АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/2585/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Приходченко
Справа № 2-205/2057/2013
Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Романюк М.М.,Макарова М.О.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи Друга дніпропетровська державна
нотаріальна контора та Ленінський
відділ реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про встановлення
факту смерті та визнання права
власності про визнання права власності
в порядку спадкування за законом,-

В С Т
А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та
просив з урахуванням уточнень ухвалити
рішення, яким встановити факт смерті
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 у домоволодінні АДРЕСА_1;
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 частину спірного
домоволодіння та визнати право
власності ним в порядку спадкування за
законом після смерті його матері
ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на 2/3
частини домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А-1»,
загальною площею 60,9 кв. м., житловою
площею 40,9 кв. м., «а-1» веранда площею 7,7
кв. м., під літ. «а-1» підвал площею 8,4 кв.
м., літ. «а1» вхід в підвал площею 2 кв. м.,
«а» ґанок площею 3,1 кв.м., «В» погріб з
шийкою площею 16,2 кв. м., «Г» сарай площею
8,7 кв. м., «Д» вбиральня площею 1 кв. м.,
«Е» душ площею 1,7 кв. м., споруди:
вимощення, ворота, коло, огороджувальні
елементи, огорожа, цоколь.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
його батько ОСОБА_3, якому на праві
власності належало спірне
домоволодіння АДРЕСА_1, яке було
збудовано до 5 серпня 1992 року.

Зазначене домоволодіння було
побудовано ОСОБА_3 на земельній
ділянці, яка була виділена йому на
підставі рішення виконкому
Дніпропетровської районної ради № 216
від 3 травня 1957 року про виділення
земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка була
перейменована на АДРЕСА_1, та належить
йому на підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності з числом
кімнат від однієї до п'яти включно від 30
травня 1957 року. Після своєї смерті
батько позивача ОСОБА_3 заповіту не
залишив.

На день його смерті у домоволодінні
проживали позивач ОСОБА_1, його рідний
брат ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_4, які
відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року
прийняли фактично домоволодіння у
спадщину вступивши в володіння
спадковим майном. Таким чином, станом
на 11 травня 1996 року позивачу, його брату
та матері належало по 1/3 частини
домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_2
Факт смерті ОСОБА_2 було зафіксовано
лікарями КЗ «Дніпровський центр
первинної медико-санітарної допомоги».
Працівниками моргу розтин трупу
проведено не було. Поховання померлого
позивачем та його матір'ю було
здійснено за власні кошти. На пораду
дільничного працівника міліції
позивачем паспорт ОСОБА_2 та довідку
про його смерть було надано до
Ленінського РВ ДМУ УМВС. На теперішній
час без довідки про смерть та довідки з
моргу, позивач не має змоги отримати
свідоцтво про смерть ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На день смерті ОСОБА_2 у спірному
домоволодінні проживали та були
зареєстровані позивач та його мати
ОСОБА_4 Заповіту померлий ОСОБА_2 не
залишав, спадкоємцем першої черги
після його смерті є його мати ОСОБА_4 ,
як така , що на момент його смерті та
відкриття спадщини постійно проживала
разом із спадкодавцем та вважається
такою, що прийняла спадщину. На
підставі цього частка домоволодіння,
яку успадкував ОСОБА_2 після смерті
батька, перейшла до ОСОБА_4 та їй
відповідно належало 2/3 частин
домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла та заповіту
не залишила. Однак, на звернення
позивача до Другої дніпропетровської
державної нотаріальної контори за
видачею на його ім'я свідоцтва на
спадщину на домоволодіння, йому було
відмовлено.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково.
Встановлено юридичний факт смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А-1»,
загальною площею 60,9 кв. м., житловою
площею 40,9 кв. м., «а-1» веранда площею 7,7
кв. м., під літ. «а-1» підвал площею 8,4 кв.
м., «а» вхід в підвал площею 2 кв. м., «а»
ґанок площею 3,1 кв. м., «В» :- і погріб з
шийкою площею 16,2 кв. м., «Г» сарай площею
8,7 кв. м., «Д» вбиральня площею 1 кв. м.,
«Е» душ площею 1,7 кв. м., споруди:
вимощення, ворота, колодязь,
огороджувальні елементи, огорожа,
цоколь, після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А-1»,
загальною площею 60,9 кв. м., житловою
площею 40,9 кв. м., «а-1» веранда площею 7,7
кв. м., під літ. «а-1» підвал площею 8,4 кв.
м., «а1» вхід в підвал площею 2 кв. м., «а»
ґанок площею 3,1 кв. м., «В» погріб з
шийкою площею 16,2 кв. м., «Г» сарай площею
8,7 кв. м., «Д» вбиральня площею 1 кв. м.,
«Е» душ площею 1,7 кв. м., споруди:
вимощення, ворота, колодязь,
огороджувальні елементи, огорожа,
цоколь, після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі , уточненій в
апеляційній інстанції його
представником , ОСОБА_1 просить рішення
суду скасувати в частині відмови йому в
задоволенні позовних вимог та
постановити в цій частині нове рішення
, яким визнати за ним право на 13 частину
спірного домоволодіння , що залишилася
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і , обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити , частково
скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухвалити в цій частині
нове рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Так , судом першої інстанції правильно
було зазначено в рішенні , яке в даній
частині не оскаржується , що після
смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на
належне йому домоволодіння.

Суд , правильно посилаючись на
положення ч. 1 ст. 529 ЦК України ( в
редакції 1963 року) вказав , що при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 548 ЦК
України (в редакції 1963 року) для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

На підставі ч. 2 ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Виходячи з вище наведеного , суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку , що спадкоємцями після смерті
ОСОБА_3 були : його сини ОСОБА_1, ОСОБА_2
та дружина померлого - ОСОБА_4. З
заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори вони не
зверталися (а.с. 42), але фактично
прийняли спадщину, оскільки на час
відкриття спадщини проживали разом зі
спадкодавцем, утримували
домоволодіння у належному стані, тобто
фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном і набули на
нього право в порядку, спадкування за
законом, тому успадкували після смерті
ОСОБА_3 по 1/3 частині спірного
домоволодіння , кожен .

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції правильно своїм рішенням
визнав за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1 після
смерті батька ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки 19 лютого 2012 року
позивачу було відмовлено Другою
державною Дніпропетровською
нотаріальною конторою у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті батька, а іншим способом позивач
не мав можливості оформити свого право
власності в порядку спадкування за
законом.

Правильно було і встановлено факт
смерті ОСОБА_2 , який не можливо
зареєструвати в органі державної
реєстрації актів цивільного стану, але
цей факт є підставою для виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
для позивача. І в цій частині рішення не
оскаржується.

Правильно суд першої інстанції визнав
за позивачем право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4 на 13
частину спірного домоволодіння.

Однак , при вирішенні питання , що до
прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті
ОСОБА_2 у вигляді 13 частини спірного
домоволодіння , суд першої інстанції
дійшов до висновку , що вона не прийняла
її , оскільки не подавала у
встановленому абз. 1 п. 211 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом МЮУ 20/5 від 3 березня 2004 року, і
зареєстрованої в МЮУ за № 283/8882 3
березня 2004 року порядку заяву про
прийняття спадщини , до нотаріуса з
метою отримання свідоцтва про право на
спадщину не зверталась, відмову від
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину не отримувала, а тому у
задоволенні позовних вимог позивачу
про визнання за ним права власності в
порядку спадкування після смерті
матері на 1/3 частину домоволодіння, яку
вона успадкувала і смерті ОСОБА_2, слід
відмовити.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Так , згідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК
України ( в редакції 2003 року )
спадкоємець за заповітом чи законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

В частині 3 ст. 1268 ЦК України
зазначається , що спадкоємець, який
постійно проживав разом спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого ст. 1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Вимоги ж щодо подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини
стосуються спадкоємців , які зі
спадкодавцем разом не проживали .

Про це зазначається в ч. 1 ст. 1269 ЦК
України і стосується спадкоємця , який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем і , який має
подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини в порядку і в
строки передбачені ч.2 ст. 1269 , ч.1 ст. 1270
ЦК України .

Оскільки ОСОБА_4 на момент смерті
ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала
разом зі спадкодавцем, вона вважається
такою , що прийняла спадщину у
відповідності до положень ч.3 ст. 1268 ЦК
України.

Керуючись ст.ст.303,307,308,ч.1 ст.309,313,314,315,316
ЦПК України ,колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06
листопада 2013 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог - скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 на 13 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку «А-1»,
загальною площею 60,9 кв. м., житловою
площею 40,9 кв. м., «а-1» веранда площею 7,7
кв. м., під літ. «а-1» підвал площею 8,4 кв.
м., літ. «а1» вхід в підвал площею 2 кв. м.,
«а» ґанок площею 3,1 кв.м., «В» погріб з
шийкою площею 16,2 кв. м., «Г» сарай площею
8,7 кв. м., «Д» вбиральня площею 1 кв. м.,
«Е» душ площею 1,7 кв. м., споруди:
вимощення, ворота, коло, огороджувальні
елементи, огорожа, цоколь.

В решті - рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення , однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів .

Судді