Справа № 307/1563/14-ц
Провадження №2/307/880/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді

Гримут В.І.

при секретарі

Тиводар В.І.

з участю: позивачки
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною
заявою про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на утримання їхнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій
сумі в розмірі 800 грв. щомісячно, до
досягнення ним повноліття. Під час
розгляду справи по суті зменшила свої
позовні вимоги і просила стягнути з
відповідача 600 грв. Посилається на те,
що відповідач є батьком їхнього сина
ОСОБА_3, який знаходиться на її
утриманні. З травня 2012 року вона не
проживає з відповідачем і з цього часу
він не надає ніякої матеріальної
допомоги на утримання дитини. Вона
проживає разом із батьками, ніде не
працює, підприємницькою діяльністю не
займається та інших доходів не отримує.
Враховуючи, що відповідач має не
регулярний, мінливий дохід та виїжджає
на заробітки за межі України, вважає, що
він у змозі сплачувати 600 грв. щомісяця.

Відповідач змінений позов визнав.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити виходячи з наступного. В
судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на
утриманні позивачки. Це стверджено
свідоцтвами про народження дитини,
довідкою Глибокопотіцької сільської
ради та актом обстеження
матеріально-побутових умов позивачки,
з якого вбачається, що вона має на
утриманні неповнолітню дитину,
проживає разом із батьком, власного
будинку не має, ніде не працює, інших
доходів не має. Згідно із ч. 1 ст. 8
Закону України "Про охорону дитинства"
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Відповідно до Конвенції ООН
про права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до так і після народження. Згідно ст. 180
СК України батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до досягнення ними повнолітнього віку.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує майновий стан позивачки, яка
ніде не працює та веде догляд за
неповнолітньою дитиною, визнання
позову відповідачем, відсутність у
нього інших аліментних зобов'язань та
відсутність істотних причин, які б
перешкоджали йому працювати та
заробляти кошти. Тому, суд вважає, що
відповідач, як молодий, працездатний
чоловік, у змозі заробити суму, яка
дасть йому можливість сплачувати на
утримання свого неповнолітнього сина
600 гривень у місяць. Враховуючи, що
згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» прожитковий
мінімум для дітей віком від 6 до 18 років
становить 1286 грв. така сума аліментів,
на думку суду, повинна забезпечити
дитину хоча б найнеобхіднішим.

Тому керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
мешканки АДРЕСА_2, аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
сумі шістсот гривень щомісячно
починаючи з 17.04.2014 року і до його
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального
фонду Державного бюджету України
двісті сорок три гривні 60 коп. судового
збору.

Допустити негайне виконання
рішення суду в межах суми платежу за
один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Гримут В.І.