АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-3757
Головуючий у1-й інстанції - Зінченко С.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ГоловачоваЯ.В.

при секретарі
Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
Концерну "Військторгсервіс"
Міністерства оборони України на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Концерну
"Військторгсервіс" Міністерства
оборони України про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 грудня 2014 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_5 до Концерну
"Військторгсервіс" Міністерства
оборони України про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Суд стягнув з Концерну
"Військторгсервіс" Міністерства
оборони України на користь ОСОБА_5 32 298
грн. 90 коп. за затримку розрахунку при
звільнені.

Суд стягнув з Концерну
"Військторгсервіс" Міністерства
оборони України в дохід держави 322 грн.
98 коп. судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, Концерн
"Військторгсервіс" через свого
представника ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог ОСОБА_5
(а.с.29-30).

В суд апеляційної інстанції позивач не
з'явився, про місце та час апеляційного
розгляду повідомлений належним чином,
про що свідчить завірене штемпелем
поштового відділення та підписом
начальника відділення зв'язку зворотне
повідомлення про вручення йому
судової повістки 21 лютого 2014 року
(а.с.49).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення представника відповідача
ОСОБА_4, яка підтримала подану
апеляційну скаргу та просила суд її
задовольнити, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах
з Концерном "Військторгсервіс" МОУ з 15
жовтня 2012 року, 8 лютого 2013 року був
звільнений з посади заступника
генерального директора по юридичній і
кадровій роботі за угодою сторін на
підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

При звільненні позивачу не була
виплачена заборгованість по
заробітній платі в розмірі 10 667 грн. 89
коп., а саме: за листопад 2012 року - 1 721
грн. 31 коп., за грудень 2012 року - 3 485 коп. 68
коп., за січень 2013 року - 3 485 грн. 68 коп.,
за лютий 2013 року - 1 975 грн. 22 коп.

Повний розрахунок з ОСОБА_5 проведений
25 вересня 2013 року.

За встановлених обставин, враховуючи
те, що на день ухвалення рішення у
справі такий розрахунок з позивачем
проведено, районний суд прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні до дня проведення такого
розрахунку - 25 вересня 2013 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що Концерн "Військторгсервіс"
МОУ з 31 серпня 2012 року був позбавлений
можливості проводити виплату
заробітної плати та провести з
позивачем своєчасний розрахунок при
звільненні внаслідок зупинення
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
серпня 2012 року всіх видаткових
операцій на рахунках Концерну, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції у якості підстав для відмови
у позові виходячи з наступного.

По-перше, з матеріалів даної справи
вбачається, що надані відповідачем у
якості додатків до апеляційної скарги
копії судових рішень про зупинення
видаткових операцій (а.с.33-38) не були
надані районному суду. В ході
апеляційного розгляду представник
відповідача підтвердила цю обставину і
не змогла навести поважних причин
неподання указаних доказів до суду
першої інстанції. Указані обставини,
ураховуючи положення ч.2 ст. 303 ЦПК
України, позбавляють апеляційний суд
підстав для прийняття указаних доказів
у ході апеляційного розгляду.

По-друге, самі по собі судові рішення
без надання доказів звернення їх до
виконання та доказів реального
зупинення всіх без винятку видаткових
операцій на всіх без винятку рахунках
Концерну (підтверджуючі документи
банку) не можуть свідчити про
відсутність вини роботодавця у
затримці розрахунку при звільненні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Однак, висновки суду щодо розміру
середнього заробітку, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача за час затримки розрахунку
при звільненні, не в повній мірі
відповідають обставинам справи, що,
враховуючи положення ст. 309 ЦПК, дає
суду апеляційної інстанції підстави
для зміни рішення суду в частині
розміру середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
виходячи з наступного.

При визначенні розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні суд першої інстанції
виходив з того, що з урахуванням
розміру оплати праці, встановленого за
посадою позивача - 4 306 грн. 50 коп., його
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 8
лютого по 25 вересня 2013 року становить 32
298 грн. 90 коп.

Розрахунок, на підставі якого суд
визначив указану суму, у мотивувальній
частині рішення відсутній. Оскільки
визначена районним судом сума
співпадає із сумою, зазначеною у
позовній заяві, апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції поклав у основу рішення
розрахунок, виконаний позивачем (а.с.2-3),
який, незважаючи на вказівку, що він
проводиться з урахуванням робочих
днів, був фактично проведений з
урахуванням не робочих, а календарних
днів.

Водночас, із наявних у справі письмових
доказів вбачається, що за останні два
повні місяці роботи перед звільненням
(грудень 2012 року, січень 2013 року)
заробітна плата ОСОБА_5 склала: 4 306 грн.
50 коп. у грудні 2012 року; 4 306 грн. 50 коп. у
січні 2013 року.

Таким чином, середньомісячна заробітна
плата складає 4 306 грн. 50 коп., а
середньоденна - 205 грн. 07 коп. (4306.50 грн. :
21 роб. дн.).

Період затримки розрахунку при
звільненні тривав з 9 лютого по 24
вересня 2013 року включно, що складає 153
робочих дні.

Таким чином, розмір середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні складає 31 375 грн. 71 коп.
(205.07 грн. х 153 роб. дн.).

З урахуванням викладеного, доводи
апеляційної скарги відповідача у цій
частині можуть бути частково прийняті
у якості підстав для зміни
оскаржуваного рішення шляхом
зменшення розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, який підлягає
стягненню з Концерну
"Військторгсервіс" Міністерства
оборони України на користь ОСОБА_5, з 32
298 грн. 90 коп. до 31 375 грн. 71 коп.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
Концерну "Військторгсервіс"
Міністерства оборони України
задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 грудня 2013 року змінити.

Зменшити розмір середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, який підлягає стягненню з
Концерну "Військторгсервіс"
Міністерства оборони України на
користь ОСОБА_5, з 32 298 грн. 90 коп. до 31 375
грн. 71 коп. (Тридцять одна тисяча триста
сімдесят п'ять грн. 71 коп.).

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

Я.В.
Головачов