Справа № 221/2-1700/11 Провадження №
22-ц/772/1545/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Король О. П.Категорія:
20Доповідач: Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,

при секретарі Агєєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача - Публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки, -

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 квітня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача - Публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки - відмовлено
повністю.

Не погодившись із рішенням позивач
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 вимоги апеляційної
скарги підтримав і просив задовольнити
на умовах, викладених у ній.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_5 проти вимог апеляційної скарги
заперечує і просить залишити в силі
рішення суду першої інстанції як
законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явились в судове засідання,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляції та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Згідно з статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі договорів купівлі-продажу
від 15 вересня 2008 року, чоловік позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 продав ОСОБА_3 житловий
будинок загальною площею 79,3 кв.м. та
земельну ділянку, на якій він
розташований площею 0,050 га., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказані договору купівлі-продажу були
посвідчені приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 (а.с.5-6, 9).

Оскаржуючи данні правочини позивач
ОСОБА_2 стверджувала про те, що вони її
чоловіком ОСОБА_6 не укладались.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що позивач
ОСОБА_2 не обґрунтувала свої позовні
вимоги та не довела їх належними та
допустимими доказами.

Статтею 204 ЦК України встановлена
презумпція правомірності правочину,
відповідно до якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно з статтею 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу: зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочину, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 7 Постанови від 06.11.2009 року
№9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із застосування
наслідків недійсності, передбачених
законом.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 10,
статті 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Крім того, суд відповідно до принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, що сформульований в ст. 11
ЦПК України, розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, суд
першої інстанції відповідно до частини
4 статті 10, статті 143 ЦПК України за
клопотанням позивача двічі призначав
почеркознавчу експертизу для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, проте ухвали суду
експертною установою не були виконані
з підстав не надання експериментальних
зразків підпису та несплати вартості
проведення експертизи (т.1 а.с.240, т.2
а.с.11,12).

Оскільки позивачем ОСОБА_2 не надано
інших доказів на підтвердження
недійсної оскаржуваних правочинів, а
від проведення судової почеркознавчої
експертизи вона фактично відмовилась,
суд першої інстанції вірно виходив з
наданих сторонами доказів.

В суді апеляційної інстанції позивакою
чи її представником також не
заявлялося клопотання про призначення
по справі судової почеркознавчої
експертизи.

Відповідно ж до заяви ОСОБА_6, він
підтверджував той факт, що розрахунок
за продане ним нерухоме майно ОСОБА_3
здійснений в повному обсязі та
будь-яких претензій майнового
характеру він до покупця не має (т.1
а.с.78).

Заява позивача ОСОБА_2 (т.1 а.с.90)
свідчить про те, що вона надала згоду
своєму чоловікові ОСОБА_6 на відчуження
будинку та земельної ділянки.

Дані заяви посвідчені приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_7

Обов'язок по доведенню підстави позову
покладається саме на позивача, однак,
всупереч цим вимогам ні позивачем, ні
її представником не доведено обставин,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог.

В свою чергу апеляційний суд діючи в
межах розгляду справи, встановлених ст.
303 ЦПК України досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

В суді апеляційної інстанції позивакою
чи її представником також не
заявлялося клопотання про призначення
по справі судової почеркознавчої
експертизи.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду належних
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог й спростування
висновків суду. Доводи апелянта про те,
що відповідач ОСОБА_3 незаконно
заволодів будинком, підробивши підписи
у договорах купівлі-продажу є
безпідставними, й не підтверджені
належними і допустимими доказами.

Не можуть бути прийняті до уваги й
посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції протиправно відновив
провадження в цивільній справі й
розглянув її до закінчення
розслідування кримінальної справи,
порушеної за заявою ОСОБА_6

Так, згідно з повідомленням
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області дане
кримінальне провадження не закінчене,
а перебуває в провадженні органу
досудового розслідування, а не суду, в
той час як зупинення провадження на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України може
мати місце лише у випадку розгляду
кримінальної справи судом.

Таким чином, суд першої інстанції повно
і всебічно встановив обставини справи,
правильно їх оцінив і дійшов до
законного і обґрунтованого висновку
про задоволення позовів та відповідний
розподіл спільно нажитого майна.

Отже колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, суд
першої інстанції повно та об'єктивно
дослідивши обставини справи, надавши
належну оцінку наявним у справі
доказам, ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно до ст. 308 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 304, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник
І.М.Судді: З оригіналом вірно: Суддя
апеляційного суду /підпис/ Войтко
Ю.Б. /підпис/ Голота Л.О.
Стадник І.М.