№провадження 2/521/2488/14
« 20» лютого 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі :
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 про відшкодування
збитків та стягнення моральної шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,-
28 жовтня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до Малиновського районного
суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та стягнення
моральної шкоди, завданих внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди. Свої
вимоги мотивує тим, що відповідач 25
березня 2013 року біля 21 год. 30 хв. у м.
Одесі на пересіченні вул. Магістральна
та вул. Братська, керуючи
технічно-справним транспортним
засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2107»,
державний номер - НОМЕР_2, здійснюючи
рух по проїжджій частині вул.
Магістральна, зі сторони об'їзної
дороги в м. Одесі, в напрямку вул.
Братська, зі швидкістю 80-90 км/год., чим
перевищив дозволену швидкість руху,
обрав швидкісний режим без урахування
дорожньої обстановки, порушив правила
обгону , допустив виїзд на смугу
зустрічного руху, де в цей момент
автомобіль «Daewoo Matiz», державний номер
НОМЕР_1) та скоїв зіткнення з цим
автомобілем, який на праві власності
В результаті ДТП автомобіль
позивача отримав суттєві механічні
пошкодження, які відображені у
висновку авто товарознавчого
дослідження. За даним експертним
висновком сума збитків становила в
цілому 11 978,64 грн. Постановою
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 24.07.2014 року
ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні
даного правопорушення. Внаслідок
даного ДТП позивачу завдано майнову
просить стягнути з відповідача
вартість проведених експертних
досліджень у розмірі 600 гривень, витрат
для оплати послуг працівників ДАІ та
незалежних оцінювачів -1500, витрати на
зберігання транспортного засобу - 930
грн., витрати на надсилання телеграми
про проведенн експертизи
відповідачеві, витрати на правову
допомогу - 1400 грн. та суму моральної
шкоди у розмірі 10 000 гривень, а також,
сплачений судовий збір у розмірі 459,4
Представник позивача надав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
та просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причин своєї неявки суду не повідомив.
Заперечень на позов не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для встановлення
фактичних відносин сторін, відповідно
суд, зі згоди представника позивача,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає
можливим постановити рішення при
заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які
беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 25 березня 2013 року біля 21 год.
30 хв. у м. Одесі на пересіченні вул.
Магістральна та вул. Братська, керуючи
технічно-справним транспортним
засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2107»,
державний номер - НОМЕР_2, скоїв
зіткнення з автомобілем «Daewoo Matiz»,
державний номер НОМЕР_1, який на праві
власності належить позивачу.
Постановою судді Новоодеського
районного суду Миколаївської області
Ітріна М.В. по адміністративній справі
№ 482/1302/13-п від 24 липня 2013 року ОСОБА_2
був визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Зазначена постанова у встановленому
порядку відповідачем не оскаржувалась.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою. Таким чином, ДТП, що відбулось 25
березня 2013 року є наслідком винних дій
ОСОБА_2, вина якого встановлена в межах
адміністративного провадження №
482/1302/13-п та підтверджена в цивільному
провадженні.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження, при
цьому сума матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля
марки «Daewoo Matiz», д/н НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження при ДТП, згідно з висновком
№20 від 17 липня 2013 року, складеного
судовим експертом - автотоварознавцем
Вітвіцьким Ігором Івановичем склала 11
978,64 гривен.

Згідно наданих до суду копій квитанцій,
сума грошових коштів, сплачених
позивачем за проведення експертного
дослідження склала 600 гривень.

На огляд транспортного засобу
експертом було запрошено відповідача,
про що йому була надіслана телеграма,
але відповідач на проведення огляду
пошкодженого транспортного засобу не
з'явився. До суду позивачем було надано
копію квитанції про оплату послуг із
надсилання у розмірі - 39,60,

Також у момент здійснення ДТП
позивачем викликались представники -
незалежні оцінювачі для проведення
замірів та представники ДАІ. За
проведення даних дій було виставлено
рахунок, який було оплачено позивачем,
про що надано квитанцію. Також протягом
проведення досудового розслідування
Головним слідчим правлінням МВС
України в Одеській області за фактом
вчинення злочину, передбаченого ч.1ст.286
КК України та на підставі внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 26.03.2013 року, автомобіль
деякий час зберігався на штраф
майданчику. Послуги зі зберігання
транспортного засобу складають 930 грн.,
про що позивачем було надано копію
квитанції.

Позивач є власником транспортного
засобу, що підтверджуються свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу,
копія якого приєднана до матеріалів
справи. За змістом позовної заяви,
відповідальність відповідача була
застрахована. Для виникнення
зобов'язань за договором страхування у
страховика із відшкодування шкоди
третій особі замість страхувальника,
законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 року»
передбачений ряд умов, які повинні бути
виконані. Відповідно до діючих норм
законодавства ОСОБА_2 не повідомив про
страховий випадок страховика. Позивач
одразу після ДТП була госпіталізована,
та перебувала на стаціонарному
лікуванні з 26.03.2013 року по 29.03.2013,про що
надала виписку з історії хвороби, і
саме у зв'язку з цим, не змогла
самостійно звернутись до страхової
компанії.

Отже, суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
із відшкодування матеріальної шкоди
позивачу , як власнику автомобіля
марки «Daewoo Matiz», д/н НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження при ДТП, визначеної
висновком судової автотоварознавчої
експертизи №20 від 17 липня 2013 року - у
розмірі 11978,64 гривень, а також суми
грошових коштів, сплачених позивачем
за проведення експертного дослідження
у розмірі 600 гривень, суми грошових
коштів, сплачених позивачем за
проведення експертних замірів та
послуги ДАІ, витрати за зберігання
транспортного засобу у розмірі 930
гривень, витрати на надсилання
телеграми - 39,60 грн., що разом складає
15048,24 (п'ятнадцять тисяч сорок вісім
гривень двадцять чотири копійки), які
підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України
шкода заподіяна майну фізичної особи
неправомірними діями відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її
заподіяла.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків в результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Частина 2 цієї статті
визначає, що під збитками розуміється,
зокрема втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Згідно із ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року» обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст.33.1.4 закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року» невідкладно,
але не пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Пунктом 16 ч. Постановою Пленуму ВСУ
«від 01.03.2013 року було встановлено, що у
разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується заподіювачем
шкоди.

Згідно ст.360-7 ЦПК України Рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Постановою ВСУ від 24 грудня 2010 року
висловив позицію, що відсутні підстави
для покладення відповідальності на
страховика за винні дії страхувальника
в разі невиконання ним умов договору
страхування, а саме - зобов'язання вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди.

Враховуючи вищевикладене, факт
наявності страхового полісу не
свідчить про виникнення зобов'язань у
страховика та звільнення заподіювача
шкоди від обов'язку відшкодування
завданих ним збитків. Оскільки ОСОБА_2
халатно поставився до своїх обов'зків
як страхувальник, порушив норми закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року, то майнова
шкода, заподіяна ним позивачу
внаслідок протиправних винних дій у
результаті ДТП підлягає відшкодуванню
саме відповідачем, а не страховиком
заподіювача шкоди.

Таким чином, зібрані по справі докази
та вищевказані норми цивільного
законодавства дозволяють задовольнити
позов в частині стягнення завданої
матеріальної шкоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди то суд виходе з
наступного.

Внаслідок ДТП, яка була спричинена
діями відповідача, позивачу, ОСОБА_1 -
пасажиру та водію автомобіля «Daewoo Matiz»,
д/н НОМЕР_1 було завдано фізичних,
моральних та духовних страждань.
Одразу після ДТП, ОСОБА_1 була
госпіталізована в нейрохірургічне
відділення для обстеження та
лікування.

До суду було надано виписку із епікризу
історії хвороби № 6756, із переліком
фізичних травм: забій м'яких тканин і
саден м'яких тканин лобної області
зліва, близорукість слабкого ступеня,
травматична ангіопатія сітчатки обох
очей, помірно виражений астенічний
синдром ситуаційно обумовлений
(виписку із епікризу з історії хвороби
№ 6756). Внаслідок пережитих фізичних та
духовних страждань, позивачка просить
відшкодувати завдану їй моральну шкоду
у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини. Оскільки винність відповідача
знайшла своє підтвердження в ході
провадження по справі, вимоги про
відшкодування моральної шкоди
позивача підлягають задоволенню. При
цьому суд враховує конкретні обставини
справи, а також вимоги ст. 23 ЦК України,
зокрема, те, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості, а
також те, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що враховуючи ступінь
фізичних та душевних страждань
позивачки, завдана моральна шкода
підлягає компенсації грошима в розмірі
5 000 грн. на користь позивача, тобто
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. До судових витрат
згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться
судовий збір та витрати, пов'язані з
розглядом справи.

Позивачем надано суду договір про
надання юридичних послуг та квитанцію
про оплату послуг, передбачених
договором.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 16, 20, 23, 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст.
4, 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК Україна,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та стягнення
моральної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду, у розмірі
15048,24 грн. (п'ятнадцять тисяч сорок вісім
гривень двадцять чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
(п'ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати на правову допомогу у
розмірі 1400 грн. (одна тисяча чотириста
гривень)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 459 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено
позивачем до апеляційного суду
Одеської області шляхом подання до
Малиновського районного суду м. Одеси
апеляційної скарги на протязі 10 днів з
дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