Дата документу 07.03.2014
Справа № 320/1856/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 07» березня 2014 року
м.
Мелітополь

Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду Бахаєв І.М.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на обов'язкову частину в
наслідувальному майні, частково
недійсним записом про реєстрацію
права, угоди недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на обов'язкову частину в
наслідувальному майні, частково
недійсним записом про реєстрацію
права, угоди недійсними.

Відповідно до п. 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна
заява подається до суду в письмовій
формі і за змістом повинна відповідати
вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим
суди мають звертати особливу увагу,
зокрема, на те, що у позовній заяві
повинні не лише міститися позовні
вимоги, а й бути викладені обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
і зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

При цьому було встановлено, що
позовна заява подана з порушенням
вимог ст. 119 ЦПК України.

В порушення п.2 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити:
поштовий індекс позивача та
відповідача.

В позові це позивачем не вказано.

В порушення п.4 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити:
ціну позову щодо вимог майнового
характеру.

В позові це позивачем не
зазначено.

В порушення п.5 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити:
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивач в своєму позові, не
обґрунтував свої вимоги, не довів суду
яке право його було порушено, взагалі, з
позовних вимог не вбачається яким
чинним законодавством позивач
керується.

Також, сам позов позивачем
викладений не в зрозумілій формі, від
третьої особи, що є не допустимо.

В порушення п.7 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити:
перелік документів, що додаються до
заяви.

Так позивачем, не надано додатків
до позовної заяви, про що свідчить акт,
який складений працівниками
приймальні Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області, від 03.03.2014 року, (м. Мелітополь,
вул. Шмідта, буд.11).

В порушення ч.5 ст.119 ЦПК України,
до позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

В матеріалах позовній заяви
відсутні докази сплати позивачем суми
судового збору.

Про відсутність оригіналу
квитанції сплати позивачем судового
збору свідчить акт складений
працівниками приймальні
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області, від 03.03.2014 року (м.
Мелітополь, вул. Шмідта, буд.11).

В клопотанні, доданому до
позовної заяви, позивач просить суд
своєю ухвалою відстрочити сплату
судових витрат, у зв'язку з скрутним
матеріальним становищем, та зазначив,
що він, є пенсіонер.

При розгляді цього клопотання,
встановлено, що позивач в
обґрунтування свого клопотання про
відстрочку сплати судового збору, не
надав суду жодних доказів свого
скрутного матеріального становища.

В своєму позові, позивач просить
суд, вирішити питання про витребування
по справі доказів (забезпечення
доказів), але ця вимога пред'явлена без
додержання норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України,
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ставка
судового збору про забезпечення
доказів або позову становить 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України, у
заяві про забезпечення доказів повинні
бути зазначені: докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Вказані недоліки перешкоджають
розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
або не сплачено судовий збір чи не
оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за
необхідне залишити вказану позовну
заяву без руху, надавши позивачці строк
для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1, 136 ЦПК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р.,
-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
обов'язкову частину в наслідувальному
майні, частково недійсним записом про
реєстрацію права, угоди недійсними -
залишити без руху.

Повідомити позивача про
необхідність усунення зазначених в
даній ухвалі недоліків в трьохденний
термін з дня отримання копії цієї
ухвали, інакше у разі невиконання цієї
ухвали в зазначений строк позовна
заява буде вважатись неподаною та буде
повернута позивачеві зі всіма доданими
до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
І.М. БАХАЄВ