Ухвала

Іменем України

07 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання договору недійсним за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 28 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 27 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 05 вересня 2007 року ОСОБА_4 отримала
кредитний ліміт на платіжну картку у
розмірі 7 тис. грн. У результаті
порушення умов договору за нею
утворилася заборгованість у розмірі 26
492 грн. 43 коп. Ураховуючи викладене,
позивач просив стягнути з відповідача
зазначену заборгованість.

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк», в якому посилалась на те,
що кредитний договір вона не
підписувала, кредитні кошти у розмірі 7
тис. грн. не отримувала, а тому не
зобов'язана їх повертати. Враховуючи
викладене, позивачка просила визнати
кредитний договір від 05 вересня 2007 року
недійсним.

Рішенням Володимирецького районного
суду Рівненської області від 28
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 27 січня 2014 року, у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано кредитний договір
від 05 вересня 2007 року недійсним. В іншій
частині позову відмовлено. Розподілено
судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, й ухвалити нове
рішення про задоволення первісного
позову та відмову у задоволенні
зустрічного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову банка
та задовольняючи зустрічний позов,
суди, на підставі поданих сторонами
доказів, які належним чином оцінені (ст.
212 ЦПК України), дійшли до правильного
висновку про те, що кредитний договір
між сторонами не укладався, оскільки
відповідно до висновків
судово-почеркознавчої експертизи від 19
липня 2013 року ОСОБА_4 його не
підписувала. Останнє свідчить про його
недійсність (ст. ст. 203, 215).

ПАТ КБ «ПриватБанк» своїх вимог у суді
не довів, клопотань щодо проведення
повторної чи додаткової експертизи не
заявляв.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Володимирецького районного
суду Рівненської області від 28
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Рівненської області
від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Кафідова О.В.