Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА
Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В.,
КОЖУХ О.А.

при секретарях САВАРИНІЙ
Т.І., ПУДАК О.П.

за участю сторін розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 22 серпня 2011
року, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» у червні 2010 р. звернулося до суду
із вищевказаним позовом до ОСОБА_1
Позивач зазначав, що 07.02.2006 р.
Акціонерний комерційний банк
«Райффайзенбанк Україна» на підставі
договору № CNL-800/003/2006 надав відповідачу
кредит у розмірі 20000,00 дол. США, а 05.09.2007
р. Закрите акціонерне товариство «ОТП
Банк» на підставі договору № CNL-800/102/2007
надало кредит у розмірі 24400,00
швейцарських франків.
Правонаступником АКБ «Райффайзенбанк
Україна» і ЗАТ «ОТП Банк» є ПАТ «ОТП
Банк».

Позичальник свої зобов'язання порушив,
через що за договором № CNL-800/003/2006
станом на 07.04.2010 р. утворився борг, який
склав 18953,40 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ долара до гривні на цю дату
становило 150205,69 грн., в т.ч., 15973,10 дол. США
заборгованості за кредитом, 180,20 дол.
США несплачених відсотків, 853,06 дол. США
пені за прострочення виконання
зобов'язань станом на 29.03.2010 р., 655,82 дол.
США простроченої заборгованості за
кредитом, 1291,22 дол. США прострочених
відсотків;

за договором № CNL-800/102/2007 станом на
08.04.2010 р. утворився борг, який склав 26026,00
швейцарських франків, що за офіційним
курсом НБУ швейцарського франка до
гривні на цю дату становило 192107,95 грн., в
т.ч., 23511,16 швейцарських франків
заборгованості за кредитом, 41,88
швейцарських франків несплачених
відсотків, 594,85 швейцарських франків
пені за прострочення виконання
зобов'язань, 1878,11 швейцарських франків
прострочених відсотків.

Позивач звертався до відповідача із
досудовими вимогами про сплату боргу,
що результату не дало. Посилаючись на
передбачене законом і договорами право
вимоги боргу, банк просив стягнути на
його користь з відповідача
заборгованість за кредитними
договорами загальним розміром 342313,64
грн., що становило 18953,40 дол. США (за
курсом НБУ на 07.04.2010 р.) і 26026,00
швейцарських франків (за курсом НБУ на
08.04.2010 р.). Судові витрати банк просив
покласти на відповідача.

Протокольною ухвалою від 06.05.2011 р.
Ужгородський міськрайонний суд
залучив ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до участі в
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача,
а протокольною ухвалою від 06.06.2011 р. суд
замінив позивача Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк»
правонаступником Товариством з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна».

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 22.08.2011 р., із урахуванням ухвали
цього ж суду від 12.10.2012 р. про
виправлення описки в рішенні суду,
позов задоволено: стягнуто на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
від 07.02.2006 р. № CNL-800/003/2006 та від 05.09.2007 р.
№ CNL-800/102/2007 у розмірі 342313,63 грн., а також
1820,00 грн. у відшкодування сплачених
судових витрат.

Відповідач оскаржив рішення суду від
22.08.2011 р., ставить в апеляції питання про
його скасування та відмову в позові.
Вказує, зокрема, що не згідний із сумами
заборгованості, наведеними позивачем,
який не надав належного розрахунку
боргу, в т.ч., неустойки. Просить рішення
скасувати, у позові - відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників: відповідача - ОСОБА_5,
який апеляцію підтримав, позивача -
Захаркевича О.М., який апеляцію не
визнав, розглянувши справу за
правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у
відсутність інших учасників процесу,
обговоривши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в
сукупності, суд приходить до такого.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених позивачем вимог, кожна
сторона розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний
розсуд і повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень (ст.ст. 10, 11,
57-60 ЦПК України). Апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ч. 1 ЦПК України).

Спірні правовідносини регулюються
нормами ЦК України щодо кредитних
зобов'язань у редакції, чинній на час їх
виникнення. Відповідно до положень
ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, ст. 546 ч. 1, ст. 549 ч. 3,
ст. 550 ч. 1, ст.ст. 610, 614, 624, ст. 625 ч. 1, 1050 ч. 2,
ст. 1054 ЦК України, зобов'язання, що
виникають з договорів, повинні належно
виконуватися; позичальник зобов'язаний
повернути кредитору усе заборговане на
умовах, передбачених договором і
законом, а кредитор управі вимагати
виконання порушеного зобов'язання, в
т.ч., стягнення неустойки (пені); якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

У справі встановлені наступні факти і
обставини.

07.02.2006 р. АКБ «Райффайзенбанк Україна»
уклав із ОСОБА_1 кредитний договір №
CNL-800/003/2006 (а.с. 9-13), на підставі якого
надав позичальнику 20000,00 дол. США зі
сплатою 14% річних і строком остаточного
повернення коштів 07.02.2016 р. Додатковими
договорами № 1 від 02.02.2009 р. і № 2 від
05.06.2009 р. ЗАТ «ОТП Банк» як
правонаступник АКБ «Райффайзенбанк
Україна» і ОСОБА_1 внесли зміни до
окремих положень кредитного договору,
які не змінили базову процентну ставку,
але визначили датою повної сплати за
кредитом 08.02.2016 р. (а.с. 14-25, 44-46).

05.09.2007 р. ЗАТ «ОТП Банк» уклало із ОСОБА_1
кредитний договір № CNL-800/102/2007 (а.с. 30-34,
37-43), на підставі якого надало
позичальнику 24400,00 швейцарських
франків зі сплатою процентів за
ставкою, що складається з фіксованого
відсотку (5,99% річних) і плаваючої
процентної ставки (фіксований відсоток
+ FIDR) та становила 11,49% річних, і строком
остаточного повернення коштів 05.09.2022 р.
Додатковими договорами № 1 від 02.02.2009 р.
і № 2 від 05.06.2009 р. ЗАТ «ОТП Банк» і
ОСОБА_1 внесли зміни до окремих
положень кредитного договору, при
цьому, додатковим договором № 2 на
період з 05.06.2009 р. до 05.11.2009 р. була
встановлена фіксована процентна
ставка у розмірі 7% річних, а на період з
05.11.2009 р. до закінчення дії договору
була встановлена фіксована процентна
ставка у розмірі 11,91% річних (а.с. 26-27, 35-36,
47-50).

Правонаступником АКБ «Райффайзенбанк
Україна» і ЗАТ «ОТП Банк» є ПАТ «ОТП
Банк» (а.с. 54-56). За договором про
відступлення права вимоги, укладеним
26.11.2010 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(Фактором) із ПАТ «ОТП Банк» (Клієнтом),
правонаступником кредитора (Новим
кредитором) за кредитними договорами
від 07.02.2006 р. № CNL-800/003/2006 і від 05.09.2007 р. №
CNL-800/102/2007, що були укладені із ОСОБА_1
(Боржником), є ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» (ст. 512 ч. 1 п. 1, ст.ст. 514, 1077 ЦК
України) (а.с. 59-64).

Позичальник свої зобов'язання порушив
і спричинив виникнення боргів за
договорами. Кредитор виходив з того, що
за договором № CNL-800/003/2006 станом на
07.04.2010 р. утворився борг, який склав 18953,40
дол. США, що за офіційним курсом НБУ
долара до гривні на цю дату становило
150205,69 грн., в т.ч., 15973,10 дол. США
заборгованості за кредитом, 180,20 дол.
США несплачених відсотків, 853,06 дол. США
пені за прострочення виконання
зобов'язань станом на 29.03.2010 р., 655,82 дол.
США простроченої заборгованості за
кредитом, 1291,22 дол. США прострочених
відсотків, а за договором № CNL-800/102/2007
станом на 08.04.2010 р. утворився борг, який
склав 26026,00 швейцарських франків, що за
офіційним курсом НБУ швейцарського
франка до гривні на цю дату становило
192107,95 грн., в т.ч., 23511,16 швейцарських
франків заборгованості за кредитом, 41,88
швейцарських франків несплачених
відсотків, 594,85 швейцарських франків
пені за прострочення виконання
зобов'язань, 1878,11 швейцарських франків
прострочених відсотків.

Право кредитора вимагати дострокового
виконання позичальником зобов'язань за
договорами у випадку їх порушення
останнім передбачено як законом, так і
умовами договорів, для цього кредитор
управі, зокрема, визнати строк
виконання зобов'язання таким, що настав
і звернутися до суду із відповідним
позовом. ПАТ «ОТП Банк» досудовими
вимогами від 28.10.2009 р. за вих. №№ 04/1139 і
04/1141 про погашення заборгованості за
кредитними договорами, що були
доведені до боржника, вимагав повного
дострокового виконання зобов'язань
(а.с. 28, 65), що, однак, результату не дало.

Вирішуючи питання про доведеність
вимог позивача та заперечень
відповідача, колегія суддів констатує,
що під час апеляційного розгляду
справи кредитор надав суду розрахунки
заборгованості за обома кредитними
договорами (а.с. 162-164). Розрахунками
підтверджується заборгованість:

за договором № CNL-800/003/2006 станом на
07.04.2010 р. у частині 15973,10 дол. США
заборгованості за кредитом, 180,20 дол.
США несплачених відсотків, 655,82 дол. США
простроченої заборгованості за
кредитом і 1291,22 дол. США прострочених
відсотків, що за офіційним курсом НБУ
на 07.04.2010 р. 1 дол. США/7,9250 грн. складає
16628,92 дол. США (еквівалент 131784,19 грн.)
основного боргу за кредитом і 1471,42 дол.
США (еквівалент 11661,00 грн.) боргу за
відсотками, разом - 18100,34 дол. США (143445,19
грн.);

за договором № CNL-800/102/2007 станом на
08.04.2010 р. у частині 23511,16 швейцарських
франків заборгованості за кредитом, 41,88
швейцарських франків несплачених
відсотків і 1878,11 швейцарських франків
прострочених відсотків, що за
офіційним курсом НБУ на 08.04.2010 р. 1
швейцарський франк/7,381386 грн. складає
23511,16 швейцарських франків (еквівалент
173544,95 грн.) основного боргу за кредитом
і 1919,99 швейцарських франків (еквівалент
14172,19 грн.) боргу за відсотками, разом -
25431,15 швейцарських франків (187717,13 грн.).

Заперечення відповідача у цій частині
є голослівними, його незгода із цими
сумами заборгованості нічим не
обґрунтована, не вмотивована і ніяк не
спростовує розрахунків, зроблених
позивачем. Тож доводи позову у цій
частині відповідають обставинам
справи та ґрунтуються на її матеріалах
і доказах.

Стосовно вимог позову про стягнення
пені за порушення позичальником
зобов'язань за договорами доводи
відповідача про їх необґрунтованість
заслуговують на увагу.

Пред'являючи вимоги про стягнення пені,
позивач обґрунтував їх посиланням на
норми ЦК України щодо забезпечення
виконання зобов'язань та на положення
пунктів 4.1.1. обох кредитних договорів
щодо відповідальності за порушення
зобов'язань, які передбачають, що «за
порушення прийнятих на себе
зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів… у
визначені … договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1%... від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день
прострочки…». Кредитор пред'явив до
стягнення за договором № CNL-800/003/2006 пеню
в розмірі 853,06 дол. США за прострочення
виконання зобов'язань станом на 29.03.2010
р., за договором № CNL-800/102/2007 - пеню в
розмірі 594,85 швейцарських франків пені
за прострочення виконання зобов'язань.

За змістом пунктів 4.1.1. договорів у
сукупності з іншими їх умовами та
виходячи із суті цивільно-правової
відповідальності за порушення
договірних зобов'язань, така
відповідальність у вигляді пені може
бути застосована за умови встановлення
факту порушення конкретного
зобов'язання, у конкретний момент
(період), пеня має бути розрахована за
конкретний період часу. Між тим,
позивач не вказав, за порушення яких
саме конкретно зобов'язань
позичальником він нарахував пеню (за
порушення строків повернення кредиту,
за порушення строків сплати процентів),
не розмежував такі порушення, не
визначив об'єкти для застосування
відповідальності. Не навів позивач і
відповідної аргументації, якщо
застосував пеню за порушення обох
зобов'язань. У розрахунках, наданих
позивачем, містяться лише кінцеві суми
пені, пред'явленої до стягнення,
вказівки на базу нарахування пені, на
періоди, за які нарахована пеня, а також
динаміки нарахування - немає, тож
фактично розрахунок пені відсутній, що
у сукупності з відсутністю у справі
інших матеріалів щодо обставин
нарахування пені виключає
обґрунтованість пред'явлених вимог та
виключає можливість перевірки
доказами відповідних доводів позивача.

Відтак, на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК
України апеляцію слід задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення вимог
позову про стягнення з відповідача на
користь позивача пені скасувати, у
задоволенні цих вимог - відмовити; у
іншій частині, враховуючи, що позивач
розпорядився своїми цивільними і
процесуальними правами на власний
розсуд і просив стягнути кошти у
гривнях, рішення суду слід змінити,
виклавши його в редакції, що
відображатиме часткове задоволення
позову та елементи стягнутої
заборгованості. Питання про судові
витрати належить розв'язати відповідно
до ухваленого рішення.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п.п. 2, 3, ст. 309 ч. 1 п.п.
2, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 22 серпня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості:

у частині задоволення вимог позову про
стягнення на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» з ОСОБА_1 пені за
прострочення виконання зобов'язань за
кредитним договором від 07.02.2006 р. №
CNL-800/003/2006 у розмірі 6760,50 грн. (шість
тисяч сімсот шістдесят гривень 50 коп.),
що за офіційним курсом НБУ гривні до
долара США станом на 07.04.2010 р. становить
еквівалент 853,06 дол. США, та пені за
прострочення виконання зобов'язань за
кредитним договором від 05.09.2007 р. №
CNL-800/102/2007 у розмірі 4390,82 грн. (чотири
тисячі триста дев'яносто гривень 82
коп.), що за офіційним курсом НБУ гривні
до швейцарського франка станом на
08.04.2010 р. становить еквівалент 594,85
швейцарських франків, скасувати, у
задоволенні цих вимог - відмовити;

у іншій частині рішення змінити,
виклавши його резолютивну частину в
такій редакції: «позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задовольнити
частково, стягнути на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», , з
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1:

борг за кредитним договором від 07.02.2006
р. № CNL-800/003/2006 у розмірі 143445,19 грн. (сто
сорок три тисячі чотириста сорок п'ять
гривень 19 коп.), в т.ч.: основний борг за
кредитом у розмірі 131784,19 грн., що за
офіційним курсом НБУ гривні до долара
США на 07.04.2010 р. становить еквівалент
16628,92 дол. США; борг за відсотками в
розмірі 11661,00 грн., що за указаним
валютним курсом становить 1471,42 дол. США;

борг за кредитним договором від 05.09.2007
р. № CNL-800/102/2007 у розмірі 187717,13 грн. (сто
вісімдесят сім тисяч сімсот сімнадцять
гривень 13 коп.), в т.ч.: основний борг за
кредитом у розмірі 173544,95 грн., що за
офіційним курсом НБУ гривні до
швейцарського франка на 08.04.2010 р.
становить еквівалент 23511,16
швейцарських франків; борг за
відсотками в розмірі 14172,19 грн., що за
указаним валютним курсом становить
1919,99 швейцарських франків».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» у відшкодування
сплачених: судового збору - 1616,87 грн.,
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 112,18 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскар жене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді