РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська в складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

при секретарі Білошицькій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, третя особа
Реєстраційна служба Луганського
міського управління юстиції
Луганської області про визнання права
власності на гараж в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
даним позовом, в обґрунтування якого
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_2. Після смерті чоловіка
відкрилася спадщина, в тому числі й на
гараж АДРЕСА_1, який він побудував у 2004
році, але не зареєстрував за собою
право власності в БТІ. Рішенням
Ленінської районної у м.Луганську ради
від 02.03.2004 року ОСОБА_2 було надано в
строкове платне користування земельну
ділянку, площею 0,0024 га під розміщений
гараж. 08 листопада 2013 року за заявкою
позивачки МКП «БТІ» м.Луганська було
виготовлено технічний паспорт на
гараж. Земельна ділянка, на якій
розташований гараж, на даний час
знаходиться у її користуванні на
підставі укладеного договору оренди
земельної ділянки від 25.08.2010 р. Згідно
звіту оцінки спеціаліста від 31.10.2013 р.
вартість гаражу складає 65600 грн. Вважає,
що у зв'язку з відмовою нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії на підставі
відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно, у неї
відсутня можливість отримати
свідоцтво про право на спадщину по
закону на гараж в нотаріальній конторі.
Просила визнати право власності на
гараж АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
вимоги позову підтримала, просила їх
задовольнити, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача проти вимог
позову заперечував та надав заяву, в
якій просив розглядати справу без його
участі. В обґрунтування своїх
заперечень посилався на те, що
померлому ОСОБА_2 було надано дозвіл на
споруджений металевий гараж без права
виконання земельних робіт. Металевий
гараж не є нерухомим майном у розумінні
ст.181 ЦК України та відноситься до
тимчасової споруди. Тобто цей об'єкт не
є металевим гаражем, а є самочинно
побудованою спорудою, у зв'язку з чим до
спадкоємців не переходить право
власності на нього.

Представник 3-ї особи у судове
засідання не з'явився, про дату та час
розгляду справи був сповіщений
належним чином, причин своєї неявки до
суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Ленінської районної у
м.Луганську ради №98/20 від 02 березня 2004
року було розглянуто заяву ОСОБА_2 про
передачу в оренду земельної ділянки, на
якій розташований індивідуальний
гараж, та передано громадянину ОСОБА_2 в
тимчасове користування на умовах
оренди терміном на п'ять років земельну
ділянку, розташовану у дворі житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, на якій
споруджено металевий гараж, площею 0,0024
га, в межах, визначених проектом
відведення земельної ділянки /а.с.10/.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, актовий запис №37/а.с.6/.

Після його смерті відкрилася спадщина
на все належне йому майно, в тому числі
на гараж АДРЕСА_1. Єдиною спадкоємицею
за законом першої черги є дружина -
позивачка ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2,
актовий запис №297 /а.с.7/.

Згідно до наявного в матеріалах справи
технічного паспорту виготовленого
станом на 08 листопада 2013 року за
адресою АДРЕСА_1 знаходиться об'єкт
нерухомості - гараж АДРЕСА_1, який
складається з літ.А-1 - гараж, загальною
площею - 20,5 кв.м., 2004 року побудови
/а.с.8-9/.

Відповідно до договору оренди землі
від 25.08.2010 р., укладеному між Ленінською
районною у м.Луганську радою та ОСОБА_1
вбачається, що на підставі рішення 46
сесії V скликання Ленінської районної у
м.Луганську ради від 26.02.2010 р. №395/3
гр.ОСОБА_1 було передано в оренду
земельну ділянку, загальною площею 0,0024
га під розміщений металевий гараж,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.11/.

Відповідно до звіту про оцінку майна
гаража АДРЕСА_1, від 31.10.2013 р. вартість
цілого об'єкта оцінки гаража складає
65600 грн. /а.с.14-22/.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно відповіді Четвертої Луганської
державної нотаріальної контори
Головного управління юстиції у
Луганській області №230/02-14 від 18.02.2014 р.
вбачається, що 12.08.2010 року було заведено
спадкову справу за №358/2010 року після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. Спадкову
справу заведено на підставі заяви №725
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом від імені дружини
спадкодавця ОСОБА_1.

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2013 р.
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 було
заведено спадкову справу за №358/2010 року
на підставі поданої 12.08.2010 року заяви
№725 від імені ОСОБА_1 про видачу
спадщини за законом. Згідно даних
спадкової справи інших спадкоємців не
має. 12 серпня 2010 року видані свідоцтва
про право на спадщину за законом на
автомобіль і грошові вклади дружині
спадкодавця - ОСОБА_1. Інших свідоцтв
про право на спадщину станом на 23
листопада 2013 року не видавалося.
Підставою для відмови у видачі
нотаріальною конторою свідоцтва про
право на спадщину за законом на гараж
АДРЕСА_1, є той факт, що спадкоємець не
має можливості надати
правовстановлюючий документ, котрий
підтвердив би факт належності
померлому ОСОБА_2 вищевказаного гаражу
на праві приватної власності /а.с.30/.

Таким чином суд дійшов до висновку, що
позивачка у встановлений законом строк
звернулась із завою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини, та
фактично нею було прийнято спадщину, а
саме гараж АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що померлим ОСОБА_2 було
проведено будівництво гаражу, який
складається з літ. А-1 гараж, загальною
площею 20,5 кв.м. Як встановлено
технічним паспортом рік побудови - 2004.
Позивач протягом всього часу з 2004 року
особисто користується даним об'єктом
нерухомості, відповідна реєстрація не
була проведена, оскільки на момент
будівництва не потребувало згідно до
діючого законодавства оформлення
права власності.

Відповідно до довідки виданої
Управлінням архітектури та
містобудування Луганської міської
ради було оглянуто земельну ділянку та
розміщений на ній об'єкт нерухомості.
Було проведено перевірку технічної
документації, з урахуванням
зазначеного вважали за можливе після
оформлення необхідних документів
даному об'єкту нерухомості присвоїти
адресу АДРЕСА_1 /а.с.31/.

Земельна ділянка, на якій розташований
гараж, на даний час знаходиться у
користуванні позивачки на підставі
укладеного договору оренди земельної
ділянки від 25.08.2010 року.

Положеннями п. 3.1. листи Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від 16
травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлено,
що якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, який підлягає
розгляду в позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, який повинен
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, у тому
числі і у разі визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Оскільки позивачка успадкувала
належне померлому майно за законом
тому відповідно до неї переходить в
порядку спадкування і право
померлого на володіння гаражем,
тому відповідно до ст. 392 ЦК України,
згідно якої зазначено, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності, за
позивачкою необхідно визнати право
власності на гараж АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
передбачається виниклим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.321, 328, 331, 392, 1217,1218, 1220, 1261,1268 ЦК
України, ст.ст. 10, 59, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
гараж, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: суддя
О.В.Бугера