Справа № 432/4298/13-ц
Провадження № 22ц/782/968/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Заіки В. В., Медведєва А.
М.

При секретарі :
Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» на рішення
Стахановського міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
по цивільній справі за позовом
Луганського обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

06 квітня 2010 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого вказав, що за
адресою: АДРЕСА_1 надавались послуги з
теплопостачання, за вказаною адресою
проживає відповідачка - ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що відповідачкою
не здійснювалась щомісячна оплата за
спожиті послуги, станом на 01 березня 2010
року утворилась заборгованість, яка
обчислюється з: суми заборгованості у
розмірі - 4570, 39 грн. інфляційних
нарахувань - 2901, 25 грн. ; 3% річних - 587, 62
грн. ; та пені - 464, 61 грн.., а всього
загальна сума заборгованості складає -
8604,87 гривень, яку позивач просив
стягнути з відповідачки, та стягнути
понесені судові витрати.

Заочним рішенням Стахановського
міського суду Луганської області від 14
липня 2010 року позовні вимоги позивача
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
позивача заборгованість у розмірі 8604, 87
грн. та судові витрати, пов'язані з
розглядом справи.

У вересні 2012 року відповідачка
звернулась до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, в якій
просила суд, скасувати заочне рішення
Стахановського міського суду
Луганської області від 14 липня 2010 року.

Ухвалою Стаханівського міського
суду Луганської області від 04 липня 2013
року, вищевказане рішення від 14.07.2010 оку
було скасовано.

Оскаржуваним заочним рішенням
Стахановського міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
у задоволенні позовних вимог позивача
відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду позивач звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить суд, скасувати рішення
Стахановського міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ЛОКСТ
«Луганськтеплокомуненерго» у повному
обсязі.

Вирішити питання щодо сплати
судового збору.

Заслухавши доповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку вказані вимоги закону судом
першої інстанції виконано.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що строк позовної давності сплив,
оскільки остання оплата за послуги з
теплопостачання здійснювалась
відповідачкою у березні 2007 року, а
позовна заява була подана до суду 06
квітня 2010 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають дійсним
обставинам справи, вимогам закону.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що підприємством позивача
на адресу за якою зареєстрована та
проживає відповідачка ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, надавались послуги з
теплопостачання. У зв'язку з тим, що
відповідачкою оплата за надані послуги
не здійснювалась в повному обсязі,
виникла заборгованість, яка станом на
01.03.2010 року, склала 8604,87 гривень. Остання
оплата за надані послуги,
відповідачкою здійснена у березні 2007
року.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи та не заперечуються
сторонами.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. На підставі ч. 1
ст. 264 ЦК України перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності про застосування якої
заявлено у спорі, є підставою для
відмови у позові.

В матеріалах справи наявна заява
відповідачки про застосування строку
позовної давності.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює
та прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
за пропуском строку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
послуги з теплопостачання надавались з
січня 2002 року по квітень 2007 року
включно, тому строк звернення до суду
не пропущений, на увагу суду не
заслуговує, оскільки, перебіг строку
позовної давності почався заново саме
з березня 2007 року, тобто з останньої
оплати відповідачкою наданих послуг.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 209 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Стахановського міського
суду Луганської області від 14 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :