Ухвала

іменем україни

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Житомирської області від 23 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
поважною причину пропуску строку для
прийняття спадщини та визначити йому
додатковий строк для вчинення цих дій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_5, спадкоємцями усього її майна
за заповітом є він та ОСОБА_4

Посилаючись на те, що шестимісячний
строк пропустив, оскільки відповідачка
утримувала у себе всі
правовстановлюючі документи, просив
задовольнити позов.

Рішенням Черняхівського районного
суду Житомирської області від 15
листопада 2013 року позов задоволено.

Визнано поважною причину пропуску
строку для прийняття спадщини ОСОБА_3
після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Бежів,
Черняхівського району.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5 в 30 днів з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 23 грудня
2013 року скасовано рішення суду
першої інстанції та ухвалено нове про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення
місцевого суду від 15
листопада 2013 року, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_5, яка заповіла все своє
майно онуку ОСОБА_6 та племінниці
ОСОБА_4 згідно із заповітом від 20 липня
2009 року, посвідченим Бежівською
сільською радою Черняхівського району
Житомирської області.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач пропустив строк для
прийняття спадщини з поважних причин,
тому суд визначив йому додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини у відповідності до вимог ст.
1272 ЦК України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове про відмову у задоволенні позову,
виходив із того, що наведені ОСОБА_3
причини не є поважними.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна.

Так, згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24
своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не повинен вирішувати
питання про визнання за ним права на
спадщину. Спадкоємець після визначення
йому додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому статтею 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається таким,
що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи, пояснень позивача
та поданих ним доказів вбачається, що
він звернувся до суду з указаним
позовом, зазначивши істотні для нього
труднощі та об'єктивні причини
пропуску строку для прийняття
спадщини.

Зокрема ОСОБА_3 зазначав, що у нього
були відутні документи, необхідні для
відкриття спадкової справи, оригінал
заповіту та свідоцтво про смерть
ОСОБА_5 зберігалося у ОСОБА_4, яка йому
їх не надавала.

Повторне свідоцтво про смерть
спадкоємця та дублікат заповіту
позивач отримав лише 26 червня 2013 року.

За таких обставин, установивши, що
ОСОБА_3 пропустив шестимісячний строк
для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, суд першої
інстанції, давши згідно з вимогами ст.
212 ЦПК України належну правову оцінку
доказам у їх сукупності та правильно
застосувавши норми матеріального
права у спірних правовідносинах,
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Встановлені судом обставини
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовані сторонами під час
апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції
вищевказаних обставин та норм чинного
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не врахував,
безпідставно скасував законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, у зв`язку з чим рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 23 грудня
2013 року скасувати.

Рішення Черняхівського районного суду
Житомирської області від 15
листопада 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік