Справа № 372/5950/13-ц Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/1597/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 9
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Обухівського міськрайонного
управління юстиції про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаною заявою, посилаючись на
те, що 5 лютого 2010 року виконавчим
комітетом Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
було видано свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких зазначено, що
вони померли ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак
Обухівське районне відділення
Київського обласного бюро
судово-медичних експертиз скасувало
лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3
від 01 лютого 2010 року, в якому зазначено
дату його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 та видало нове лікарське
свідоцтво про смерть від 11 березня 2010
року, згідно з яким встановлено дату
смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а причиною
смерті зазначено - отруєння оксидом
вуглецю. Тому заявник на підставі п.8 ч.1
ст.256 ЦПК України просила суд
встановити дату смерті ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та причину його смерті -
отруєння оксидом вуглецю.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу , які
з`явилися в судове засідання, вивчивши
матеріли справи та перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення
заяви без розгляду, суд першої
інстанції виходив із того, що у
заявника виник спір з відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
щодо внесення до актового запису дати
смерті ОСОБА_3 та зміни причини його
смерті. Крім того, суд зазначив, що у
заявника виник спір про право щодо
оформлення спадщини зі спадкоємцями
померлого ОСОБА_3 Тому суд дійшов
висновку про залишення заяви без
розгляду на підставі ч.6 ст.235 ЦПК
України.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна з
наступних підстав.

Як вбачається з лікарського свідоцтва
про смерть №10 від 1 лютого 2010 року дата
смерті ОСОБА_3 встановлена ІНФОРМАЦІЯ_1.
Хвороба, що призвела до смерті: серцева
недостатність та хронічна ішемічна
хвороба серця (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть,
виданого виконавчим комітетом
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області 5 лютого 2010
року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
в книзі реєстрації смертей зроблено
запис за №4 (а.с.6).

Як вбачається з лікарського свідоцтва
про смерть №10, виданого 11 березня 2010
року замість лікарського свідоцтва про
смерть від 01 лютого 2010 року, дата смерті
ОСОБА_3 встановлена ІНФОРМАЦІЯ_1.
Хвороба, що призвела до смерті:
отруєння чадним газом (а.с.11).

Згідно з висновками про внесення змін
до актового запису цивільного стану
від 08 квітня 2011 року та від 15 серпня 2013
року, складених відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області, ОСОБА_2 відмовлено у
задоволенні заяви про внесення змін до
актового запису про смерть №4 від 5
лютого 2010 року, а саме, виправлення дати
смерті з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.21-28, 42-44).

Як вбачається з постанови Київського
окружного адміністративного суду від 02
квітня 2013 року, залишеної без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08
серпня 2013 року, в позові ОСОБА_2 до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, треті особи: ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання протиправними дій,
визнання протиправним висновку -
відмовлено (а.с.37-39).

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 01 жовтня 2010 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: Обухівська районна
державна нотаріальна контора про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності на
спадкове майно задоволено. Встановлено
факт смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та
факт смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на
належне померлому ОСОБА_3 спадкове
майно.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 21 грудня 2010 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалене нове, яким визнано за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за законом на 2/3 частини майна, що
належало померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В
решті вимог відмовлено.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справи від 11 травня 2011
року рішення апеляційного суду
Київської області від 21 грудня 2010 року
скасовано та ухвалене нове рішення. В
позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8, третя особа: Обухівська
районна державна нотаріальна контора
про встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності на
спадкове майно - відмовлено (а.с.50-52).

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті.

Обгрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_2
посилається на те, що Обухівське
районне відділення Київського
обласного бюро судово-медичних
експертиз скасувало лікарське
свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 01
лютого 2010 року №10 та 11 березня 2010 року
видало нове свідоцтво про смерть,
згідно з яким встановлено дату смерті
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а причиною смерті
визначено - отруєння оксидом вуглецю.

Тобто, ОСОБА_2 просить встановити факт
смерті ОСОБА_3 в певний час та змінити
причину його смерті .

При цьому суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що в матеріалах
справи міститься свідоцтво про смерть
ОСОБА_3, яке не скасоване.

Крім того, в матеріалах справи
містяться зазначені вище судові
рішення, що набрали законної сили,
якими ОСОБА_2 відмовлено в позові до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
про визнання протиправними дій,
визнання протиправним висновку та
відмовлено в позові до ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту,
що має юридичне значення і визнання
права власності на спадкове майно. Тому
посилання суду першої інстанції на
наявність у заявника спору з відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
та спору щодо оформлення спадщини зі
спадкоємцями померлого ОСОБА_3, є
необґрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції
повинен був розглянути заяву ОСОБА_2 по
суті та ухвалити рішення відповідно до
встановлених обставин справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, залишаючи заяву
без розгляду, допустив порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.
311 ЦПК України - скасуванню у зв'язку з
порушенням судом норм процесуального
права, що призвели до неправильного
вирішення питання, з направленням
справи для продовження розгляду до
того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді