Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/1584/14 Головуючий у 1
інстанції: Кучерук І.Г.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 06» травня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 04 листопада 1992 року
сторони уклали шлюб, від шлюбу мають
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що з 2001 року до 29 липня 2013
року вона постійно мешкала в Іспанії,
діти знаходились з нею. Відповідач
ОСОБА_4 до фактичного припинення
шлюбних відносин у 2008 року мешкав разом
з ними в Іспанії, з 2010 року - мешкає в м.
Запоріжжі.

З 2008 року відповідач не надавав їй
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_6.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 21 грудня 2011 року шлюб між
ними було розірвано.

Після повернення до м. Запоріжжя в
січні 2012 року вона звернулась до ОСОБА_4
з проханням виплатити аліменти на
дитину, на що отримала відмову. В січні
2012 року звернулася до суду з позовною
заявою про стягнення аліментів.
Оскільки вона була вимушена виїхати в
Іспанію, провадження по справі за її
позовом було залишено без розгляду.

Вважає, що добровільно не виплачуючи
аліменти, а також, затягуючи розгляд
справи в суді шляхом подання
зустрічного позову про оспорювання
батьківства, ОСОБА_4 ухилявся від
сплати аліментів на неповнолітню
дитину.

На теперішній час постійно мешкає в м.
Запоріжжі, знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною.

Відповідач є працездатним, інших дітей,
сім'ю на утриманні не має. На теперішній
час працевлаштований на приватному
підприємстві, є водієм маршрутного
таксі, має регулярний дохід.

Просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки
з усіх видів його заробітку (доходу)
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину, починаючи з дня
подання заяви до суду та до повноліття
дитини, та стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за минулий час в
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину, починаючи з 01 січня 2012 року і до
дня подання заяви до суду, судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року з
виправленою ухвалою Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 17
березня 2014 року опискою позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісяця, починаючи з 27 серпня 2013 року і
до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в який, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неналежну оцінку доказів, просить
рішення суду в частині відмови в
задоволенні позову скасувати та
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за минулий час в розмірі 1/4
частки з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісяця, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину,
починаючи з 01 січня 2012 року і до дня
подання заяви до суду. В іншій частині
рішення залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не
відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів
за минулий час, суд першої інстанції
зазначив, що позивач не надала суду
належних доказів того, що вона вживала
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але не могла їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у шлюбі,
зареєстрованому 07.11.1992 року, актовий
запис № 54. Шлюб між сторонами розірвано
відповідно до рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2011
року (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В свідоцтві
про народження ОСОБА_6, серія НОМЕР_1,
виданому 02 листопаду 1999 року відділом
РАГСУ Хімкінського району Московської
області, батьком зазначений ОСОБА_4 -
відповідач по справі (а.с.8).

Судом також встановлено, що ухвалою
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02.03.2012 року позовну заяву
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів залишено без розгляду у
зв'язку з повторною неявкою позивача
(а.с.59).

Звертаючись до суду в січні 2012 року з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6, позивач надала
заяву про розгляд справи без її участі
(у зв'язку з виїздом до Іспанії, де вона
на той час працювала).

Факт проживання ОСОБА_3 разом із
дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Іспанії
з 10.02.2004 року підтверджується Довідкою
на проживання, узяття на облік, зняття з
обліку, виданою 23 липня 2013 року
муніципалітетом Меріда (Бадахос), та не
заперечувався сторонами (а.с.53-54).

З огляду на викладене, висновок суду
першої інстанції про те, що позивач не
надала доказів про те, що вона вживала
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача є помилковим та таким, що
не відповідає обставинам справи.

Ухвалою Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02.03.2012 року позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виключення запису
про особу як батька дитини з актового
запису про народження дитини, яка була
подана ним після звернення ОСОБА_3 до
суду з позовом про стягнення аліментів,
за заявою ОСОБА_4 залишено без розгляду
(а.с.55).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 повторно з позовом до ОСОБА_3 про
виключення запису про особу як батька
дитини з актового запису про
народження дитини не звертався.

Матеріали справи не містять доказів
того, що відповідач надавав
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_6.

Колегія суддів вважає, що свідоме
невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських
обов'язків в умовах, коли позивач у 2012
році зверталась до суду з вимогою про
сплату необхідної для утримання дитини
грошової суми, є ухиленням відповідача
від сплати аліментів в розумінні
положень ч.2 ст.192 Сімейного кодексу
України, а тому рішення суду в частині
позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення
аліментів за минулий час підлягає
скасуванню відповідно до ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про задоволення зазначених вимог,
починаючи з 01 січня 2012 року.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 19 лютого 2014 року у цій
справі в частині відмови в задоволенні
позову про стягнення з ОСОБА_4
аліментів на утримання дитини ОСОБА_6
за минулий час скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дитини ОСОБА_6 за минулий час в розмірі
1/4 частки з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісяця, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину,
починаючи з 01 січня 2012 року до 27 серпня
2013 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за минулий час в
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину, починаючи з 01 січня 2012 року до 27
серпня 2013 року.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: