Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" січня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

у с т а н о в и в :

09.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за борговою розпискою. Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.08.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики у вигляді боргової розписки. За умовами договору відповідач зобов'язався повернути позивачу суму боргу за автомобіль придбаний під час спільного подружнього життя за спільні кошти у розмірі 3500 доларів США. Позивачка вказує, що не дивлячись на неодноразові її звернення відповідач до теперішнього часу борг не повернув, тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь еквівалент боргу у національній валюті в сумі 27650 грн., а також понесені нею судові витрати.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились. До початку судового розгляду до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 15.08.2012 року відповідачем було складено розписку за умовами якої він зобов'язався продати автомобіль, який спільною сумісною власністю та повернути позивачці грошові кошти від продажу у сумі 3500 доларів США (а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу зареєстрованого місця проживання двічі направлялась вимога про виконання обов'язку (а.с. 5, 6), однак взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав. Доказів, які б підтверджували таке виконання суду не надав, отже вимоги позивача про стягнення боргує є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню шляхом стягнення еквіваленту 3500 доларів США у національній валюті за курсом НБУ: 7,9 грн. - 1 долар США (7,9 х 3500) = 27650 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг у розмірі 27650 (двадцять сім тисяч шістсот п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 276 (двісті сімдесят шість) грн. 50 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -