Справа № 424/7419/13-ц
Провадження №2/424/681/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2014 року

Ровеньківський міський суд Луганської
області у складі:

головуючий суддя Ібадова
Н.П.

при секретарі Бурлака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю №1038 від
26.04.2012р., який діє на підставі угоди від
23.05.2013р., звернувся до суду 26.11.2013р. з
позовом, в якому просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, яке є приватною
власністю позивача.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлені, про причини неявки
суд не повідомили.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Відповідно до ст.224 ЦПК України судом
прийнято рішення про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
докази та оцінивши їх у сукупності,
судом встановлені наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

Позивач є власником житла за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі ухвали
Ровеньківського міського суду
Луганської області №424/2830/13-ц від
08.05.2013р., зареєстрованої у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
31.07.2013р., номер запису про право
власності 1956174 (а.с.12-13). Сам позивач
проживає за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується відомостями про його
зареєстроване місце проживання (а.с.11).

На момент придбання у власність
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, -
в ньому були зареєстровані
відповідачі, в якості користувачів
житлового приміщення (а.с.16-17). За таких
обставин, відповідачі мають статус
наймачів цього житлового приміщення.

Разом з тим, до теперішнього часу
відповідачі так і не з'явилися і не
уклали договору користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, - з
новим власником, оскільки виїхали для
проживання в іншу місцевість, а з
реєстраційного обліку не знялися, що
підтверджується відповідною довідкою
від 02.11.2013р. квартального комітету №20 м.
Ровеньки Луганської області (а.с.15). Тож
відповідачі не виконують обов'язків
наймачів житлового приміщення, чим
порушують права позивача, тому його
представник звернувся до суду з
зазначеним позовом.

За таких обставин між сторонами
вбачається спір, що виник із житлових
правовідносин, які регулюються
Житловим кодексом України.

Відповідно до ст.158 ЖК наймач
користується жилим приміщенням у
будинку, що належить громадянинові на
праві приватної власності, відповідно
до договору найму жилого приміщення.
Такий договір укладається між
власником будинку і наймачем у
письмовій формі з наступною
реєстрацією у виконавчому комітеті
місцевої Ради народних депутатів або в
органі управління, що ним утворюється.
Разом з тим, недотримання умови ч.2 ст.158
ЖК щодо реєстрації договору найму
жилого приміщення у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється, за відсутності
вказівки на необхідність державної
реєстрації договорів найму (оренди)
житла у ст. 810 ЦК та ст. 4 Закону України
від 1 липня 2004 р. N 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" не тягне
недійсність такого договору, такого
висновку дійшов Верховний Суд України
у своїй постанові від 21.11.2011р. у справі
№6-53ц11.

За таких обставин відповідачі є
наймачами житлового приміщення, яке є
власністю позивача, а між сторонами
фактично існують відносини з найму
житла, за яким відповідачі набули право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, - на підставі договору
найму з попереднім власником.

Відповідно до ст.170 ЖК при переході
права власності на жилий будинок
(частину будинку, квартиру), в якому
знаходиться здане в найом жиле
приміщення, до іншої особи договір
найму зберігає силу до закінчення
зазначеного в ньому строку. Якщо
договір найму укладено без зазначення
строку, новий власник будинку
(квартири) вправі вимагати його
розірвання у випадках і в порядку,
передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.163 ЖК у разі
тимчасової відсутності наймача за ним
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою, пунктами
1 і 5 частини третьої і частиною
четвертою статті 71 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.163 ЖК передбачено, що
тимчасова відсутність наймача та
членів його сім'ї не звільняє їх від
виконання обов'язків за договором
найму жилого приміщення. З урахуванням
змісту зазначених норм в контексті
положень ст.72 ЖК, суд вважає, що
відсутність відповідачів у житловому
приміщенні, що належить позивачу,
протягом останніх трьох років дає
підстави для визнання його таким, що
втратив право користування цим
житловим приміщенням.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд враховує положення ч.1 ст.88
ЦПК, яким передбачено, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. При зверненні до суду
позивачем був сплачений судовий збір в
розмірі 229,40грн (а.с.1), тобто судовий
збір за вимогу немайнового характеру.
Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, то судові
витрати, понесені позивачем,
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 27, 31, 88, 209, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодекс
України, ст.ст.71, 72, 163 Житлового кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги чи заяви
відповідача про його перегляд, якщо
апеляційну скаргу чи заяву не було
подано.

Суддя: Н.П. Ібадова

26.02.2014