Справа № 2-о/489/5/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва, у складі: головуючого судді -
Рум'янцевої Н.О., при секретарі - Ляшик
С.В., народних засідателів - Бойцової
В.І., Васякіної Н.О., за участю: заявників
- ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника
зацікавленої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєва, справу за
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року заявники
звернулися до суду із заявою про
визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_10, мотивуючи свої вимоги
тим, що їх батько після розірвання
шлюбу з їх матір'ю ОСОБА_5 проживав
окремо, зловживав спиртними напоями,
аліменти не сплачував. У вересні 2000р.
він продав належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_1, та
переїхав до м. Одеси. З вказаного часу
ніяких відомостей про місце
перебування батька заявників не має.

На підставі цього заявник просить суд
визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим з
ІНФОРМАЦІЯ_10

У судовому засіданні заявники вимоги
підтримали та просили про їх
задоволення.

Представник зацікавленої особи
вважала позов передчасним, оскільки
особа не знаходилась у розшуку та
відсутні дані, яки б могли свідчити про
смерть особи.

Вислухавши пояснення заявників та
представника зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Батьки заявників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
перебували в зареєстрованому шлюбі до
21.09.1988р. (а/з № 609 від 21.09.1988р.).

Від спільного шлюбу вони мають дітей:
сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво
про народження Серії НОМЕР_1, а/з № 1946
від 21.05.1991р.), сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
(Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2,
а/з № 2723 від 07.06.1983р.).

У відповідності до довідок адресного
бюро в м. Києві, в Одеській області
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не значиться.

Згідно з Актом огляду квартири,
затвердженої директором КЖЕП «Зоря»,
ОСОБА_4 проживав на протязі 1998-2000р. за
адресою АДРЕСА_1 У 2000 році квартира ним
була продана ОСОБА_6 Після продажу
квартири ОСОБА_4 із жилого приміщення
вибув та до теперішнього часу його
місце знаходження не відомо.

Відповідно до Висновку Ленінського РВ
ММУ УМВС України в Миколаївській
області від 05.09.2013р. в ході перевірки, зі
слів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає
за адресою АДРЕСА_3, було встановлено,
що на протязі тривалого періоду його
батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
проживає за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3,
що підтвердили сусіди, місце його
проживання по Миколаївській області не
встановлено.

Довідкою Міського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану від
17.12.2013р. № 3287/04.02-13 визначено, що
відсутній актовий запис про реєстрацію
смерті стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Архів перевірено по первинним актовим
записам за період з 2006р. по теперішній
час.

З Довідок КЖЕП ММР «Зоря» за № 3306, № 3307,
№ 3308 від 12.12.2013р. у квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані: ОСОБА_7 (з 13.06.1989р. по
24.02.2000р.), ОСОБА_4 (з 24.02.2000р. по 30.09.2000р.),
ОСОБА_6 (з 05.01.2001р. по 27.11.2007р.), ОСОБА_8,
ОСОБА_9 (з 05.01.2001р. по 28.11.2007р.).

Батьки ОСОБА_4, дідусь та бабуся
заявників - ОСОБА_7 та ОСОБА_10 померли.

Згідно з Свідоцтвом про смерть Серії
НОМЕР_3, а/з № 1080 від 12.03.2013р.,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Відповідно до Свідоцтва про смерть
Серії НОМЕР_4, а/з № 3339 від 19.08.2013р.,
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_10

У відповідності до Довідки Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори від 10.12.2013р. № 4865/01-16 17.09.2013р. до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10
заведено спадкову справу № 522/2013р.,
відповідні заяви про прийняття
спадщини подали ОСОБА_2, ОСОБА_1

Після їх смерті відкрилася спадщина у
вигляді квартири АДРЕСА_3. Заявники як
внуки спадкоємців мають право на
спадщину відповідно до ст. 1266 ЦК
України за правом представлення, тому
що обставини зникнення батька та його
довгочасна відсутність дають підстави
вважати його померлим.

Статтею 46 ЦК України передбачено, що
фізична особа може бути оголошена
судом померлою, якщо у місці її
постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування
протягом трьох років, а якщо вона
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підставу припускати її загибель від
певного нещасного випадку, - протягом
шести місяців, а за можливості вважати
фізичну особу загиблою від певного
нещасного випадку або інших обставин
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру -
протягом одного місяця після
завершення роботи спеціальної комісії,
утвореної внаслідок надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру.

Фізична особа оголошується померлою
від дня набрання законної сили
рішенням суду про це.

Зі змісту ст. 47 ЦК України вбачається,
що правові наслідки оголошення
фізичної особи померлою прирівнюються
до правових наслідків, які настають у
разі смерті.

Спадкоємці фізичної особи, яка
оголошена померлою, не мають права
відчужувати протягом п'яти років
нерухоме майно, що перейшло до них у
зв'язку з відкриттям спадщини.

Таким чином, підставами для оголошення
особи померлою є: відсутність особи в
місці її постійного проживання
протягом тривалого часу; відсутність
відомостей про місце знаходження такої
особи в місці її постійного проживання
і неможливість їх одержання усіма
доступними способами; сплив трьох
років з моменту одержання останніх
відомостей про місце перебування даної
особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою чи
оголошення її померлою.

Згідно ст. 247 ЦК України у заяві про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
повинно бути зазначено: для якої мети
необхідно заявникові визнати фізичну
особу безвісно відсутньою або
оголосити її померлою; обставини, що
підтверджують безвісну відсутність
фізичної особи, або обставини, що
загрожували смертю фізичній особі, яка
пропала безвісти, або обставини, що
дають підставу припускати її загибель
від певного нещасного випадку.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень заявників, вони письмово з
приводу розшуку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
органів міліції не зверталися.

Свідки опитані у судовому засіданні
підтвердили факт не проживання ОСОБА_4
за останній місцем мешкання з 2000року,
але зазначили, що відомосте про те що
він міг би померти, у них не має.

Крім того, заявники не зверталися до
суду з вимогами про визнання особи
безвісно відсутньою у відповідності до
положень ст. 43 ЦК України.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що зазначені
підстави, передбачені статтею 46 ЦПК
України, для оголошення фізичної особи
померлою відсутні.

Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 4 від 31.03.1995 р. Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
згідно з котрим суди повинні звертати
увагу, що на відміну від факту смерті
особи, який встановлюється судом за
умови підтвердження доказами, що ця
подія мала місце у певний час та за
певних обставин, громадянин може бути
оголошений в судовому порядку померлим
у разі встановлення обставин,
зазначених у Цивільному кодексі
України, на підставі яких суд робить
вірогідне припущення про смерть
громадянина, коли немає доказів про
факт його смерті. У цих справах суд
визнає днем смерті громадянина,
оголошеного померлим, день його
гаданої смерті, якщо він пропав без
вісті за обставин, які загрожували
смертю або давали підстави припускати
його загибель від певного нещасного
випадку, а в інших випадках днем смерті
вважається день набрання законної сили
рішення суду про оголошення
громадянина померлим.

З наданих суду доказів, які містяться у
матеріалах справи, пояснень
заявників, суд не вбачає підстав для
оголошення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
померлою, так як заявниками не доведено
обставин, що загрожували ОСОБА_4 смертю
або обставини, що дають підстави
припускати загибель його від певного
нещасного випадку. Його відсутність за
останнім місцем проживання не дає суду
підстав вважати и робити припущення
про ймовірну смерть ОСОБА_4.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що підстави для оголошення
ОСОБА_4, померлим, відсутні. Так, сам по
собі факт його відсутності на протязі
більш як три роки за адресою: АДРЕСА_1,
яке не може вважатися його постійним
місцем проживання, так як він
добровільно продав зазанчену квартиру
та знявся з реєстрації з 30.09.2000р. за
цією адресою не зареєстрований,
використовуючи своє право на вільний
вибір місця проживання після продажу
квартири покинув м. Миколаїв, не дає
підстав для такого висновку.

На підставі ст.ст. 46-48 ЦК України та
керуючись ст. ст. 215, 218, 246-250 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання особи померлою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання).

Головуючий суддя:
Н.О. Рум'янцева

Народні засідателі:
В.І. Бойцова

Н.О. Васякіна