Справа № 761/190/14-ц
Провадження №2/761/1810/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства Банк «БІГ Енергія» про
припинення зобов'язання зарахуванням
зустрічних однорідних вимог,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про припинення зобов'язання
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2005
року між ним та ВАТ Банк «БІГ Енергія»
було укладено договір про надання
споживчого кредиту. В подальшому між
сторонами укладалися додаткові угоди
від 23.11.2006 року, 30.08.2007 року, 21.08.2008 року
та 07.09.2009 року, відповідно до яких сума
кредиту була збільшена до 70000 доларів
США зі строком погашення 09.03.2010 року.

21.08.2008 року додатковою угодою № 3 до
кредитного договору від 07.09.2005 року
сума кредиту була збільшена на 20000
доларів США, однак станом на 09.03.2010 року
кредитні кошти не були видані в повному
обсязі, а сума заборгованості банку на
цю дату збільшилась.

Таким чином, позивач вважає, що
загальна заборгованість банку за
невиконання зобов'язань за договором і
переплату позивачем процентів за
кредит станом на 09.03.2010 року склала
більше 28800 доларів США. Оскільки
відповідач ініціював стягнення
кредиту на підставі виконавчого напису
нотаріуса, він фактично відмовився від
зарахування зустрічних вимог за своїми
зобов'язаннями за договором, в зв'язку з
чим позивач просить відповідно до
ст..ст. 598, 601 ЦК України повністю
припинити його зобов'язання за
кредитним договором від 07.09.2005 року
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, оскільки на думку позивача
заборгованість банку перед ним
перевищує його борг перед банком.

Позивач в судове засідання не
з'явився, направив до суду заяву про
розгляд справи без його участі,
представник відповідача в судове
засідання не з'явився повторно, про час
та місце слухання справи повідомлявся
належним чином, а тому суд вважає за
можливе розглядати справу без участі
сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 07.09.2005 року між ВАТ Банк
«БІГ Енергія» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір на суму 35000 доларів
США строком до 30.08.2007 року.

21.08.2008 року між сторонами було
укладено додаткову угоду до кредитного
договору від 07.09.2005 року, відповідно до
якої по взаємній згоді банку та
позичальника сума по кредитному
договору від 07.09.2005 року збільшується
на 20000 доларів США, з терміном
повернення 07.09.2009 року. Також даною
угодою внесено зміни до п. 1.1 кредитного
договору, згідно якого банк надає
позичальнику кредит на суму 70000 доларів
США.

Позивач вважає, що оскільки з 20000
доларів США за додатковою угодою № 3
21.08.2008 року йому було видано лише 7000
доларів США, частина залишку коштів не
була видана зовсім, а інша частина в 2009
році, тому загальна заборгованість
банку за невиконання зобов'язань за
договором і переплату позивачем
процентів за кредитом станом на 09.03.2010
року склала більше 28800 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем, у
відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
не надано жодних належних та
допустимих доказів, які підтверджують
наявність заборгованості банку перед
позивачем в результаті невиконання
банком умов кредитного договору.

Позивач вважає, що взяті ним
зобов'язання за кредитним договором
мають бути припинені відповідно до ст..
598 ЦК України.

Статтею 598 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом. Такі підстави,
зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609
ЦК. Наявність виконавчого напису
нотаріуса, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту.

09.03.2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 був вчинений виконавчий
напис про звернення стягнення на
кватиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості позивача за кредитним
договором в сумі 106220,33 доларів США.

Враховуючи, що позивач в рамках даної
справи звертався із заявою про
забезпечення позову шляхом зупинення
виконавчого провадження за виконавчим
написом нотаріуса, це свідчить про те,
що позивачем не виконано в повному
обсязі зобов'язання за кредитним
договором, а отже на даний час відсутні
правові підстави вважати припиненими
договірні правовідносини між
позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст.. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Виходячи з положення ст.. 601 ЦК України
зарахування зустрічних однорідних
вимог є способом припинення одночасно
двох зобов'язань, в одному із яких одна
сторона є кредитором, а інша -
боржником, а в другому навпаки.

Оскільки позивачем не було надано
жодних доказів, що банк має перед
позивачем заборгованість, а тому
відсутні підстави вважати банк
боржником, в результаті чого не може
мати місце зарахування зустрічних
однорідних вимог.

Слід також звернути увагу на ту
обставину, що постановою правління НБУ
від 24.02.2010 року відкликано банківську
ліцензію та ініційовано процедуру
ліквідації ВАТ Банк «БІГ Енергія»
(а.с.12).

Ліквідація банку проводиться на
підставі Закону України «Про банки і
банківську діяльність» (далі Закон),
який є спеціальним, всі інші закони
України можуть застосовуватись до
правовідносин з банком лише в тій
частині, що не суперечить положенням
спеціального закону.

Згідно зі ст.. 87 Закону (в редакції, що
діяла на момент відкликання
банківської ліцензії) ліквідація банку
з ініціативи НБУ здійснюється
відповідно до цього Закону та
нормативно-правових актів НБУ.

Відповідно до вимог ст.. 91 Закону з дня
прийняття рішення про відкликання
ліцензії та призначення ліквідатора
наступають певні наслідки, у тому числі
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій, закриваються
кореспондентські рахунки банку,
діючими є тільки рахунок, відкритий
ліквідатором банку для здійснення
ліквідаційної процедури.

У відповідності до статей 91, 93, 96
Закону України «Про банки і банківську
діяльність» у процесі ліквідаційної
процедури банку визначається
заборгованість кожному кредитору
банку та встановлюється черговість і
порядок погашення вимог кредиторів, що
унеможливлює індивідуальне
задоволення вимог окремого кредитора
позачергово шляхом проведення
зарахування зустрічних однорідних
вимог, зокрема, кредиту та банківського
вкладу.

Таким чином, під час ліквідації банку
не допускається задоволення вимог
кредиторів банку окремо від
ліквідаційної процедури та в процесі
ліквідаційної процедури є неможливим
зарахування однорідних зустрічних
вимог у зв'язку з невідповідністю цих
процедур порядку погашення вимог
кредиторів, встановленого Законом
України «Про банки і банківську
діяльність».

Суд, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог, позовні вимоги є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
закону, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 598, 599, 601, 1054 ЦК
України, ст.ст. 87, 91, 93, 96 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства Банк «БІГ
Енергія» про припинення зобов'язання
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя