Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1213/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Спори, що виникають із договорів оренди
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Франко В.А. , Кіселика С.А.

секретар - Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Ново вознесенська» на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 13 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» про визнання
договору оренди землі недійсним та
зобов'язання повернути земельну
ділянку ,-

ВСТАНОВИЛА:

13.11.2013 року ОСОБА_3 звернувся у суд з
позовом до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» про визнання
договору оренди землі недійсним та
зобов'язання повернути земельну
ділянку.
Посилався на
те, що є власником земельної ділянки
площею 6,86 га , розташованої на
території Нововознесенської сільської
ради Маловисківського району
Кіровоградської області . 1 березня 2007
року між ним та відповідачем було
укладено договір оренди землі № 191,
зареєстрований у Маловисківському
районному відділі КРФ ДП «Центр
Державного земельного кадастру при
Держкомземі України» , про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 7.12.2008 року за № 10.
Зазначав , що
договір оренди землі , укладений між
сторонами по справі не відповідає
вимогам , передбаченим ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».
Під час розгляду справи позивач
подав доповнення до позовної заяви та
просив задовольнити позов з тих
підстав, що оспорюваний договір він
особисто не підписував, інших осіб на
його підписання не уповноважував.

Відповідач подав заяву про
застосування строків позовної
давності , а позивач подав клопотання
про поновлення строків позовної
давності.
Рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 13 березня 2014 року позов
задоволено.
Визнано поважними
причини пропущення позовної давності.
Визнано
недійсним договір оренди землі від 1
березня 2007 року № 191,
зареєстрований у Маловисківському
районному відділі КРФ ДП «Центр
Державного земельного кадастру при
Держкомземі України» , про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 7.12.2008 року за № 10.

Зобов'язано сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» повернути ОСОБА_3
земельну ділянку площею 6,86 га , що
розташована на території
Нововознесенської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області , належну на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серія
ІІІ-КР № 018505.
Стягнуто з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» на користь ОСОБА_3
сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. ,
витрати понесені на проведення
експертизи в сумі 900 грн.48 коп.

У апеляційній
скарзі сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» просить скасувати
рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 13
березня 2014 року та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог , посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Стягнути з
ОСОБА_3 на користь СТОВ «Агрофірма
Нововознесенська» сплачений
судовий збір в сумі 121,80 грн. та витрати,
понесені на проведення експертизи в
сумі 1762,56 грн.
Представник позивача після оголошеної
перерви у судове засідання, подав заяву
про відкладення розгляду справи.
Враховуючи те, що сторони пояснення по
справі дали, судом досліджено
матеріали справи, будь-які клопотання
відсутні, явка до апеляційного суду не
є обов'язковою, колегія суддів визнала
зазначені у заяві причини неявки у
судове засідання такими, що не
перешкоджають розгляду справи.
Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог , з підстав ,
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
поважність причин, з яких позивач
пропустив строк позовної давності .

Про те , погодитися
з висновком суду першої інстанції
неможливо виходячи з наступного.

Апеляційним
судом встановлено, що позивач є
власником земельної ділянки площею 6,86
га , розташованої на території
Нововознесенської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, яка належить
йому на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серія ІІІ-КР № 018505. ( ас. 9) 1
березня 2007 року між ОСОБА_3 та
відповідачем було укладено договір
оренди землі № 191, зареєстрований у
Маловисківському районному відділі
КРФ ДП «Центр Державного земельного
кадастру при Держкомземі України» , про
що у державному реєстрі земель вчинено
запис від 7.12.2008 року за № 10.
Земельну ділянку передано відповідачу
у цей же день. ( ас. 4-8)
Відповідно до висновку
експерта № 1851 від 06.01.2014 року , підпис
від імені ОСОБА_3 в договорі оренди
землі № 191 від 01.03.2007 року , укладений
між ОСОБА_3 та СТОВ АФ
«Нововознесенська» в графі
«орендодавець» та в акті
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду від 01.03.2007 року виконані не самим
ОСОБА_3 , а іншою особою з деяким
наслідуванням підпису (підписам)
ОСОБА_3 ( ас. 53-56)
З копій
видаткових касових договорів ,
накладних та відомостей вбачається, що
з 2007 року по 2013 рік включно ОСОБА_3
виплачувалася орендна плата у
грошовому та натуральному вигляді , і
спір з цього приводу між сторонами
відсутній. ( ас. 30-42)

З змісту ксерокопії
журналу видачі договорів оренди після
державної реєстрації власникам
встановлено, що під № 240 є запис про
отримання ОСОБА_3 26.07.2010 року договору №
191 , зареєстрованого 7 грудня 2009 року за
№ 10 та підпис. ( ас. 43-44)

Згідно висновку експерта № 153
від 04.03.2014 року судово-почеркознавчої
експертизи підпис в графі № 240 ОСОБА_4
на сторінці №9 журналу видачі
договорів оренди після державної
реєстрації власникам, який заведений
СТОВ «Агрофірма Нововознесенська»
виконаний самим ОСОБА_4. ( ас. 77-79)

З встановлених
обставин справи вбачається, що спірні
правовідносини регулюються ЦК України,
Законом України "Про оренду землі".
Згідно ч.3 ст. 203
ЦК України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою , п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу. Враховуючи
встановлені обставини справи та вимоги
вищезазначених норм ЦК України,
колегія суддів дійшла висновку , що
позивачем доведено наявність підстав
для визнання оспорюваного договору
оренди землі недійсним.

Разом із тим, при вирішенні питання чи
підлягає захисту порушене право
позивача , колегія суддів виходить із
наступного.
Відповідно до ч. 1
ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК
України визначено, що сплив позовної
давності , про застосування якої
заявлено стороною у спорі , є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності , порушене право підлягає
захисту.

Відповідач подав суду першої інстанції
заяву про застосування строків
позовної давності з посиланням на те,
що про існування оспорюваного договору
позивачу було відомо з 01.03.2007 року та
також і з 26 липня 2010 року , після
отримання екземпляру договору. ( ас. 15,88)

Позивач у
клопотанні про поновлення строків
позовної давності послався на те, що з
09.06.2010 року виконував обов'язки
начальника Маловисківського
райвідділу головного управління МНС
України в Кіровоградській області , а з
02.02.2011 року був призначений на посаду
начальника цього відділу. Виконувана
ним робота потребувала значного часу ,
а тому він не міг своєчасно звернутися
у суд з позовом. ( ас. 88)
З матеріалів справи
вбачається, що позивач знав про
укладення договору оренди з 1.03.2007 року ,
про що ним стверджується у позовній
заяві ( ас. 1) , одержував протягом 2007 - 2013
року орендну плату, спір щодо якої
відсутній ( ас. 30-42) , особисто 26.07.2010 року
розписався про отримання екземпляру
оспорюваного договору ( 43-44, 77-79) , сам
особисто не з'являється у судові
засідання, а діє через представника .
Виходячи з
наведеного , колегія суддів дійшла
переконання , що позивачем не наведено
поважних причин , які б перешкоджали
йому своєчасно звернутися за захистом
свого права, наведені ним причини не є
поважними , а тому у задоволенні позову
необхідно відмовити у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності, визначеної ст. 257 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене
, колегія суддів дійшла переконання, ,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з неправильним застосуванням
норм матеріального і процесуального
права , що є підставою для його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.01.2014 року по
справі за клопотанням відповідача була
призначена судово-почеркознавча
експертиза , оплату за проведення якої
покладено на СТОВ «Агрофірма
Нововознесенська» . ( ас. 69-70)
З змісту
акту № 153 здачі - приймання висновку
спеціаліста вбачається, що оплата за
проведену експертизу у сумі 1762,56 грн.
проведена повністю. ( ас.80)
При подачі апеляційної скарги
відповідач сплатив судовий збір у сумі
122,00 грн. ( ас. 180)

Керуючись ст. ст. 257, 261, 267 ЦК
України, ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.
309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА
:

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» - задовольнити.
Рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 13 березня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» про визнання
недійсним договору оренди землі від 1
березня 2007 року № 191, зареєстрованого у
Маловисківському районному відділі
КРФ ДП «Центр Державного земельного
кадастру при Держкомземі України»
7.12.2008 року за № 10 та зобов'язання
повернути земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на
користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» сплачений судовий
збір за подачу апеляційної скарги у
сумі 122,00 грн., витрати понесені на
проведення експертизи в сумі 1762,56 грн.,
а всього стягнути 1884,56 грн.
Судові витрати понесені
позивачем віднести за його рахунок.
Рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :