Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/387/14
Головуючий у 1-й інстанції: Салтан Л.Г.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: ОСОБА_5, про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, в якому просив стягнути з
відповідача аліменти на утримання до
закінчення строку навчання в розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(доходу).

У судове засідання позивач не з'явився,
звернувся до суду з заявою про розгляд
справи за його відсутністю, просив
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, звернувся до суду з завою
про розгляд справи без його участі,
позов визнав, не заперечує проти
задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явилась, звернулась до суду з завою
про розгляд справи без її участі,
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 грудня 2013 року позов
задоволено. .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на його утримання у розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(доходу), щомісяця, починаючи з 23.10.2013
року та до закінчення ним навчання,
тобто до 31.05.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір за
розгляд справи в розмірі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким стягнути
з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на
його утримання у розмірі 1/6 частини
усіх видів його заробітку (доходу),
щомісяця, починаючи з 23.10.2013 та до
закінчення ним навчання, тобто до
31.05.2017, але не менше ніж 30

відсотків від прожиткового мінімуму.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд виходив з доведеності
потреби ОСОБА_4 в матеріальній
допомозі у зв'язку з навчанням на
денній формі машинобудівного
факультету Запорізького національного
технічного університету та з
урахуванням розміру заробітку
відповідача та його матеріального
становища.

Судом встановлено, що встановлено, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.2). ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3 досяг повноліття, але продовжує
навчатися на першому курсі денної
форми навчання машинобудівного
факультету Запорізького національного
технічного університету. ОСОБА_3 не
одружений, проживає разом з матір'ю -
ОСОБА_5 Відповідач, батько дитини, в
добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання сина надавати не
бажає.

Згідно наданих апелянтом до
апеляційної скарги документів (а.с.24,25)
ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6 з 09 серпня 2013
року,дружина не працює,перебуває у
відпустці для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 11
грудня 2013 року по 10 жовтня 2016 року.

ОСОБА_3 і ОСОБА_6 є батьками
малолітнього сина - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Встановивши під час розгляду справи
матеріальне становище кожного із
батьків, син яких продовжує навчання,
та врахувавши, що ОСОБА_3 має не
мінливий, а постійний дохід у виді
заробітної плати, суд надав належну
правову оцінку зібраним у справі
доказам і, стягнувши за вказаних
обставин з відповідача аліменти у
частці від його заробітку (доходу) на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, виходячи з
положень ст.ст. 199, 200 СК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції помилково вирішив
питання щодо розміру аліментів без
урахування матеріального становища
відповідача.

При визначенні розміру аліментів у
частці від заробітку (доходу)
відповідача, колегія суддів,
враховуючи матеріальне положення
платника аліментів, наявність у
відповідача на утриманні малолітнього
сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи із
принципів справедливості,
добросовісності і розумності,
закріплених у ст.7 СК України, і з
урахуванням інтересів сина - студента,
а також, беручи до уваги вимоги ст.ст.182,
199, 200 Сімейного кодексу України і
доводи відповідача, колегія вважає, що
з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню аліменти у
розмірі 1/6 частини з усіх видів
заробітку (доходів) щомісяця.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду в частині визначення
розміру стягнутих аліментів - зміні, з
ухваленням нового рішення про
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів в розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку
(доходів) щомісяця.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 02 грудня 2013 року у цій
справі в частині задоволення позовних
вимог про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 аліменти на його
утримання у розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку (доходу), щомісяця,
починаючи з 23.10.2013 року та до закінчення
ним навчання, тобто до 31.05.2017 року.
змінити, зазначивши що стягненню з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає 1/6
частина з усіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
особи відповідного віку, починаючи з
23.10.2013 року і до закінчення навчання,
але не більше, як до досягнення ним 23-х
років.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

судді: