Справа № 638/3501/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ
Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ
Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Дзержинського
районного суду міста Харкова заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики,

встановив:

19.08.2013 року позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача суму позики у
розмірі 316801,44 грн. та судовий збір.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про
забезпечення позову, в якій просить
скасувати раніше винесену ухвалу про
забезпечення позову від 14.02.2014 року,
прийняти нову, якою накласти арештна
все рухоме майно: гроші, автомобіль
марки Toyota Land Cruiser Prado, легковий
універсал-В, 2005 року випуску, шасі
(кузов) № НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та на нерухоме майно.

Заява про забезпечення позову
розглядається без виклику сторін, а
відтак, відповідно до частини 2 статті
197 ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що заява про забезпечення
позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
неприйняття заходів забезпечення
позову може утруднити його виконання
після ухвалення рішення, якщо позовні
вимоги будуть задоволені судом.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку із якими потрібно
забезпечити позов,

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути спів мірними із
заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в
постанові №9 від 22.12.2006р. звернуто увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з»ясувати дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
врахувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

При розгляді заяви суд враховує зміст
заявлених позовних вимог, та те, що між
сторонами дійсно виник спір.

За змістом ст. 152 ЦПК України,
вбачається, що заборона відчуження
майна допускається лише за умови, що
майно належить відповідачу, та є
необхідність саме у цьому виді
забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи та заяву
про забезпечення позову, суд встановив,
що при поданні вказаної заяви, заявник
додав корпію довіреності, посвідченої
22.09.2012 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, з якою вбачається, що
автомобіль, на який позивач просить
накласти арешт належить ОСОБА_5, а не
відповідачу ОСОБА_3, а тому у суду
відсутні підстави для накладення
арешту на зазначений вище автомобіль.

Крім того, ухвалою суду від 14 лютого 2014
року вже був накладений арешт на все
рухоме і не рухоме майно, що належить
ОСОБА_3.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про
скасування попередньої ухвали суду про
забезпечення позову, тобто від 14 лютого
2014 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3, 6 ст.154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть
бути скасовані судом, який розглядає
справу.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що справа на сьогодні ще
не розглянути, а скасування заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити не можливим виконання рішення
суду, суд вважає, що заява і в цій
частині не підлягає задоволенню, а тому
заява про забезпечення позову не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором позики - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали.

СУДДЯ :