Справа № 379/303/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року
Таращанський районний суд
Київської області в складі:

головуючого: Бойка М.Г.

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Лучанської сільської ради
Таращанського району Київській
області, третя особа - відділ
Держземагенства у Таращанському
районі Київської області про визнання
права власності на земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вищеназваним позовом.

В судовому засіданні позивачка
уточнила свої позовні вимоги та
просить суд скасувати рішення
Лучанської сільської ради
Таращанського району Київській
області від 06.06.2013 року № 48-296 про
надання дозволу ОСОБА_2 на
інвентаризацію земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд орієнтованою площею 0,11 га та
визнати за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,1141 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:008:0165, призначеної для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Свої вимоги вона
обгрунтовувала тим, що 31 липня 2013 року
між нею з однією сторони та ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 з другої сторони було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями, розташованими в АДРЕСА_1,
загальною площею - 65,0 кв.м., житловою
площею - 39,5 кв.м.. Вказаний житловий
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,1141 га, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1; кадастровий номер
земельної ділянки: :01:008:0165;
земельна ділянка не є власністю
«Продавців». Цільове призначення даної
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Після посвідчення даного договору
купівлі-продажу державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори
Вигівською О.С. було сформовано Витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, в якому містяться відомості
про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно за новим
власником - ОСОБА_1 житлового будинку
загальною площею - 65,0 кв.м., житловою
площею - 39,5 кв.м. розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Отже, відповідно до
вимог чинного законодавства у неї
(позивача) повністю оформлене право
власності на нерухоме майно.

На початку вересня 2013 року вона маючи
рішення Лучанської сільської ради від
29.08.2013 року № 313-53-УІ « Про надання
дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для безоплатної передачі у
власність громадян» та використовуючи
своє право передбачене Конституцією
України та статтею 118 ЗК України,
ініціювала процес розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки через суб'єкта господарювання,
що є виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом.

Однак, державним кадастровим
реєстратором Відділу Держземагенства
у Таращанському районі винесено
рішення № РВ-013 від 09.10.2013 року,
яким відмовлено у внесенні відомостей (
змін до них ) до Державного земельного
кадастру з таких підстав, що заявлені
відомості вже внесені до Поземельної
книги. Тобто, земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим
номером: :01:008:0165, зареєстрована на
іншу особу, а саме, ОСОБА_2 (одного з
продавця житлового будинку), була
заведена Поземельна книга та виданий
витяг з державного земельного
кадастру.

Зазначення кадастрового номеру
земельної ділянки є обов'язковим при
укладенні цивільно-правових договорів
та визнається їх істотною умовою, тобто
умовою, за відсутності якої договір
буде вважатися неукладеним. Так,
відповідно до ст. 132 ЗК України угоди
про перехід права власності на
земельні ділянки укладаються у
письмовій формі, нотаріально
посвідчуються та серед інших умов
повинні містити кадастровий номер
земельної ділянки. У ст. 120 вказаного
Кодексу передбачено, що істотною
умовою договору, який передбачає
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, є
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
набуттям права власності на ці об'єкти.

Кадастровий номер присвоюється
земельній ділянці незалежно від форми
власності. У разі переходу права
власності на земельну ділянку від
однієї особи до іншої, виникнення
інших, крім права власності, речових
прав на земельну ділянку, зміни речових
прав на земельну ділянку кадастровий
номер не змінюється.

Знов ж таки, ст. 132 Земельного кодексу
України встановлені вимоги до змісту
угод про відчуження земельних ділянок.
Зокрема, такі угоди повинні містити вид
угоди, предмет угоди (земельна ділянка
з визначенням місця розташування,
площі, цільового призначення тощо),
кадастровий номер та інше.

Отже, для відчуження земельної ділянки
та/або житлового будинку необхідно
мати кадастровий номер земельної
ділянки.

Враховуючи викладене є достатньо
підстав вважати, що «Продавець» -
ОСОБА_2, розпочав процес розроблення
технічної документації із землеустрою
тільки для оформлення договору
купівлі-продажу житлового будинку,
який і був укладений 31 липня 2013 року.
Після укладання 31.07.2013 року договору
купівлі-продажу житлового будинку між
нею та ОСОБА_2 одразу припинилося
будь-яке контактування. Інших будь-яких
дій із боку ОСОБА_2 відносно земельної
ділянки, на якій розташований
придбаний нею житловий будинок не
вчинялося, жодних вимог та претензій
від нього вона не отримувала, що вказує
на його зацікавленість тільки продати
будинок.

Крім того, згідно пункту 1.3 договору
купівлі-продажу житлового будинку від
31.07.2013 року сторонам договору
роз'яснено зміст ст.ст. 118, 120,125, 126
Земельного кодексу України, що також
засвідчує відсутність у ОСОБА_2 (так як
ним підписано договір) будь-яких
претензій на земельну ділянку, на якій
розташований житловий будинок.

В свою чергу, в неї відсутня можливість
реалізувати своє законне право про
набуття у власність земельної ділянки,
яке передбачено ст. ст. 118, 120 ЗК України,
так як земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, з кадастровим номером:
:01:008:0165, зареєстрована на іншу
особу, а саме, ОСОБА_2.

Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 7 липня 2011 року в
п. 3 Розділу 7 Прикінцеві та перехідні
положення закріплено норму про те «у
разі якщо на земельній ділянці, право
власності (користування) на яку не
зареєстровано, розташований житловий
будинок, право власності на який
зареєстровано, кадастровий номер на
таку земельну ділянку присвоюється за
заявою власників такого будинку на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).»

На сьогоднішній день житловий будинок
на вищезазначеній земельній ділянці
знаходиться у власності ОСОБА_1.

В рішенні Лучанської сільської ради
від 29.08.2013 року № 313-53-УІ « Про надання на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
безоплатної передачі у власність
громадян» чітко вказано, що ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для безоплатної передачі у
власність. Це означає, що сільська рада
не має жодних заперечень проти набуття
у власність позивачкою спірної
земельної ділянки.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги позивачки
визнав в повному обсязі та не
заперечив її права на земельну ділянку
площею 0,1141 га на якій розташований
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами,
який розташованиий в АДРЕСА_1, оскільки
дійсно ним та його сестрою ОСОБА_4
згідно договору купівлі-продажу від 31
липня 2013 року, який було посвідчено
державним нотаріусом Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Вигівською О.С.
реєстр. № 2-3428 було відчужено належний
їм спадковий житловий будинок за
вищевказаною адресою і ним дійсно було
розпочато процес розроблення
технічної документації із землеустрою
на вищевказану земельну ділянку тільки
з метою присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці для оформлення
договору купівлі-продажу житлового
будинку, який і був укладений 31 липня 2013
року.

Представник відповідача Лучанської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи належно повідомлений,
причини неявки не повідомив, але надав
до суду заяву, в якій просить
розглянути справу без участі
представника Лучанської сільської
ради, позовні вимоги визнає в повному
обсязі та заперечень не має.

Представник третьої особи - відділу
Держземагенства у Таращанському
районі Київської області вважає, що
позовні вимоги позивачки підлягають до
задоволення, погодившись із
обгрунтуванням її позовних вимог.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 року
між позивачкою ОСОБА_1 з однією сторони
та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з другої сторони
було укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями, розташованими в
АДРЕСА_1, загальною площею - 65,0 кв.м.,
житловою площею - 39,5 кв.м.. Вказаний
житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,1141 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
кадастровий номер земельної ділянки:
:01:008:0165; земельна ділянка не є
власністю «Продавців». Цільове
призначення даної земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Після посвідчення даного договору
купівлі-продажу державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори
Вигівською О.С. було сформовано Витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, в якому містяться відомості
про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно за новим
власником - ОСОБА_1 житлового будинку
загальною площею - 65,0 кв.м., житловою
площею - 39,5 кв.м. розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. Отже, відповідно до
вимог чинного законодавства у неї
(позивача) повністю оформлене право
власності на нерухоме майно.

На початку вересня 2013 року вона маючи
рішення Лучанської сільської ради від
29.08.2013 року № 313-53-УІ « Про надання
дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для безоплатної передачі у
власність громадян» та використовуючи
своє право передбачене Конституцією
України та статтею 118 ЗК України,
ініціювала процес розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки через суб'єкта господарювання,
що є виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом.

Однак, державним кадастровим
реєстратором Відділу Держземагенства
у Таращанському районі винесено
рішення № РВ-013 від 09.10.2013 року,
яким відмовлено у внесенні відомостей (
змін до них ) до Державного земельного
кадастру з таких підстав, що заявлені
відомості вже внесені до Поземельної
книги, тобто, земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим
номером: :01:008:0165, зареєстрована на
іншу особу, а саме, ОСОБА_2 (одного з
продавця житлового будинку), була
заведена Поземельна книга та виданий
витяг з державного земельного
кадастру. Вказані дії були проведені на
підставі рішення Лучанської сільської
ради Таращанського району Київській
області від 06.06.2013 року № 48-296 про
надання дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на
інвентаризацію земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд орієнтованою площею 0,11 га, де
помилково зазначено розташування
земельної ділянки (фактичне її
розташування АДРЕСА_1).

Враховуючи викладене є достатньо
підстав вважати, що «Продавець» -
ОСОБА_2, розпочав процес розроблення
технічної документації із землеустрою
тільки для оформлення договору
купівлі-продажу житлового будинку,
який і був укладений 31 липня 2013 року.
Після укладання 31.07.2013 року договору
купівлі-продажу житлового будинку між
позивачкою та ОСОБА_2 одразу
припинилося будь-яке контактування.
Інших будь-яких дій із боку ОСОБА_2
відносно земельної ділянки, на якій
розташований придбаний позивачкою
житловий будинок не вчинялося, жодних
вимог та претензій від нього вона не
отримувала, що вказує на його
зацікавленість тільки продати будинок.

Крім того, згідно пункту 1.3 договору
купівлі-продажу житлового будинку від
31.07.2013 року сторонам договору було
роз'яснено зміст ст.ст. 118, 120,125, 126
Земельного кодексу України, що також
засвідчує відсутність у ОСОБА_2 (так як
ним підписано договір) будь-яких
претензій на земельну ділянку, на якій
розташований житловий будинок.

В свою чергу, в неї відсутня можливість
реалізувати своє законне право про
набуття у власність земельної ділянки,
яке передбачено ст. ст. 118, 120 ЗК України,
так як земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, з кадастровим номером:
:01:008:0165, зареєстрована на іншу
особу, а саме, ОСОБА_2.

В зв'язку з цим позивачка просить суд
скасувати рішення Лучанської
сільської ради Таращанського району
Київській області від 06.06.2013 року № 48-296
про надання дозволу ОСОБА_2 на
інвентаризацію земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд орієнтованою площею 0,11 га та
визнати за нею право власності на
земельну ділянку площею 0,1141 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:008:0165, призначеної для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Указані обставини встановлені з
показань сторін та матеріалів справи,
вивчених у судовому засіданні.

Враховуючи дані обставини суд вважає,
що позовні вимоги позивачки підлягають
до повного задоволення, оскільки
відповідно із Законом України «Про
Державний земельний кадастр» від 7
липня 2011 року в п. 3 Розділу 7
Прикінцевих та перехідних положень
закріплено норму про те «у разі якщо на
земельній ділянці, право власності
(користування) на яку не зареєстровано,
розташований житловий будинок, право
власності на який зареєстровано,
кадастровий номер на таку земельну
ділянку присвоюється за заявою
власників такого будинку на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).»

На сьогоднішній день житловий будинок
на вищезазначеній земельній ділянці
перебуває у власності ОСОБА_1.

В рішенні Лучанської сільської ради
від 29.08.2013 року № 313-53-УІ « Про надання на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
безоплатної передачі у власність
громадян» чітко вказано, що ОСОБА_1
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для безоплатної передачі у
власність. Це означає, що сільська рада
не має жодних заперечень проти набуття
у власність позивачкою спірної
земельної ділянки.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача), розмір та
кадастровий номер земельної ділянки,
право на яку переходить у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, є
істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Відповідно із ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Крім того, ст. 393 ЦК України передбачено,
що правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 377, 392, 393 ЦК
України, ст.ст. 118,120, 125, 126 ЗК України, суд
,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Лучанської
сільської ради Таращанського району
Київській області від 06.06.2013 року № 48-296
про надання дозволу на інвентаризацію
земельної ділянки, розташованої за
адресою АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
орієнтованою площею 0,11 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,1141 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:008:0165, призначеної для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
М.Г.
Бойко Г.