Номер провадження: 22-ц/785/5067/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання факту
прийняття спадщини, про усунення від
права на спадкування, визнання права
власності на майно у порядку
спадкування за законом, за позовом
ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_3 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, визнання часток у праві
спільної часткової власності рівними,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 (діючого в інтересах ОСОБА_3) на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 19 лютого 2014 року, -

встановила:

29 серпня 2012 року, позивач ОСОБА_3
звернулася до Приморського районного
суду м. Одеси з позовом, про визнання
факту прийняття спадщини, про усунення
від права на спадкування ОСОБА_4 та
визнання права власності на нерухоме
майно у порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є
батьком позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_5,
та залишив заповіт від 23.02.1999 року, яким
заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1,
своєму онуку ОСОБА_8.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, 02.06.2000 року
одружився зі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
після одруження стала ОСОБА_4. В
подальшому ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився
син, онук позивачки, ОСОБА_5.

При житті, ОСОБА_8, звернувся до Першої
Одеської державної нотаріальної
контори 14.05.2007 року, де за його заявою,
заведена спадкова справа за номером у
спадковому реєстрі - 42396086 та номером у
нотаріуса - 242/2007, де спадкодавцем є -
ОСОБА_7, а спадкоємцем є - ОСОБА_8

ОСОБА_8, у 2005 році захворів,
неодноразово звертався до лікаря, а у
літку 2007 року, стан його здоров'я
погіршився. У 2006 році, ОСОБА_8,
звільнився з роботи за особистим
бажанням, так як із за хвороби не міг у
повному обсязі виконувати свої
обов'язки. Так у період з 2007 по 2011 рік
він тяжко торів та неодноразово
проходив обслідування та лікування у
різних медичних установах.

ІНФОРМАЦІЯ_6 після тривалої тяжкої
хвороби ОСОБА_8 помер. Належним майном
ОСОБА_8 при житті не розпорядився.

Відповідач ОСОБА_4 постійно ухилялася
від надання допомоги хворому та зовсім
не вела домашнє господарство. З 2008 року
відповідачка проживала невідомо де, а
іноді жила у матері за адресою: АДРЕСА_2.
А у 2009 році ОСОБА_4 зовсім покинула
сім'ю, знаючи, що він отримав групу
інвалідності і знаходиться у
безпорадному стані, та потребує
постійної допомоги.

Так по день смерті ОСОБА_8 його дружина
ОСОБА_4 не повернулась. Участі у
похованні свого чоловіка, ОСОБА_4 не
приймала.

Таким чином позивачка вважала, що
відповідачка ухилялася від надання
спадкодавцеві ОСОБА_8 допомоги, хоча
він перебував в безпорадному стані
через тяжку хворобу, та його потребу в
допомозі, а тому на підставі статті 1224
ЦК України просила усунути позивачку
від спадкування спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_8

У зустрічному позові відповідачка,
зазначала, що не згодна з позовом, що
він не відповідає дійсності та
обставини що викладені спотворені, та
просила визнати долі у сумісний
власності на спірне майно рівними. Свої
посилання, відповідач обґрунтовувала
тим, що вона постійно піклувалася про
стан здоров'я ОСОБА_8 та допомагала
матеріально, а тому підстав для
усунення її від права на спадкування не
має. Крім того, ОСОБА_4 просила суд
визначити долі у спільній сумісній
власності подружжя, та відповідно до
визначених долей поділити спадкове
майно у рівних частинах між трьома
спадкоємцями - позивачкою, її сином та
ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 19 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє у
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково

- визнати факт ухилення ОСОБА_4 від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця ОСОБА_8.

- усунути ОСОБА_4 від права на
спадкування спадкового майна після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 45,5 кв.м., житловою 14.7 кв.м. після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
квартири АДРЕСА_3, загальною площею 41,7
кв.м., житловою 17.0 кв.м. після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину автомобіля ВАЗ 21061, 1994 року
випуску, реєстраційний НОМЕР_1, після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_3 право власності на і ?
частину Банківського депозиту у
Приморському відділенні м. Одеса ПАТ
«Банк Кредит Дніпро» зачислених на
рахунок НОМЕР_2, згідно квитанцій № 57970
та № 57966 від 22.11.2011 року, після смерті
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Позов ОСОБА_4, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, визнання
часток у праві спільної часткової
власності рівними задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 право
власності на 1/4 квартири АДРЕСА_3,
загальною площею 41,7 кв.м., житловою 17.0
кв.м. після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, право
власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ
21061, 1994 року випуску, реєстраційний
НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, право
власності на 1/2 частину Банківського
депозиту у Приморському відділенні м.
Одеса ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
зарахованих на рахунок НОМЕР_2, згідно
квитанцій №57970 та №57966 від 22.11.2011 року,
після смерті ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_8 помер. До складу спадкового
майна ОСОБА_8 увійшло квартира АДРЕСА_4,
автомобіль марки ВАЗ-21061, д/н НОМЕР_3, 1/2
частина квартири АДРЕСА_3, депозитні
вклади у ПАТ «Банк кредит Дніпро» на
загальну суму 1 050,80 грн. Заповіту ОСОБА_8
не залишив.

