ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/6775/13-ц
Провадження № 2/362/419/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді
Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі- Данильченко
Т.С.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області справу за
позовом ОСОБА_1 до Крушинської
сільської ради Васильківського району
Київської області про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Крушинської
сільської ради Васильківського району
Київської області, в якому просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві ОСОБА_2 на
земельну ділянку з цільовим
призначенням для ведення садівництва,
площею 0,051 га, кадастровий номер
:02:021:0126, розташовану на території
садового товариства „Жайворонок"
Крушинської сільської ради
Васильківського району Київської
області.

Вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
її тітка ОСОБА_3. Після її смерті
залишилось спадкове майно, до складу
якого входить земельна ділянка площею
0,051 га, з цільовим призначенням для
ведення садівництва, кадастровий номер
:02:021:0126, розташована на території
садового товариства „Жайворонок"
Крушинської сільської ради
Васильківського району Київської
області, якою вона володіла на підставі
Державного акту про право приватної
власності на землю серії І-КВ № 8,
виданого їй 04 серпня 2000 року,
зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за № 1601.

Дану земельну ділянку фактично прийняв
постійно проживаючий із спадкодавцем
на час відкриття спадщини її чоловік -
ОСОБА_2. Проте, юридично оформити право
власності на згадану земельну ділянку
не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

За час життя, на випадок своєї смерті,
ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все
належне йому на момент смерті майно їй -
ОСОБА_1

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
відкрилась спадщина, яка складається з
квартири та вказаної вище земельної
ділянки.

При зверненні до нотаріальної контори
у встановлений законом шестимісячний
строк за отриманням свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку нотаріус відмовила їй
у видачі такого свідоцтва в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу (Державного акту) на ім'я
спадкодавця.

Оскільки ОСОБА_1 не має можливості
оформити відповідно до вимог
законодавства право на спадкову
земельну ділянку у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на неї на ім'я спадкодавця,
вона просить суд визнати за нею право
власності на дану земельну ділянку в
порядку спадкування.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилися, але
надали до суду заяви, в яких просять
слухати справу без їх участі, позовні
вимоги підтримують в повному обсязі та
просять позов задовольнити (а.с. 63, 64).

Представник Крушинської сільської
ради Васильківського району Київської
області в судове засідання не з'явився
та надав письмову заяву від 03.01.2014 року
про розгляд справи без участі їх
представника (а.с. 56).

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.
Києві померла ОСОБА_3, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблений актовий
запис № 17600, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, видане 25
вересня 2010 року відділом реєстрації
смертей у м. Києві (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_3 на підставі
Державного акту про право приватної
власності на землю серії І-КВ № 8,
виданого їй 04 серпня 2000 року,
зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за № 1601,
володіла земельною ділянкою площею 0,051
га, з цільовим призначенням для ведення
садівництва, кадастровий номер
:02:021:0126, розташованою на території
садового товариства „Жайворонок"
Крушинської сільської ради
Васильківського району Київської
області (а.с.9).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2 від 28 вересня 1963
року, виданого виконавчим комітетом
Калитянської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, ОСОБА_2 є чоловіком померлої
ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_3 від 30 липня 2012 року,
виданого Відділом реєстрації смертей у
м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві помер
ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблений актовий запис № 13631
(а.с.8).

Судом установлено, що ОСОБА_2 після
смерті дружини ОСОБА_3 фактично прийняв
спадщину, вступив в управління та
володіння спадковим майном, оскільки
на момент її смерті вони проживали
разом, що підтверджується довідкою № 825
від 06.12.2013 року, виданої ЖБК
„Будіндустрія-2" (а.с.28).

Факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після
смерті його дружини ОСОБА_3 також
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за законом від 29
березня 2011 року, посвідченого
державним нотаріусом Шістнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори, реєстровий номер 5-559, яким він
прийняв у спадщину квартиру АДРЕСА_1, у
якій вони проживали до дня смерті
(а.с.34).

21 грудня 2010 року ОСОБА_2 на випадок
своєї смерті склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори, відповідно до
якого зробив настпуне розпорядження:
все своє майно, де б воно не було та з
чого б воно не складалось і взагалі, все
те, що буде належати йому на день смерті
і на що він матиме право за законом,
заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулась
до Шістнадцятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, проте отримала відмову
нотаріусу, мотивовану тим, що для
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,051 га, яка розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, Крушинська
сільська рада, с/т „Жайворонок" не має
правових підстав, оскільки померлий
юридично не оформив право власності на
вищезазначену земельну ділянку, яку
він фактично успадкував після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї дружини - ОСОБА_3
(а.с.5).

Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від, 30
травня 2008 року, «Про судову практику у
справах про спадкування» право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК
України).

Оскільки судом достовірно встановлено
та підтверджується зібраними по справі
доказами те, що до смерті ОСОБА_2 набув
право на земельну ділянку площею 0,051 га,
з цільовим призначенням для ведення
садівництва, кадастровий номер
:02:021:0126, розташовану на території
садового товариства „Жайворонок"
Крушинської сільської ради
Васильківського району Київської
області в порядку спадкування після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї дружини
ОСОБА_3, яка володіла даною земельною
ділянкою на підставі Державного акту
про право приватної власності на землю
серії І-КВ № 8, виданого їй 04
серпня 2000 року, зареєстрованого у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 1601, інших спадкоємців першої черги не
має, що підтверджується спадковими
справами, то до ОСОБА_1 переходить
право власності на земельну ділянку за
загальними правилами спадкування.

Враховуючи вказане суд дійшов висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позову.

Позивач просила витрати на відповідача
не покладати.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88,
209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1225,
1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Крушинської сільської
ради Васильківського району Київської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,051 га, з
цільовим призначенням для ведення
садівництва, кадастровий номер
:02:021:0126, розташовану на території
садового товариства „Жайворонок"
Крушинської сільської ради
Васильківського району Київської
області, в порядку спадкування після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, який, в свою
чергу, успадкував її після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка володіла даною
земельною ділянкою на підставі
Державного акту про право приватної
власності на землю серії І-КВ № 8,
виданого їй 04 серпня 2000 року,
зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за № 1601.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Текст рішення виготовлено 17 січня 2014
року.

Суддя
Г.М.Лебідь-Гавенко