Провадження № 2/591/3460/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2013 року Зарічний районний суд м.
Суми в складі:

головуючого: судді Бурда Б.В.

при секретарі: Хілько Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа -
Сумська міська рада про визнання права
власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що на
підставі договору дарування
укладеного між нею та ОСОБА_3 вона є
власником житлового будинку
розташованого на земельній ділянці
площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1.
Вказаний будинок належав ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 При
вирішенні питання про приватизацію
земельної ділянки було з'ясовано, що
земельна ділянка площею 0,08 га, згідно
державного акту на право приватної
власності на землю, належить на праві
власності попередньому власнику
будинку - ОСОБА_2 Посилаючись на те, що
при переході права власності на
житловий будинок мало відбутися й
перехід права власності на земельну
ділянку на якій він розташований,
просить визнати за нею право власності
на вказану земельну ділянку

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та
пояснив, що при продажу будинку забув
про те, що приватизував землю.

Інші сторони повідомлені про час та
місце розгляду справи, але до суду не
з'явилися.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 був власником житлового будинку
та земельної ділянки площею 0,08 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1. 30.06.1999 року ОСОБА_2 за
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу провів відчуження
належного його житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3, якій в
подальшому (а саме 16.12.2005 року)
подарував його позивачу. При укладенні
зазначених вище договорів
купівлі-продажу та дарування,
власниками будинку не було вирішене
питання про відчуження за відповідним
договором земельної ділянки на якій
розташований будинок та яка
знаходиться за вказаною вище адресою.

Наведені вище обставини
підтверджуються копією договору
дарування (а.с. 5), копією державного
акту про право власності ОСОБА_2 на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1
(а.с. 7), довідкою Держземагенства про
реєстрацію спірної земельної ділянки
на праві власності за ОСОБА_2, копією
технічного паспорту на домоволодіння,
а також поясненнями відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні.

При вирішенні питання про визначення
власника спірної земельної ділянки суд
виходить з наступного.

При відчуженні нерухомого майна під
час дії ст. 30 ЗК України (в редакції
закону станом на час укладення
договору купівлі-продажу будинку -
30.06.1999 року) відбувався "автоматичний"
перехід права власності на земельну
ділянку до набувача з необхідністю
подальшого оформлення переходу права.

Відчуження об'єктів нерухомого майна в
період з 01.01.2002 року по 20.06.2007 року (під
час дії ст. 120 ЗК України в ред. від 25.10.2001
року) не тягнуло автоматичного
переходу права власності на земельну
ділянку під будівлями та спорудами.
Але, після 01.01.2004 року автоматичний
перехід права на земельну ділянку при
відчуженні будинку, будівлі або
споруди відбувався в силу ст. 377 ЦК
України, яка також була чинною на час
укладення договору дарування (16.12.2005
року)

Наведені вище обставини на норми
права дають підстави суду дійти
висновку, що в наслідок набуття права
власності на будинок позивач набула й
право власності на земельну ділянку на
якій цей будинок розташований та яка
призначена для будівництва житлового
будинку та його обслуговування,
оскільки договорами з приводу
відчуження будинку не було визначено
долю земельної ділянки на якій він
розташований.

Правовідносини між сторонами є
цивільними та врегульовані
положеннями ст. 30 ЗК України (в редакції
закону станом на 30.06.1999 року) та ст. 377 ЦК
України ( в редакції закону станом на
16.12.2005 року)

З урахуванням наведеного суд вважає, що
вимоги позивач є обґрунтованим, а тому
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. 30 ЗК України (в редакції
закону станом на 30.06.1999 року) та ст. 377 ЦК
України ( в редакції закону станом на
16.12.2005 року), ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,08 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
яка розташована у АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено
сторонами до Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду (для осіб, що не були
присутні при проголошення рішення, в
той же строк з часу вручення копії
рішення) апеляційної скарги.

суддя