Після смерті ОСОБА_8, у березні 2012 року
за заявою спадкоємця, приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округа ОСОБА_14, була
заведена спадкова справа, та в зв'язку з
оформленням спадщини, щодо майна
ОСОБА_8 до КП «Одеське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» направлено лист про
надання витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, щодо
частки у праві спільної власності
квартири АДРЕСА_3, належний ОСОБА_8 на
праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини.

Таким чином суд першої інстанції
правильно зазначив, що спадкоємцями
першої черги за законом є дитина
спадкодавця - ОСОБА_5, мати спадкодавця -
ОСОБА_3 та дружина спадкодавця - ОСОБА_4

За правилами ч. 3 ст. 1224 ЦК не мають право
на спадкування за законом повнолітні
діти, а також інші особи, які ухилялися
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, якщо ця обставина
встановлена судом. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до змісту зазначеної норми,
суд під час вирішення спору згідно з
вимогами ст. 214 ЦПК повинен установити
як факт ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги, так і факт
перебування спадкодавця у
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво, а також
потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 6 постанови № 7 від 30 травня
2008 р. «Про судову практику у справах про
спадкування» безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умов свого життя, потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Отже, таке ухилення
характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягало з'ясуванню судом і
питання, чи потребував спад кодавець
допомоги від спадкоємця за умови
отримання її від інших осіб та чи мав
спадкоємець матеріальну й фізичну
змогу надавати таку допомогу, з
урахуванням конкретних обставин у
кожній справі. За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК
лише при одночасному настанні вказаних
обставин і доведеності зазначених
фактів у їх сукупності спадкоємець
може бути усунений від права на
спадкування за законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В матеріалах справи відсутні будь-які
переконливі докази того, що ОСОБА_4
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, тобто здійснювала умисні дії,
спрямовані на уникнення від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю або умисно не здійснювала
необхідні дії для підтримки та
допомоги спадкодавцю ОСОБА_8

При таких даних суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення
ОСОБА_4 від права на спадкування не
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позову
ОСОБА_3 про визнання права власності у
порядку спадкування за законом.

Ч. 1 ст. 1296 ЦК України зазначено, що
спадкоємець який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до положень ст. 34 Закону
України «Про нотаріат» видача
свідоцтва про право на спадщину
здійснюється державними нотаріальними
конторами.

Ч.2 ст. 1300 ЦК України встановлено, що на
вимогу одного із спадкоємців за
рішенням суду можуть бути внесені
зміни до свідоцтва про право на
спадщину.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Таким чином діючим ЦК України, до
видачі державним нотаріусом свідоцтва
про право на спадщину не передбачено
визнання в судовому порядку права
власності на спадкове майно. Видача
свідоцтв про право на спадщину є
виключною компетенцією державних
нотаріальних контор. Тільки після
отримання свідоцтва про право на
спадщину, особа яка вважає, що її права
порушені може оскаржити свідоцтво в
порядку передбаченому ст. ст. 1300, 1301 ЦК
України. В разі незгоди з діями
нотаріуса пов'язаними з видачею
свідоцтва про право власності на
спадщину особа яка вважає, що її права
порушені, вправі звернутися з
відповідним позовом до нотаріуса.

Оскільки в матеріалах справі відсутня
відмова нотаріуса у видачі свідоцтва
на спадщину за законом на спадкове
майно, то суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, про відмову в
задоволенні цих позовних вимог.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
(діючого в інтересах ОСОБА_3) -
відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 19 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про
визнання факту прийняття спадщини, про
усунення від права на спадкування,
визнання права власності на майно у
порядку спадкування за законом, за
позовом ОСОБА_4, яка діє у своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_5, до
ОСОБА_3 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, визнання часток у праві
спільної часткової власності рівними -
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
недоплачену при подачі апеляційної
скарги суму судового збору в розмірі 14,5
грн.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.А. Станкевич

Судді
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша