за який в
розмірі 95950 гривень, що еквівалентно 19000
доларів США, на момент укладення
договору він не мав змоги сплатити. В
свою чергу самим договором
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31.01.2007 року
і переданим в рамках договору
автомобілем наступного ж дня ОСОБА_1
скористався як гарантією для отримання
кредитних готівкових коштів. Метою
укладення договору купівлі-продажу №
31/01/07-1 від 31.01.2007р. не було реальне
отримання ОСОБА_1 права власності на
автомобіль LEXUS GS 300 AWD, враховуючи, що
кредитні кошти ОСОБА_1 не повертає і,
відповідно до договору застави від
01.02.2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 і
зареєстрованого в реєстрі за № 658,
реалізація покупцем автомобіля своїх
прав є обмеженою. Сама по собі
реєстрація ОСОБА_1 транспортного
засобу в Державтоінспекції не може
свідчити про бажання реального
настання правових наслідків за
договором купівлі-продажу, так як
згідно статті 34 Закону України «Про
дорожній рух» в редакції, яка діяла на
момент реєстрації автомобіля ОСОБА_1,
відомчій реєстрації та обліку
підлягали транспортні засоби
призначені для експлуатації на
вулично-дорожній мережі загального
користування, а не право власності на
такі засоби. З іншого боку, судом
встановлено, що позивач за первісним
позовом мав об'єктивну можливість,
намір і бажав настання реальних
правових наслідків під час укладення
спірного договору купівлі-продажу, що
підтверджується належним підписанням
договору № 31/01/07-1 від 31.01.2007р. і
переданням продавцем в рамках договору
автомобіля LEXUS GS 300 AWD, документів на
нього та транзитних номерів.

Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України
необхідною умовою дійсності правочину
є його спрямування на реальне настання
правових наслідків, що ним обумовлені.

Підставами недійсності правочину,
відповідно до статті 215 частини 1
Цивільного кодексу України, є
недодержання в момент вчинення
правочинами стороною вимог, які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
кодексу. Згідно ст. 16, ч.З ст. 215 ЦПК
України сторона або інша
заінтересована особа має право
звернутись до суду з позовом про
визнання оспорюваного правочину
недійсним.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано визнав, що договір
купівлі-продажу № 31/01/07-1 від 31 січня 2007
року, укладений між позивачем за
первісним позовом і ОСОБА_1, на
купівлю-продаж спірного автомобілю LEXUS
GS 300 AWD, має бути визнаний судом
недійсним, так як дії ОСОБА_1, на момент
укладення договору не були направлені
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені договором.
Зазначене підтверджується матеріалами
справи та не спростовано ОСОБА_1 та та
представником ТОВ «Вердикт Фінанс».

Відповідно до статті 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, а саме у
разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину. Згідно
статті 236 ЦК України правочин, визнаний
судом недійсним, є недійсним з моменту
його вчинення.

Також судом першої інстанції правильно
та відповідно до закону залишено без
розгляду позовну заяву позивача за
первісним позовом в частині щодо
застосування до правовідносин
сторін договору купівлі-продажу
№31/01/07-1 від 31.01.2007р. двосторонньої
реституції шляхом повернення
позивачу за первісним позовом спірного
автомобіля LEXUS GS 300 AWD, та про
зобов'язання Управління ДАІ ГУМВС
України в Харківській області зняти з
державної реєстрації вказаний
автотранспортний засіб . Зазначене
відповідає волі позивача, який своєю
заявою згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
просив про вказане ( а. с. 69,70 т.2). З цього
приводу слід зазначити, що захист права
особи базується на диспозитивному
праві на звернення до суду і подальшому
підтриманні своїх вимог. Право особи
вільно розпоряджатися заявленим
позовом, в тому числі просити суд
залишити його без розгляду повністю
або в частині, може бути реалізовано на
будь-якій стадії судового розгляду.
Залишення позовної заяви в частині без
розгляду не перешкоджає повторному
зверненню з відповідними вимогами до
суду.

Представник третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
відкритого акціонерного товариства
«Сведбанк» в судове засідання повторно
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, витребувані докази не надав,
про час і дату судового засідання був
повідомлений належним чином.

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції, керуючись ч. З ст. 169, п. З ч. 1
ст. 207 ЦПК України, обґрунтовано залишив
без розгляду позовну заяву ВАТ
«Сведбанк» до ТОВ «Автоком» про
усунення порушення права
заставодержателя, визнання дійсним
договору купівлі-продажу, заборону
вчиняти дії. Зазначене не перешкоджає
повторному зверненню до суду.

Судова колегія вважає не обґрунтованим
посилання представника апелянта, що
суд безпідставно розглянув справу у
відсутності представника ТОВ «Вердикт
Фінанс» так як 02.02.2012р. Публічним
акціонерним товариством "Сведбанк"
(правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк")
було відступлено TOB "Вердикт Фінанс"
права вимоги за кредитним договором
№2001/0207/87-005 та договором застави до
нього, укладеними 01.02.2007р. із ОСОБА_1.
ТОВ «Вердикт Фінанс» про зазначене суд
не повідомляло, знаючи, що справа
розглядається не цікавилася справою.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не
з'явився, представника не направив, про
причини неявки суду не повідомив,
витребувані докази не надав, про час і
дату судового засідання був
повідомлений належним чином.
Постановою від 18.04.2008 року відносно
нього порушено кримінальну справу по
факту скоєння шахрайських дій за ст. 190
ч.4 КК України та оголошено розшук
постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 09.11.2010 року ( а. с. 249
т.1., 136 т.2). Зазначене свідчить, що
ОСОБА_1, знаходячись у розшуку, не
цікавиться розглядом справи. В зв»язку
з наведеним районний суд правильно
керуючись ч. З ст. 169, п. З ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, залишив без розгляду позовну
заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Автоком» про
визнання права власності і
зобов'язання передати автомобіль.
Зазначене не перешкоджає повторному
зверненню ним до суду.

Відповідно до статті 214 ЦК України, суд
під час ухвалення рішення вирішує
питання щодо можливості скасування
заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що заходи забезпечення
позову були вжиті судом за заявами ТОВ
«Автоком», позивач за первісним
позовом просив суд скасувати вжиті
заходи забезпечення позову. З огляду на
вказане суд першої інстанції правильно
визнав можливим скасувати заходи
забезпечення позову, вжиті на підставі
ухвали Харківського районного суду
Харківської області від 23.05.2007 року у
справі № 2-2904 2007 року і ухвали
Харківського районного суду
Харківської області від 04.03.2008 року у
справі № 2-481 2008 року.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази. Доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для
зміни або скасування судового рішення
судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс».
відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 30 травня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у 20- денний термін з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: