Справа № 196/854/13-ц
№ провадження 2/196/40/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства
„Брокбізнесбанк" в особі
Дніпропетровського ГРВ до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ „Брокбізнесбанк" в особі
Дніпропетровського ГРВ звернулося із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних
вимог посилаються на те, що 03 квітня 2008
року між позивачем та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №237/508Ц, згідно якого
позивач зобов'язався надати
відповідачу споживчий кредит в сумі 14935
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять
п'ять) грн. 44 коп. строком на 24 місяці до
02.04.2010 року з виплатою 25% річних за
користування кредитом.

Факт отримання кредитної суми з
каси банку підтверджується заявами на
видачу готівки № та № від
03.04.2008 року.

Свої зобов'язання за кредитним
договором боржник виконував з
порушенням, щомісячні платежі,
передбачені згідно з графіком
погашення, сплачував несвоєчасно та не
в повному обсязі.

За умовами п.4.2.2 кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
здійснювати своєчасне повернення
кредиту, сплачувати нараховані
проценти, використовувати кредит за
цільовим призначенням та виконувати
всі свої зобов'язання у повному обсязі
у строки, передбачені вищевказаним
договором.

Пунктом 7.1 кредитного договору
передбачено, що за несвоєчасну виплату
кредиту та відсотків позичальник
зобов'язаний виплачувати пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення.

Боржник ухиляється від
добровільного повернення боргу за
кредитним договором, порушуючи його
умови. У зв'язку з цим банк прийняв
рішення про дострокове розірвання
договору та примусове стягнення боргу.

Станом на 24.05.2013 року
заборгованість по кредитному договору
№237/508Ц від 03.04.2008 року складає всього
7760,57 грн., яка складається з:

- 4186,17 грн. - по кредиту;

- 1074,26 грн. - по відсотках;

- 2500,14 грн. - пеня по кредиту і відсотках.

Згідно ст. ст. 526, 625 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в терміни, установлені
договором.

Позивач прохає розірвати
кредитний договір та стягнути на його
користь з відповідача заборгованість
за кредитним договором №237/508Ц від
03.04.2008 року в сумі 7760 грн. 57 коп., а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
229,40 грн., а всього 7989,97 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, до суду надійшла
заява з проханням розглядати дану
справу без його участі, позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіславши заяву з проханням
розглядати дану справу без його участі
та залишити позов без задоволення у
зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності.

Вивчивши надані сторонами докази,
даючи їм оцінку у їх сукупності, суд
приходить до висновку про те, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Нормами ч. 1 ст. 261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

У судовому засіданні встановлено,
що між сторонами в даній справі - ПАТ
"Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 укладено
строковий кредитний договір №237/508Ц,
згідно якого позивач надав відповідачу
споживчий кредит в сумі 14935
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять
п'ять) грн. 44 коп. строком на 24 місяці до
02.04.2010 року з виплатою 25% річних за
користування кредитом.
Однак, відповідач зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, в зв'язку з чим і утворилася
заборгованість, яку позивач і просить
стягнути на свою користь. Разом з тим,
позивач в справі про кінцеву дату
повернення відповідачами в справі
кредиту (не пізніше 02 квітня 2010 року)
знав і міг звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав у
встановлений чинним законодавством
строк - 3 роки, тобто до 02 квітня 2013 року,
але звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором лише 28 травня 2013 року, тобто
після спливу трьохрічного строку
позовної давності.

Нормами ч. 4 ст. 267 ЦК України
визначено, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

За викладених обставин суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позову ПАТ
„Брокбізнесбанк" в особі
Дніпропетровського ГРВ слід відмовити
в зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати повинні бути покладені
на позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 60, 88, 208-209, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Публічного Акціонерного Товариства
„Брокбізнесбанк" в особі
Дніпропетровського ГРВ до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до районного
суду апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні - в той же строк з
дня отримання ними копії рішення.

Головуюча
О.М.ГУДИМ