Справа № 161/96/14-ц
Провадження № 2/161/833/14
У Х В А Л А

"10" січня 2014 р.
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк заяву
ТзОВ «Вердикт Фінанс» про забезпечення
позову,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач письмові вимоги позивача не
виконав, заставлений автомобіль у
розпорядження позивача не передав.
Зазначений автомобіль фактично
знаходиться у користуванні та
володіння відповідача, що вбачається з
умов договору застави.

У відповідача існує реальна можливість
використовувати заставлений
автомобіль у будь-який час на даний
момент, що є підставою для допущення
негайного виконання ухвали про
забезпечення позову.

У випадку невжиття негайних заходів
забезпечення позову, відповідач
внаслідок використання автомобіля
може його знищити, або пошкодити, також
може бути втрачено усі приналежності
від нього: комплект ключів, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу та
номерні знаки.

В разі невжиття заходів забезпечення
позову виконати рішення суду буде
неможливо: документи та ключі
неможливо буде передати новому
власнику, без номерних знаків
неможливо буде зняти автомобіль з
обліку, в разі втрати документів або
пошкодження автомобіля, вартість його
буде зменшено, що унеможливить
погасити заборгованість у повному
обсязі за рахунок отриманих від
продажу коштів, а в разі знищення
автомобіля, задовольнити вимоги
позивача буде неможливо.

В разі невжиття заходів забезпечення
позову існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду.

Просить вилучити у ОСОБА_1 автомобіль:
Тип Т3 легковий; марка: RENAULT; модель: Kangoo;
рік випуску: 2007; номер кузоваНОМЕР_2;
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
комплект ключів від зазначеного
транспортного засобу, свідоцтво про
реєстрацію зазначеного транспортного
засобу, номерні знаки НОМЕР_1 та
передати їх на зберігання на період до
його реалізації ТзОВ «Вердикт Фінанс».

Заява ТзОВ «Вердикт Фінанс» про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення майна з-під арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

У разі необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Судом при розгляді заяви встановлено,
що ТзОВ «Вердикт Фінанс» просить
забезпечити позов шляхом вилучення в
ОСОБА_2 RENAULT; модель: Kangoo; державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, комплект
ключів від транспортного засобу,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, номерні знаки
НОМЕР_1. При цьому положеннями ст. 152 ЦПК
України не передбачено такого виду
забезпечення цивільного позову.
Оскільки ст. 152 ЦПК України передбачено
такий вид забезпечення як передача
речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам. Однак не
передбачено вилучення та передача
речей. При цьому, предметом спору є
наявність заборгованості та її
стягнення з відповідача. Також в
рахунок погашення заборгованості
просить звернути стягнення на предмет
застави.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що заявником обрано вид
забезпечення позову, який не
передбачений ст. 152 ЦПК України. А тому
за таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ТзОВ «Вердикт Фінанс»в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Ковтуненко