АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №-22-ц/774/2731/14
Головуючий у 1 інстанції
Категорія-51 Дячков
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровськоі
області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 січня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» про
зобов'язання здійснити переведення на
легшу роботу вагітної жінки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» про зобов'язання здійснити
переведення на легшу роботу вагітної
жінки(а.с.2-3).

Позивачка зазначала, що 10.07.2013 року їй
було надано медичний висновок №96 про
переведення на легшу роботу, яка
виключає підйом ваги. Інших
застережень вказано не було, але згідно
ст.178 КЗпП України робота повинна бути
більш легка та така, що виключає вплив
несприятливих виробничих факторів. Але
її було залишено на тому самому
робочому місці листоноші, звільнено
від розповсюдження газет, але додано
обов'язок розносити пенсію та поштову
кореспонденцію.

18.07.2013 року звернулася із заявою до
начальника Яріза А.А., в якій просила
надати їй інше робоче місце з
поясненням причин: велика сума грошей
для виплати пенсій створює загрозу
пограбування, а велика кількість
пенсій та кореспонденцій примушує
ходити весь робочий день, часто без
ліфту на верхні поверхи, що можна
вважати несприятливими виробничими
факторами.

У задоволенні заяви відмовлено, про
що отримала лист вих. №05-483 від 01.08.2013
року.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що через відмову
працювати у несприятливих умовах у неї
почався конфлікт з керівництвом,
погіршилися стосунки з колективом,
погіршився стан здоров'я, позивачка
просила:

зобов'язати Яріза А.А. перевести її на
легшу роботу, яка виключає дію
несприятливих виробничих факторів;

стягнути з відповідача середній
заробіток з 18.07.2013 року до дня її
переведення на легшу роботу та 5000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 24 січня 2014 року позов
задоволено часткоко(а.с.152-153).

Стягнуто з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» на користь ОСОБА_3 679,39 грн. в
рахунок заборгованості по заробітній
платі. В задоволенні решти позову
відмовлено.

Стягнуто з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» судовий збір в розмірі 243,60
грн. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неналежну оцінку доказів, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та що вимоги про
стягнення заробітної плати не
заявляла(а.с.161-162).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1,2 ст.178 КЗпП України вагітним
жінкам відповідно до медичного
висновку знижуються норми виробітку,
норми обслуговування або вони
переводяться на іншу роботу, яка є
легшою і виключає вплив несприятливих
виробничих факторів, із збереженням
середнього заробітку за попередньою
роботою.

До вирішення питання про надання
вагітній жінці відповідно до медичного
висновку іншої роботи, яка є легшою і
виключає вплив несприятливих
виробничих факторів, вона підлягає
звільненню від роботи із збереженням
середнього заробітку за всі пропущені
внаслідок цього робочі дні за рахунок
підприємства, установи, організації.

По справі встановлено, що згідно
наказу(розпорядження)№534-к від 21 червня
2013 року ОСОБА_3 прийнята на роботу з 22
червня 2013 року листоношею 1 кл., 0,8 шт.од.
ВПЗ №28-2 група, м.Дніпродзержинськ,
Відділення поштового зв'язку
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта»(а.с.57).

Згідно листка непрацездатності,
виданого 01 липня 2013 року Комунальним
закладом охорони здоров'я
Дніпродзержинської міської ради
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1», ОСОБА_3 в період з 01.07.2013
року по 12.07.2013 року перебувала на
лікарняному(а.с.7).

Із лікарського висновку №96 від 10.07.2013
року «про переведення вагітної на іншу
роботу» вбачається, що ОСОБА_3
рекомендована легша праця, а саме:
рекомендована робота з виключенням
підйому ваги(а.с.7,76).

Як видно із справи, згідно
рекомедацій вказаного висновку(а.с.7,76),
відповідач видав наказ №301 від 15.07.2013
року, яким листоношу 1 класу ВПЗ №28
ОСОБА_3 звільнено від роботи на період з
15.07.2013 року по 17.07.2013 року на підставі
лікарського висновку до вирішення
питання про надання іншої роботи, яка є
легшою та виключає вплив несприятливих
факторів зі збереженням середнього
заробітку(а.с.74).

Листом-пропозицією №64 від 16.07.2013 року
на підставі лікарського висновку №96
від 10.07.2013 року ОСОБА_3 запропонована
посада листоноші 1 класу ВПЗ-28 з
урахуванням легкої праці та
запропоновано приступити до роботи на
посаді листоноші з 18.07.2013 року(а.с.77).

Наказом №302 від 17.07.2013 року внесені
зміни в посадову інструкцію листоноші 1
класу ВПЗ №28 ОСОБА_3 з 18.07.2013 року та
виведені наступні обов'язки:

2.1.2. - якісне здійснювання доставки
періодичних видань у встановлені
нормативні строки;

2.1.7 - реалізацію на доставній дільниці
товарів народного споживання,
періодичних видань.

Затверджена тимчасова інструкція
листоноші 1 класу ОСОБА_3

Начальника ВПЗ №28 Волошину В.М.
зобов'язано контролювати вагу поштових
відправлень згідно лікарського
висновку №96 «про переведення вагітної
на іншу роботу», які доставляє ОСОБА_3,
та доводити до листоноші 1 класу ОСОБА_3
зменшені плани доходів(а.с.75).

18.07.2013 року ОСОБА_3 звернулась до ЦПЗ
№5 із заявою, в якій зазначила, що
робота у відділенні поштового зв'язку
№28 небезпечна для її життя та здоров'я,
в числі несприятливих факторів
зазначила: незадовільний стан доріг;
несприятливі кліматичні умови;
недостатнє освітлення під'їздів;
несправність сходин, ліфтів; злочинний
напад з метою заволодіння
матеріальними цінностями; напад
тварин(а.с.6).

Із протоколу зборів адміністрації
ЦПЗ №5 та працівників ВПЗ №28 від 18.07.2013
року вбачається, що ОСОБА_3 була
присутня на зборах, ознайомлена із
інструкцією листоноші 1 класу з
урахуванням легкої роботи та про
створенння робочого місця відповідно
до медичного висновку, однак
відмовилась від підпису про
ознайомлення з даною посадовою
інструкцією та працювати у ВПЗ
№28(а.с.59).

Факт відмови ОСОБА_3 при усному
ознайомленні із зміненою, з
урахуванням висновку №96 від 10.07.2013
року «про переведення вагітної на іншу
роботу», посадовою інструкцією,
підтверджується також актом від 18.07.2013
року(а.с.87).

Таким чином, наведені обставини
свідчать, що відповідно до лікарського
висновку №96 від 10.07.2013 року «про
переведення вагітної на іншу роботу»
відповідач фактично знизив позивачці
норми виробітку, норми обслуговування,
визначив легшу роботу, тобто, виконав
рекомендації, передбачені вказаним
висновком та ст.178 КЗпП України.

При цьому, як видно із справи,
відповідач неодноразово повідомляв
ОСОБА_3 про надання їй, як вагітній
жінці, іншої легшої роботи з
урахуванням рекомендації лікарського
висновку №96 від 10.07.2013 року «про
переведення вагітної на іншу
роботу»(а.с.77,78), проте остання з 18.07.2013
року на роботу не з'являлась, про що
свідчать відповідні акти(а.с.60-72).

Встановивши вказані обставини та
докази в їх підтвердження, суд прийшов
до правильного висновку про
недоведеність позову ОСОБА_3 щодо
порушення її прав з боку відповідача та
відсутність у зв'язку з цим підстав для
захисту прав ОСОБА_3 у визначений нею
спосіб, у тому числі відсутність
підстав для відшкодування моральної
шкоди.

Разом з тим, що стосується висновку
суду про стягнення з Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_3
679,39 грн. в рахунок заборгованості по
заробітній платі, то, як видно із змісту
позовних вимог, ОСОБА_3 не заявляла
вимог про стягнення вказаної суми
заробітної плати (а.с.2-3). Тобто, при
ухваленні рішення суд в зазначеній
частині в порушення вимог ст.11 ЦПК
України вийшов за межі заявлених вимог,
у зв'язку з чим колегія суддів вважає,
що рішення суду в цій частині та в
частині стягнення з відповідача 243,60
грн. судового збору в дохід держави
підлягає скасуванню на підставі п.4
ст.309 ЦПК України без ухвалення
відповідного рішення, оскільки такі
вимоги не заявлялись.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд першої інстанції не дослідив та
не порівняв посадові інструкції
листоноші першого класу ОСОБА_3 з
галузевою інструкцією, що не дослідив
дотримання відповідачем вимог Типових
норм безкоштовної видачі спеціального
одягу, спеціального взуття та інших
засобів індивідуального захисту
працівникам зв'язку, що суд не
застосував ч.3 ст.6 Закону України «Про
охорону праці» щодо оплати простою, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
зазначені питання не були предметом
позову та виходять за межі заявлених
вимог.

Що стосується несприятливих
факторів, які ОСОБА_3 зазначила в заяві
від 18.07.2013 року(а.с.6), то твердження про
несприятливість таких факторів не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
останні не є несприятливими
виробничими факторами в розумінні ст.178
КЗпП України.

Доводи скарги про порушення
відповідачем прав ОСОБА_3 при вирішенні
питання про надання вагітній жінці
відповідно до медичного висновку іншої
роботи, необгрунтовані та
спростовуються зазначеними
дослідженими доказами, у тому числі
показаннями свідків, яким суд дав
оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України.

Таким чином, висновок суду про
відмову ОСОБА_3 в задоволення позову
про зобов'язання відповідача здійснити
переведення на легшу роботу вагітної
жінки та відшкодування моральної шкоди
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для скасування
судового рішення в зазначеній частині
не встановлено.

З наведених мотивів апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково .

Рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 24 січня 2014 року в частині
стягнення з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» на користь ОСОБА_3 679,39 грн. в
рахунок заборгованості по заробітній
платі та 243,60 грн. судового збору в дохід
держави скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-