Справа №127/7150/13-ц
Провадження № 2/127/693/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі:

головуючої судді Дернової В.В.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» про стягнення
неповернутого банківського вкладу, 3%
річних і інфляційних втрат та за
зустрічним позовом ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: Вінницька ОДПІ Вінницької
області ДПС, про визнання правочину
таким, що порушує публічний порядок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про
стягнення неповернутого банківського
вкладу, 3% річних і інфляційних втрат та
відповідно до заяви про збільшення
позовних вимог просив стягнути з ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» на користь
ОСОБА_1 неповернутий вклад розміром 280937
грн.; стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» на користь ОСОБА_1 3% річних
за період з 20.02.2013 року до 15.01.2014 року
розміром 7596,84 грн. та втрати від
інфляції з березня 2013 року до грудня 2013
року включно у розмірі 1123,75 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» порушено
зобов'язання відповідно до Договору
банківського вкладу № 156967 від 17.12.2012
року, чинне законодавство та його права
як вкладника.

У подальшому ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» звернулося до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа: Вінницька ОДПІ Вінницької
області ДПС, про визнання правочину
таким, що порушує публічний порядок та
просило визнати Договір банківського
вкладу № 156967 від 17.12.2012 року таким, який
порушує публічний порядок, вчинений з
метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства;
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в дохід
держави грошові кошти в розмірі
281722,08 грн., мотивуючи свої вимоги тим,
що у Єдиному державному реєстрі
досудових розслідувань зареєстровано
заяви № 0000111 та № 00071 щодо
зловживання своїм службовим
становищем службовими особами ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» -
начальником Вінницького відділення №3
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» ОСОБА_2
та старшим касиром Вінницького
відділення №3 ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» ОСОБА_3, відкрито
кримінальне провадження та розпочато
досудове розслідування, ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» визнано
потерпілим, ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 травня 2013 року
вказані первісний та зустрічний позови
було об'єднано у одне провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду від
02.07.2013 року провадження у справі було
зупинено у зв'язку з призначенням
комплексної судової почеркознавчої
експертизи та технічної експертизи
документа, а ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області від 13
листопада 2013 року провадження у справі
було відновлене у зв'язку із
надходженням Висновку комплексної
судово-почеркознавчої та технічної
експертизи № 1294/1295/1296/13-21 від 29.10.2013
року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_4 первісний позов (у
редакції заяви про збільшення позовних
вимог від 15 січня 2014 року) підтримали
повністю та просили його задовольнити,
а у задоволенні зустрічного позову
просили відмовити з підстав,
викладених у письмовому поясненні від
15 січня 2014 року, які долучено до
матеріалів справи.

У судовому засіданні представник ПАТ
«КБ «Фінансова ініціатива» - Чугунов
М.В. - зустрічний позов підтримав
повністю та просив його задовольнити, а
у задоволенні первісного позову просив
відмовити, подав до суду письмові
заперечення на позов від 14.01.2014 року,
які долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи - Вінницької
ОДПІ Вінницької області ДПС - у судове
засідання не з'явився.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася; як вбачається з
матеріалів справи, на даний час вона
перебуває у розшуку.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що первісний
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню, а зустрічний позов
необґрунтований та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад); за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника;
умова договору про відмову від права на
одержання вкладу на першу вимогу є
нікчемною.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року
між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» було укладено Договір
банківського вкладу № 156967 (ВКЛАД
«ОЩАДНИЙ») строком на 370 днів до 22
грудня 2013 року (Дата повернення) з
процентною ставкою 16% річних, сума
вкладу становить 30 000 грн. (п.п. 1.1, 1.2
Договору); додаткові внески
(поповнення) до Вкладу допускаються
включно до дня, що передує Даті
повернення (п. 1.4 Договору) (а.с. 4-6).

Кошти в сумі 30 000 грн. було внесено
ОСОБА_1 17 грудня 2012 року, що
підтверджується квитанцією № 4033 (а.с.7).
Кошти в сумі 20 000 грн. було додатково
внесено ОСОБА_1 17 грудня 2012 року, що
підтверджується квитанцією № 7291 (а.с.8).
Кошти в сумі 40 000 грн. було додатково
внесено ОСОБА_1 20 грудня 2012 року, що
підтверджується квитанцією № 1739 (а.с.9).
Кошти в сумі 190 937 грн. було додатково
внесено ОСОБА_1 16 січня 2013 року, що
підтверджується квитанцією № 5660 (а.с.10).
Отже, ОСОБА_1 було внесено грошові кошти
на загальну суму - 280 937 грн.

Згідно ст.1059 ЦК України договір
банківського вкладу укладається у
письмовій формі; письмова форма
договору банківського вкладу
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту; у разі недодержання письмової
форми договору банківського вкладу цей
договір є нікчемним.

П.1.4 Положення про порядок здійснення
банками вкладних операцій з юридичними
і фізичними особами, затвердженого
постановою Правління НБУ від 03.12.2003
року № 516, визначено, що залучення
банком вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадного
(депозитного) сертифіката; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею іншого документа, що
підтверджує внесення грошової суми або
банківських металів і відповідає
вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності,(банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції
про ведення касових операцій банками в
Україні, затвердженої постановою
Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174,
передбачено, що банк (філія, відділення)
зобов'язаний видати клієнту після
завершення приймання готівки
квитанцію (другий примірник
прибуткового касового ордера) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку (філії, відділення),
який здійснив касову операцію, дату
здійснення касової операції (у разі
здійснення касової операції в
післяопераційний час - час виконання
операції або напис чи штамп "вечірня" чи
"післяопераційний час"), а також підпис
працівника банку (філії, відділення),
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку (філії, відділення),
засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, квитанції № 4033 від 17 грудня 2012
року, № 7291 від 17 грудня 2012 року, № 1739 від
20 грудня 2012 року, № 5660 від 16 січня 2013
року (а.с. 7-10, 94-97) є «іншими документами»
у розумінні ст. 1059 ЦК України та п.1.4
Положення про порядок здійснення
банками вкладних операцій з юридичними
і фізичними особами, затвердженого
постановою Правління НБУ від 03.12.2003
року № 516, а тому внесення ОСОБА_1
грошових коштів у загальній сумі
280937 грн. за Договором банківського
вкладу № 156967 (ВКЛАД «ОЩАДНИЙ») від
17.12.2012 року є доведеним.

При цьому, суд критично ставиться до
посилання представника ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» на те, що, окрім
квитанцій, на підтвердженням внесення
грошових коштів повинні бути надані
додаткові угоди до Договору
банківського вкладу № 156967 (ВКЛАД
«ОЩАДНИЙ») від 17.12.2012 року з огляду на
наступне.

Так, укладення таких додаткових угод не
передбачене п. 1.4. Договору (додаткові
внески (поповнення) до Вкладу
допускаються включно до дня, що передує
Даті повернення), а положення п. 7.1.
Договору (будь-які зміни і доповнення
до цього Договору можуть бути
здійснені тільки за згодою сторін у
письмовій формі і є невід'ємною
частиною даного Договору) не
підлягають застосуванню, оскільки
будь-які зміни та доповнення до
Договору не вносилися, можливість
додаткових внесків (поповнення) була
передбачена його первинною редакцією.

Також суд критично оцінює Виписку ПАТ
КБ «Фінансова ініціатива» по особовим
рахункам з 17.12.2012 року до 12.02.2013 року
(а.с.134), оскільки вона видана
заінтересованою стороною - ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива», відомості у
ній суперечать іншим матеріалам
справи та спростовуються іншими
доказами у справі.

Крім того, суд критично оцінює
посилання представника ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» на Висновок
комплексної судово-почеркознавчої та
технічної експертизи № 1294/1295/1296/13-21 від
29.10.2013 року як на доказ обґрунтованості
позиції ПАТ КБ «Фінансова ініціатива»
з наступних підстав.

Так, комплексна судово-почеркознавча
та технічна експертиза № 1294/1295/1296/13-21
від 29.10.2013 року містить наступні
висновки: 1. Підписи у розділі «Підписи
сторін» у договорі банківського вкладу
№ 156967 від 17 грудня 2012 року в графах
«Начальник відділення ОСОБА_2.»
виконані рукописним способом,
кульковою ручкою, без попередньої
технічної підготовки чи технічних
засобів; 2. Підписи в квитанціях № 4033
від 17 грудня 2012 року, № 7291 від 17 грудня
2012 року, № 1739 від 20 грудня 2012 року, № 5660
від 16 січня 2013 року виконані рукописним
способом, кульковою ручкою, без
попередньої технічної підготовки чи
технічних засобів; 3. Підписи в
квитанціях № 4033 від 17 грудня 2012 року, №
7291 від 17 грудня 2012 року, № 1739 від 20
грудня 2012 року, № 5660 від 16 січня 2013 року
виконані, ймовірно, не ОСОБА_3, а іншою
особою; 4.1. Підпис в договорі
банківського вкладу № 156967 від 17
грудня 2012 року в графах «Начальник
відділення ОСОБА_2.», ймовірно,
виконаний ОСОБА_2; 4.2. Вирішити питання,
чи ОСОБА_2 виконані підписи в
квитанціях № 4033 від 17 грудня 2012 року, №
7291 від 17 грудня 2012 року, № 1739 від
20 грудня 2012 року, № 5660 від 16 січня 2013
року - не вбачається за можливе; 5.
Відтиск печатки на квитанціях № 4033 від
17 грудня 2012 року, № 7291 від 17 грудня 2012
року, № 1739 від 20 грудня 2012 року, № 5660 від
16 січня 2013 року виконаний не печаткою
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива»
«ПРИБУТКОВО-ВИДАТКОВА КАСА № 1», зразки
відтисків якої надані для
порівняльного дослідження, а іншою
печаткою; 6. Відтиски печатки на
договорі банківського вкладу № 156967 від
17 грудня 2012 року виконані не печаткою
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» «№29»,
зразки відтисків якої надані для
порівняльного дослідження, а іншою
печаткою.

Однак, вказані висновки не свідчать про
недопустимість Договору банківського
вкладу № 156967 (ВКЛАД «ОЩАДНИЙ») від
17.12.2012 року, квитанцій № 4033 від 17 грудня
2012 року, № 7291 від 17 грудня 2012 року, № 1739
від 20 грудня 2012 року, № 5660 від 16 січня 2013
року як доказів внесення ОСОБА_1
грошових коштів з огляду на наступне.

По-перше, у судовому засіданні
представник ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» не заперечував, що печатки
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», які
використовувалися Вінницьким
відділенням № 3 у період грудня 2012 року
- січня 2013 року (у тому числі,
«ПРИБУТКОВО-ВИДАТКОВА КАСА № 1» та
«№29»), були вилучені органами
досудового розслідування, у зв'язку з
чим було виготовлено нові печатки, а
тому дана обставина в силу вимог ч. 1 ст.
61 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Про цю обставину не було відомо суду
при наданні ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» відбитків вказаних
печаток для порівняльного дослідження
у червні-липні 2013 року (а.с.64-68, 75-86).

По-друге, квитанції № 4033 від 17 грудня 2012
року, № 7291 від 17 грудня 2012 року, №
1739 від 20 грудня 2012 року, № 5660 від 16 січня
2013 року містять графу «підписи банку»,
а тому висновок експерта, що підписи у
них «виконані, ймовірно, не ОСОБА_3, а
іншою особою» не свідчить про
невиконання їх іншим уповноваженим
працівником банку, зокрема, ОСОБА_2, з
приводу підписів якої експертом не
надано відповіді з огляду на
неможливість цього.

По-третє, як вбачається з висновку
експерта, «підпис в договорі
банківського вкладу № 156967 від 17
грудня 2012 року в графах «Начальник
відділення ОСОБА_2.», ймовірно,
виконаний ОСОБА_2».

Враховуючи вищевикладене,
неповернутий банківський вклад за
Договором банківського вкладу № 156967
від 17.12.2012 року у розмірі 280 937 грн.
підлягає стягненню з ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» на користь ОСОБА_1.

Відповідності до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання;
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

П. 4.1 Договору банківського вкладу №
156967 від 17.12.2012 року передбачено, що про
дострокове розірвання цього Договору
Вкладник письмово повідомляє Банк не
менш, як за 7 (сім) банківських днів, не
враховуючи день подання заяви; днем
дострокового розірвання цього
Договору є дата, зазначена у письмовому
повідомленні (заяві) вкладника.

12.02.2013 року ОСОБА_1 було подано до ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» заяву (вх. №
28В/1491) про дострокове розірвання
Договору банківського вкладу №
156967 від 17.12.2012 року та видачу суми
вкладу у розмірі 280 937 грн. до 19 лютого
2013 року (а.с. 11).

Станом на день розгляду справи у суді (15
січня 2014 року) вклад є неповернутим.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Отже, починаючи з 20 лютого 2013 року,
виконання даного грошового
зобов'язання є простроченим.

Індекс інфляції за період, протягом
якого нараховуються інфляційні втрати
(березень-грудень 2013 року), становив
100,4%, тобто розмір інфляційних втрат
складає: 280 937 грн. * 100,4%/100 - 280 937 грн. =
1123,75 грн.

Період прострочення виконання
грошового зобов'язання з 20.02.2013 року до
15.01.2014 року становить 329 календарних
днів, а тому розмір 3% річних складає:
280937 грн.*3%*329/365/100= 7596,84
грн.

Враховуючи вищевикладене, первісний
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Що стосується зустрічного позову, то
він не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Як вбачається з п. 18 Пленум Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», перелік
правочинів, які є нікчемними як такі,
що порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦК: 1) правочини,
спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; 2) правочини, спрямовані
на знищення, пошкодження майна
фізичної або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним; такими є правочини, що
посягають на суспільні, економічні та
соціальні основи держави, зокрема:
правочини, спрямовані на використання
всупереч закону комунальної, державної
або приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження
або незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу -
землею як основним національним
багатством, що перебуває під
особливою охороною держави, її
надрами, іншими природними ресурсами
(стаття 14 Конституції України);
правочини щодо відчуження
викраденого майна; правочини, що
порушують правовий режим вилучених з
обігу або обмежених в обігу об'єктів
цивільного права тощо; усі інші
правочини, спрямовані на порушення
інших об'єктів права, передбачені
іншими нормами публічного права, не є
такими, що порушують публічний порядок;
при кваліфікації правочину за статтею
228 ЦК має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін; доказом вини
може бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо; наслідки
вчинення правочину, що порушує
публічний порядок, визначаються
загальними правилами.

Однак, судом не встановлено обставин,
які б дозволили кваліфікувати за ст. 228
ЦК України Договір банківського
вкладу № 156967 від 17.12.2012 року, укладений
між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива». Посилання на наявність
зареєстрованих кримінальних
проваджень, визнання банку потерпілим,
оголошення ОСОБА_2 у розшук не є
такими обставинами; крім того, наразі
відсутній доказ вини, тобто вирок суду,
постановлений у кримінальній справі,
щодо знищення, пошкодження майна чи
незаконного заволодіння ним тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення первісного позову у
повному обсязі та відмову у
задоволенні зустрічного позову у
повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України, необхідно стягнути з ПАТ
КБ «Фінансова ініціатива» на користь
держави 2 896,58 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 228, 525, 526, 530, 625, 1058, 1059, 1060 ЦК
України, Положення про порядок
здійснення банками вкладних операцій з
юридичними і фізичними особами,
затвердженого постановою Правління
НБУ від 03.12.2003 року № 516, Інструкції про
ведення касових операцій банками в
Україні, затвердженої постановою
Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, ст.ст.
10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» про стягнення
неповернутого банківського вкладу, 3%
річних і інфляційних втрат -
задовольнити.

Стягнути з ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» (ідентифікаційний код
юридичної особи 33299878) на користь
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 280 937 грн. (двісті
вісімдесят тисяч дев'ятсот тридцять
сім гривень) неповернутого
банківського вкладу за Договором
банківського вкладу № 156967 від 17.12.2012
року.

Стягнути з ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» (ідентифікаційний код
юридичної особи 33299878) на користь
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 3% річних у розмірі
7 596,84 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 1123,75 грн.

У задоволені зустрічного позову ПАТ
«КБ «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: Вінницька ОДПІ
Вінницької області ДПС, про визнання
правочину таким, що порушує публічний
порядок - відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» (ідентифікаційний код
юридичної особи 33299878) на користь
держави 2 896,58 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя