Кіровський районний суд міста Макіївки
Провадження № 2/268/292/14 Сп
Справа № 268/3693/13-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к
р а ї н и

17 січня 2014 року

м. Макіївка

Кіровський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:

головуючий суддя Перевєрзєв М.М.

при секретарі Покашовій В.Г.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

у с т а н о в и в:

25 вересня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи
вимоги тим, що відповідач добровільно
не приймає участі в матеріальному
утриманні сина, чим порушує його права
на нормальний рівень життя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги, в обґрунтування яких
послалася на факти і обставини,
викладені в заяві, та зазначила, що з 14
листопада 2007 року перебуває зі ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
зв'язку з фактичним припиненням з
чоловіком сімейних відносин син
проживає разом з нею і перебуває на її
повному утриманні. Відповідач не
виявляє до дитини достатньої і
належної батьківської турботи та
піклування, домовленості з ним про
спосіб виконання його обов'язку по
матеріальному забезпеченню сина не
досягнуто, тому вона вважає за
необхідне встановити стягнення з нього
аліментів на неповнолітню дитину за
рішенням суду. Відповідач працює без
оформлення трудових відносин, має
постійний реальний дохід, однак у
добровільному порядку не бажає
утримувати сина.

Посилаючись на наведені
обставини, позивачка просить суд
стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
твердій грошовій сумі - по 1286 грн. на
місяць, чим дитині буде забезпечено
мінімальний прожитковий мінімум.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав повністю, пояснивши, що він
згодний виплачувати аліменти на
утримання своєї дитини у зазначеному
позивачкою розмірі, який він має
можливість сплачувати. Він раніше
займався приватнопідприємницькою
діяльністю, але на теперішній час її
припинив, має тимчасовий нерегулярний
заробіток. В останній час не мав
можливості надавати сину матеріальної
допомоги. Він проживає з батьками,
фізично здоровий, на його утриманні
немає інших неповнолітніх дітей та
непрацездатних членів родини.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК
України ) установив наступне.

Наявними в матеріалах справи
доказами підтверджено, що громадяни
України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 14 листопада
2007 року перебувають у зареєстрованому
шлюбі. Від спільного проживання
подружжя мають дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та
знаходиться на її вихованні і
утриманні.

Відповідно до положень
Конвенції ООН про права дітей від 20
листопада 1989 року (ратифікована
Україною Постановою Верховної Ради
України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11)
дитина, з огляду на його фізичну й
розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей
до досягнення ними повноліття
закріплено в частині 2 статті 51
Конституції України і статті 180
Сімейного кодексу України. У випадку
ухилення батьків від виконання цього
обов'язку, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються в частині від доходу
його матері, батька й (або) у твердій
грошовій сумі ( ст. 181 СК України).

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

За правилами статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З наданих сторонами доказів
убачається, що ОСОБА_2 офіційно не
працевлаштований, має тимчасовий
заробіток. Він працездатний, не є
інвалідом, проживає окремо від сім'ї,
на його утриманні інші неповнолітні
діти й непрацездатні члени родини
(утриманці) не перебувають. Зазначені
обставини визнані відповідачем у
судовому засіданні.

Передбачених законом підстав для
звільнення ОСОБА_2 від обов'язку
утримання неповнолітньої дитини судом
не встановлено. Домовленості між
батьками щодо способу утримання дитини
та порядку сплати аліментів не
досягнуто.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд ураховує положення
статті 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік», згідно якої
з 1 грудня поточного року прожитковий
мінімум на одну особу: дитину віком від
6 до 18 років встановлено в розмірі 1286
грн.

Згідно з приписами частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, суд вважає, що
визначений позивачкою розмір
аліментів у твердій сумі не перевищує
засад розумності та виваженості,
відповідає встановленим судом
фактичним обставинам по справі, тому,
враховуючи наведені обставини,
сімейний та майновий стан відповідача,
його згоду з вказаною сумою, суд
встановлює аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій сумі - 1286 грн.

Проаналізувавши обставини справи,
оцінивши представлені сторонами в
порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні
сукупності, суд визнає, що ОСОБА_2 не
виконує у відношенні до своєї
неповнолітньої дитини передбачені
сімейним законодавством батьківські
обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
аліментів є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Між тим, вимоги позивачки щодо
визначення в судовому рішенні
аліментів на неповнолітню дитину у
мінімальному розмірі - не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, не
підлягають задоволенню, оскільки
суперечать положенням частини 2 статті
182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень частини 1 статті
79 Сімейного кодексу України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання дитини за один
місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК
України, підлягає негайному виконанню.

Позивача, на користь якого ухвалене
судове рішення, у встановленому
законом порядку звільнено від оплати
судових витрат при зверненні до суду,
тому відповідно до положень частини 3
статті 88 ЦПК України при постановленні
рішення вони підлягають стягненню з
відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 11, 60, 62, 81, 88, 130, 174, 214,
215, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 180-183, 184, 191
Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Макіївки Донецької
області, який зареєстрований і
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти у розмірі 1286,00 грн. щомісяця на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь його матері - ОСОБА_1, яка
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_2, починаючи з 25 вересня 2013 року,
до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів на
утримання дитини у межах суми платежу
за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка брала
участь у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: М.М.
Перевєрзєв