АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2089/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Полубан М.П. Доповідач - Красвітна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

08 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів:
Михайловської С.Ю., Чубукова О.П.,

при секретарі Безверхому
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні Ініціативи"
на рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 вересня 2013 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні Ініціативи"
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

19.08.2013 року позивач звернувся до суду з
даним позовом посилаючись на те, що
23.06.2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
за №9 за умовами якого ТОВ
«ПростоФінанс» надав відповідачу
кредит у розмірі 39250,00 грн. строком до
10.06.2013 року. Договором також
передбачений обов'язок відповідача
сплачувати проценти за користування
кредитом в розмірі 13,99% річних, комісію
та неустойку відповідно до умов
кредитного договору. У зв»язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов кредитного договору, станом на
18.05.2012 року утворилась заборгованість.
18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ "Кредитні Ініціативи" був укладений
договір відступлення права вимоги. У
з»в'язку з цим, позивач просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість, станом на 10.07.2013 року,
за кредитом - 12511,88 грн., за відсотками -
1966,17 грн., по комісії - 329,70 грн. та
неустойку у сумі - 1316,16 грн., а також
судові витрати.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 20
вересня 2013 року, у якому виправлено
описку ухвалою того ж суду від 23.12.2013
року, позовні вимоги задоволені
частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ТОВ "Кредитні ініціативи"
заборгованість за кредитом у сумі 12511,88
грн. та судовий збір у сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
Ініціативи" посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог з ухваленням нового рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, оскаржуване
рішення частково скасувати та
ухвалити нове рішення у скасованій
частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що 23.06.2008
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
за №9 за умовами якого ТОВ
«ПростоФінанс» надав відповідачу
кредит у розмірі 39250,00 грн. строком до
10.06.2013 року. Договором також
передбачений обов'язок відповідача
сплачувати проценти за користування
кредитом в розмірі 13,99% річних, комісію
та неустойку відповідно до умов
кредитного договору.

ТОВ «ПростоФінанс» свої зобов'язання
за кредитним договором виконав
належним чином, надавши відповідачу
кошти в розмірі 39250,00 грн., що
підтверджується письмовими доказами
наявними в матеріалах справи.

У зв»язку з неналежним виконанням
відповідачем умов кредитного договору,
станом на 18.05.2012 року утворилась
заборгованість.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ "Кредитні Ініціативи" був укладений
договір відступлення права вимоги (а.с.
9 - 13).

Відповідно до ст. 3 договору факторингу
первісний кредитор відступає за плату
належне йому право вимоги за певними
договорами станом на дату
відступлення, а новий кредитор приймає
право вимоги, що належить первісному
кредитору за договорами, та сплачує на
користь первісного кредитора суму
коштів, що визначена цим договором.

Згідно додатку до вказаного договору
факторингу, відбулася передача
позивачу права вимоги до відповідача
заборгованості, що утворилась станом
на 18.05.2012 року, за договором №9
від 23.06.2008 року, укладеним між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 (а.с. 14).

23.06.2008 року позивачем було направлено
на адресу відповідача ОСОБА_2 вимогу
про погашення кредитної
заборгованості у розмірі 16123,91 грн., з
посиланням на укладення вказаного вище
договору факторингу та із зазначенням
адреси позивача і його відповідних
реквізитів. Викладене стверджується
копією листа позивача та копією
реєстру відправленої кореспонденції
(а.с. 23, 24).

Останній платіж на погашення
заборгованості позивачем було
здійснено 14.08.2012 року, що встановлено
судом першої інстанції та не
спростовано апелянтом.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованості на а.с. 22,
залишок боргу за тілом кредиту складає
12511,88 грн., заборгованість, станом на
18.05.2012 року, за відсотками - 535 грн. 81 коп.,
заборгованість за комісією - 94 грн. 20
коп., що визнано представником
позивача в судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог діючого
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов»язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено,
що предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога). Майбутня
вимога вважається переданою фактору з
дня виникнення права вимоги до
боржника. Якщо передання права
грошової вимоги обумовлене певною
подією, воно вважається переданим з
моменту настання цієї події. У цих
випадках додаткове оформлення
відступлення права грошової вимоги не
вимагається.

Відповідно до ст. 1080 ЦК України
передбачено, що договір факторингу є
дійсним незалежно від наявності
домовленості між клієнтом та боржником
про заборону відступлення права
грошової вимоги або його обмеження. У
цьому разі клієнт не звільняється від
зобов'язань або відповідальності перед
боржником у зв'язку із порушенням
клієнтом умови про заборону або
обмеження відступлення права грошової
вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт
відповідає перед фактором за дійсність
грошової вимоги, право якої
відступається, якщо інше не
встановлено договором факторингу.
Грошова вимога, право якої
відступається, є дійсною, якщо клієнт
має право відступити право грошової
вимоги і в момент відступлення цієї
вимоги йому не були відомі обставини,
внаслідок яких боржник має право не
виконувати вимогу. Клієнт не
відповідає за невиконання або
неналежне виконання боржником
грошової вимоги, право якої
відступається і яка пред'явлена до
виконання фактором, якщо інше не
встановлено договором факторингу.

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Виходячи з викладеного, приймаючи до
уваги, що ТОВ "Кредитні Ініціативи" є
належним позивачем за даним позовом,
має право відповідної вимоги до
відповідача, колегія дійшла висновку,
що з ОСОБА_2 на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
тілом кредиту у сумі 12511,88 грн.,
заборгованість, станом на 18.05.2012 року
(на час укладення договору факторингу),
за відсотками - 535 грн. 81 коп., за
комісією - 94 грн. 20 коп., а також штраф за
період з 10.01.13 року по 10.07.2013 року (у
відповідності до змісту позовної
заяви) у розмірі 1316 грн. 16 коп.

Непогодження відповідача з розміром
визначеної вище заборгованості
зводиться до переоцінки представлених
суду доказів. Разом з тим, відповідач
власного розрахунку заборгованості не
навів, клопотання про витребування
відповідних доказів чи призначення
судової експертизи не заявив.

На викладені обставини місцевий суд
уваги не звернув та безпідставно
відмовив у повному обсязі у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення заборгованості за
відсотками і комісією.

Разом з тим, вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача відсотків та
комісії, які нараховані після
відступлення права вимоги, не
підлягають задоволенню, оскільки,
згідно укладеного договору факторингу,
здійснено відступлення права вимоги
заборгованості, що утворилась станом
на дату відступлення.

Враховуючи зміст позовних вимог,
пред»явлення даного позову 19.08.2013 року,
що стверджується відбитком поштового
штемпеля на конверті (а.с.25), колегія
дійшла висновку, що позивачем не
порушено річний строк позовної
давності в частині вимоги про
стягнення з відповідача неустойки за
період з 10.01.13 року по 10.07.2013 року.

Колегія наголошує, що рішення
місцевого суду в частині задоволення
позовних вимог позивача, стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитом у сумі 12511,88 грн. в
апеляційному порядку не оскаржене,
тому суд апеляційної інстанції
розглядає дану справу у межах доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст. 303
ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище,
враховуючи положення ст. 88 ЦПК України,
колегія дійшла висновку, що рішення
місцевого суду підлягає частковому
скасуванню з ухваленням у скасованій
частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
Ініціативи"- задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 20
вересня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Кредитні
Ініціативи" про стягнення з ОСОБА_2
відсотків в розмірі 1966 грн. 17 коп.,
комісії у сумі 329,70 грн., штрафу у сумі
1316,16 грн, - скасувати та у скасованій
частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні Ініціативи"
(за кредитним договором №9,
укладеним 23.06.2008 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» та ОСОБА_2)
заборгованість, станом на 18.05.2012 року,
по відсоткам в сумі 535 (п»ятсот тридцять
п»ять) грн. 81 коп., за комісією у сумі 94
(дев»яносто чотири) грн. 20 коп., штраф за
період з 10.01.13 року по 10.07.2013 року у
розмірі 1316 (одна тисяча триста
шістнадцять) грн. 16 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді