Копія Справа
№2/326/133/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду
Запорізької області - Каряка Д.О.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про
витребування доказів та забезпечення
позову, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2013 року позивач ОСОБА_1
подав до Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області позовну заяву
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором займу та 3% річних. Ухвалою
від 11 грудня 2013 року цивільну справу
було передано до Приморського
районного суду Запорізької області у
зв'язку із непідсудністю справи
Бердянському районному суду
Запорізької області.

07.02.2014 року справу було передано у
провадження судді Приморського
районного суду Запорізької області -
Каряка Д.О. для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 11.02.2014 року цивільну
справу було прийнято до провадження та
призначено справу до попереднього
розгляду.

Позивач у позовній заяві також просив
суд в порядку забезпечення позову
витребувати в МБТІ та РОН м. Бердянська,
ДАІ УМВС України в м. Бердянську,
Державної інспекції України з безпеки
на морському і річковому транспорті
«Укрморрічінспекція» (індекс 01135, Київ -
135, Пр-кт Перемоги 14, (Голова інспекції
Соболевській Г.П.)) дані про наявність
нерухомого майна, транспорту та малих
суден зареєстрованих на ім'я
відповідача; накласти арешт на будь-яке
майно ОСОБА_2 в межах заявлених вимог,
згідно отриманої інформації про
наявність майна. У разі відсутності
зареєстрованого майна, накласти арешт
на майно, в межах заявлених вимог, за
місцем проживання відповідача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. Одним із способів
забезпечення судом доказів є
витребування та (або) огляд доказів, у
тому числі за їх місцезнаходженням.

Відповідно до вимог частин 1 і 3 ст. 151 та
ст. 152 Цивільного процесуального
кодексу України суд, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно чинних норм закону завданням
забезпечення позову є застосування
судом, в провадженні якого перебуває
справа, заходів щодо захисту
матеріально-правових інтересів
позивача, які гарантують реальне
виконання у майбутньому прийнятого
судового рішення за його позовом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, заявником не були надані
відомості, а також посилання та докази
на підтвердження достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, що є порушенням вимог ст. 151 ЦПК
України.

Проаналізувавши фактичні обставини по
справі і характер спірних
правовідносин, суд дійшов висновку, що
заявник не надав суду доказів того, що в
нього є складнощі в поданні цих доказів
(стосовно витребування документів), а
також не довів наявність тих обставин,
на підставі яких він пропонує суду
вжити заходів до забезпечення позову і
які свідчать про те, що невжиття таких
заходів може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Таким чином, суд визнає, що реальної
загрози невиконання відповідачем по
цивільній справі можливого судового
рішення і порушення матеріальних
інтересів заявника не має, тому
зазначені вимоги представника
позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно рішенню Конституційного
суду України № 12-рп/2010 від 28 квітня 2010
року ухвалу суду про відмову у
забезпеченні позову може бути
оскаржено в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 151 і 152 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про витребування в МБТІ та РОН м.
Бердянська, ДАІ УМВС України в м.
Бердянську, Державної інспекції
України з безпеки на морському і
річковому транспорті
«Укрморрічінспекція» (індекс 01135, Київ -
135, Пр-кт Перемоги 14, (Голова інспекції
Соболевській Г.П.)) дані про наявність
нерухомого майна, транспорту та малих
суден зареєстрованих на ім'я
відповідача, - відмовити.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову шляхом
накладання арешту на будь-яке майно
ОСОБА_2 в межах заявлених вимог -
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя:
підпис Д.О.
Каряка

З оригіналом згідно: суддя
Д.О.
Каряка

28.02.2014