Справа № 235/5903/13-ц
Провадження № 2/235/82/14
03 березня 2014 р.
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі : головуючої
- судді Корнєєвої І.В.
при секретарі Марченко Т.В.
в присутності позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_4
третьої особи ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Красноармійська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дитини
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,-
14 жовтня 2013 р. позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про встановлення місця проживання
малолітньої дитини та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей , зазначивши, що з 2006 р. позивач
підтримувала фактичні шлюбні
відносини з відповідачем .08.12.2007 р.
позивач уклала шлюб з відповідачем. Від
шлюбу у позивача та відповідача
народилися діти - донька
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6
,ІНФОРМАЦІЯ_2.По досягненні донькою
ОСОБА_6 2 місячного віку , шлюбні
відносини з відповідачем припинені та
відповідач перейшов жити до своєї
матері за адресою: АДРЕСА_1.Позивач та
відповідач на цей час не працювали, що
призвело до того , позивач з
відповідачем вирішили, що старшій
донці ОСОБА_7 краще буде жити у матері
чоловіка ,оскільки вона на той час мала
змогу забезпечити дитину дитячим
садком. Згодом відповідач фактично
створив нову сім'ю. З січня 2013 р.
відповідач почав створювати позивачу
перешкоди у спілкуванні х сумісною
дочкою ОСОБА_7.Беручи до уваги , що з
позивачем проживає та знаходиться на
утриманні спільна з відповідачем
молодша донька ОСОБА_6 , позивач вважає,
що сестри мають жити і виховуватися в
одній сім'ї , проживання доньки ОСОБА_7
з позивачем відповідає інтересам
дитини.Між позивачем та відповідачем
не досягнуто згоди щодо місця
проживання доньки ОСОБА_7. Ніяких
виняткових обставин ,які б були
підставою для розлучення дитини з
позивачем не існує. Оскільки позивач
бажає, щоби обидві сумісні діти
проживали з позивачем, то позивач
вважає необхідним забезпечити дітей
матеріально, шляхом стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дітей. Позивач просить визначити місце
проживання доньки ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
передавши її на утримання та виховання
за адресою: АДРЕСА_2, стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх
видів заробітку (доходу ) відповідача
,але не менше ніж 30 № прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку
на кожну дитину щомісячно , починаючи
із дня подання позовної заяви до
досягнення дітьми повноліття (а.с.3,56).
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав, зазначивши, що з позивачем
припинили шлюбні відносини з 2010 р. із-за
розгульного образу життя позивача. Він
приводив дочку до позивача в липні 2012
р.,але дитина повернулася від матері
грязна, з вошами .Позивачу зупинили
виплати на дітей, тому позивачу стала
потрібна дитина. Дитиною матір не
цікавилася протягом 3 років. Зараз
дитина стала самостійною , зміна місця
проживання буде травмувати психіку
дитини. Дитина відвідує логопеда,
відвідує дитсадок. Він не перешкоджав
спілкуванню матері з дитиною.Тільки з
січня 2012 р. він був проти проживання з
дитини з матір'ю.За три роки позивач
бачилася з дитиною 3-4 рази на рік , а
дитина була у матері тільки 2 рази. Він
має у власності частину двокімнатну
квартиру, в якій проживає він, його
дружина , донька ОСОБА_7, син дружини
Представник органу опіки та
піклування виконкому Красноарміської
міської ради позовні вимоги не визнав ,
пояснивши, що на комісії з питань
захисту прав дитини розглядали питання
про місце проживання дитини та
прийнято рішення, що дитина повинна
проживати з батьком. Позивача
позбавили соціальних виплат у жовтні
у зв'язку з нецільовим використанням
допомоги при народженні
дитини.Проживання дитини з батьком
буде відповідати інтересам дитини .
Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
представника відповідача ,
представника третьої особи,
з»ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами в їх
сукупності , суд приходить до висновку
, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено ,
що з 2006 р. позивач ОСОБА_1 підтримувала
фактичні шлюбні відносини з
відповідачем ОСОБА_3 .08.12.2007 р. позивач
уклала шлюб з відповідачем (а.с.6).
Від шлюбу у позивача та
відповідача народилися діти - донька
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6
,ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с. 7,8).
В судовому засіданні встановлено
, що по досягненні донькою ОСОБА_6 2
місячного віку, тобто з травня 2010 р. ,
шлюбні відносини між позивачем та
відповідачем припинені. Донька ОСОБА_7
,ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася проживати з
батьком відповідачем ОСОБА_3 , а донька
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилася
проживати з матір'ю позивачем ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).
ІНФОРМАЦІЯ_10 позивач ОСОБА_1
народилася сина ОСОБА_9 , батько
записаний зі слів матері, про пояснила
у судовому засіданні позивач (а.с. 36).
В теперішній час позивач ОСОБА_1 ,
дочка ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, та
співмешканець позивача ОСОБА_10
проживають разом в двокімнатній
квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36,37).
Відповідач ОСОБА_3 , донька
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина
відповідача ОСОБА_11та син дружини
відповідача ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9,
проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96).
Позивач ОСОБА_1 та її
співмешканець ОСОБА_10 працюють у СПД
ОСОБА_13 менеджером з продаж та
будівельником відповідно, але трудові
договори не зареєстровані у центрі
зайнятості (а.с. 38,41,32).Заробітна плата
ОСОБА_1 у середньому в місяць складає 1
498,63 грн.(а.с. 38), заробітна плата
ОСОБА_10 у середньому в місяць складає
1403,50 грн.(а.с. 41).
За місцем проживання та роботи
позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_10
характеризуються добре (а.с.37,39,40,),
позивач ОСОБА_1 на обліку у лікаря
нарколога не перебуває (а.с. 34).
Відповідач ОСОБА_3 працює гірничим
робітником підземним в ТОВ
«Краснолиманське», його заробітна
плата у середньому в місяць складає 5
086,06 грн. (а.с. 98), за місцем проживання та
роботи характеризується добре (а.с.99-100).
Дитина ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
відвідувала ДОУ № 30 «Голубок » ПАТ «ШУ
«Покровське» з вересня 2011 р. по січень
2013 р.Дитина проживала за адресою:
АДРЕСА_3 сумісно з батьком ОСОБА_3 ,
бабусею ОСОБА_14 та прабабусею ОСОБА_27, в
дитячий садок двічинку приводили
батько та бабуся , оплату за
відвідування дитсадка також
провадили вони. За час перебування
дитини у дитсадку ніяких претензій до
батька та бубусі не було,дитина
відвідувала дитсадок чиста , охайна,
доглянута. Мама ОСОБА_1 участі в житті
дитсадка не приймала та за увесь час
перебування дитини у дитячому садку
вихователі бачили її тільки один раз
під час Новорічного свята (а.с. 101)
В теперішній час дитина
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дисадок №
42 «Золотий півник» з 27.02.2013 р. , завжди
охайна , одягнута у якісній одяг та
взуття , дитина доглянута , приходить з
дому у гарному настрої, слідів
насильства та покарань не
спостерігається , до їжі відноситься
достатньо спокійно , апетит хороший ,
забезпечена до занять всіма
посібниками та матеріалами, за час
перебування у садку рідна мати
жодного разу не з»явилася , за
відвідування дитячого садка ОСОБА_7
несуть відповідальність батько та
його жінка (а.с. 97).
В судовому засіданні встановлено ,
що після припинення шлюбних відносин
з 2013 р. між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_3 стали виникати
періодично конфліктні ситуації по
питанню виховання дитини та місця її
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 пояснила, що один рік не була у
дитсадку у дочки ОСОБА_7,тому , що її не
повідомили до якого садку ходить
дитина .Вона дзвонила до трьох
дитсадків, але дитини не знайшла.
Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_17 показала, що вона
спілкується з позивачем. Їй відомо, що
старша дитина проживає окремо від
матері. Діти позивача охайні, доглянуті
.Зі слів позивача , їй відомо , що батько
не дає дитину матері. Позивач веде
нормальний спосіб життя , спиртні напої
не вживає, не веде аморального способу
життя.Діти були без вошей, діти чисті ,
охайні .Позивач у матеріальному плані
забезпечена , позивач працює, у
квартирі позивача є усі наявні умови
для дітей. У квартирі зроблено ремонт,
нові меблі, є іграшки для дітей. У
квартирі позивача проживають позивач,
співмешканець, двое дітей ,інших осіб
не бачила. Перепон для проживання
доньки старшої з матір'ю не має.
Позивача знає близько року, у квартирі
за цей час була три-чотири рази у
місяць.Позивач казала, що вона
дзвонить відповідачу, але то він
працює, то він не вдома, позивач брала
дитину на неділю до того,як вони стали
спілкуватися. Позивач не казала де
дитина та чому вона не живе з матір'ю.
Обговорювалося питання , що матір
любить дитину, бажає, щоби дочка жила з
нею.Позивач казала, що протягом усього
часу 3 років відповідач перешкоджав
спілкуванню з дитиною. Виплата
грошової допомоги припинили із-за
неупередженості органу опіки,т.я. у
квартирі були старі меблі, не було
Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_18 показала, що позивач її
невістка. Позивач стала проживати з її
сином з жовтня 2012 р.Їй було відомо , що у
позивача є троє дітей .Позивач казала,
що між нею та відповідачем була
домовленість , що старша дочка буде
проживати з батьком до школи,а коли
буде час йти до школи , то дочка будить
жити з матір'ю. Виплату припинили у
зв'язку з тим, що у совбесі працює її
колишня невістка ,яка жила неофіційно
з її сином та розійшлася з її сином.
Претензії до позивача виникли після
того ,як її син став жити з позивачем. У
квартирі є усі умови. Позивач любить
дітей, купує іграшки, продукти
харчування.Позивач не зловживає
спиртними напоями , не вживає
наркотичних засобів.Підстав для
розлучення позивача з дитиною немає.
Позивач та її діти достатньо
забезпечені у матеріальному та
житловому плані. Їй невідомо ,хто
батько дітиини - сина позивача . ЇЇ син
сказав, що це його дитина.Син давно
бажав записати дитину на своє ім'я , але
потрібно було встановлювати
батьківство ,а позивач була у шлюбі.
Позивач часто їздить до неї, часто
забирає дітей на неділю. ОСОБА_6 часто
буває у неї. У березні 2013 р. позивач
просила у неї гроші, щоби поїхати до
доньки ОСОБА_7. Син казав, що забирали
ОСОБА_7 до себе. Позивач казала, що
відповідач не дає дитину.З цього
питання вона спілкувалася з
відповідачем за телефоном , але
відповідач відмовився давати дитину. З
червня - липня 2013 р. їй відомо, що
відповідач припинив давати позивачу
дитину, а до цього було усе нормально.
Позивач з проханням допомогти по
визначенню місця проживання дитини не
зверталася . Позивач розповідала, що
раніше вона спілкувалася з дитиною, а
зараз відповідач не дає дитину .
Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 показала, що вона
дружина відповідача. Дитина проживає з
батьком 3 роки.Позивач не приймала
участі у вихованні дитини , більше року
не спілкується з дитиною.Позивач
бажає дитину забрати, щоби отримувати
аліменти. Відповідача вона знає з
квітня 2011 р., а стали проживати разом з
грудня 2011 р. З цього часу за два роки ,
дитина була у матері 3 рази по 5-6 днів..
Останній раз позивач спілкувалася рік
назад., дитину повернула позивач у
брудному вигляді .Дитина ходила до
дитячого садку рік, а позивач про це не
знала. Коли позивач дзвонила , були
ситуації коли дитина хворіла, або
збиралися на море та їхали на море, тоді
позивачу відмовляли у наданні дитини.
Позивач почала дзвонити коли справа
стала розглядатися у суді. Дитина
вважає, що матір вона. Дитина знає, що є
мама ОСОБА_1, іноді прослизає у її
словах. Ніхто не перешкоджав позивачу
спілкуватися з дитиною.Останній раз
позивач подзвонила, попросила дати
дитину, але не прийшла. На той річний
день народження позивач подарила
дитині ляльку та дитячий планшет,
більше матеріальної допомоги не
надавала. Коли дитину давали позивачу ,
то речі дитини позивач не повертала.
Відповідно до Преамбули та ст..3
Європейської конвенції про здійснення
прав дітей (учинено у м.Страсбург 25
дитина, яка внутрішнім законодавством
визнається такою, що має достатній
рівень розуміння , під час розгляду
справи судовим органом , що стосується
її , наділяється правами , в тому числі
й що думці дитини має приділятися
Відповідно до ст.171 Сімейного
Кодексу України дитина має право не те,
щоби бути вислуханою батьками ,
посадовими особами з питань , що
стосуються її особисто , а також з
питань сім'ї . Дитина , яка може
висловити свою думку , має бути
вислухана при вирішенні між батьками
спору щодо її виховання , місця
Відповідно до ст.182 ЦПК України
малолітні свідки можуть бути допитані
у судовому засіданні.
Допитана у судовому засіданні у
присутності психолога Соловйової
малолітній свідок ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1,
показала, що вона проживає з батьком
та матір'ю ОСОБА_11, братиком ОСОБА_12.
Маму ОСОБА_1 вона любить, бажає
проживати з матір'ю та сестрою ОСОБА_6.
Мама подарунку їй на день народження
не дарила. Маму побачила сьогодні ,
мама обіцяла їй піти на каруселі та
купити морозиво. Батько про маму ОСОБА_1
нічого не каже. Один чи два рази була у
матері. Вона бажає гратися з сестрою.
Брат ОСОБА_12 забирає у неї іграшки.
Влітку на море їздила з бабусями
ОСОБА_14 та ОСОБА_28. З мамою ОСОБА_1 на
море не їздила. Батько та матір ОСОБА_11
Допитана у судовому засіданні
свідок ОСОБА_21 показала ,що працює в
УПТЗ головним державним соціальним
інспектором ОСОБА_1 одержує виплати з
народження на 3 дитину - ОСОБА_9, та
отримує допомогу на інших дітей з 2008 р.
22.08.2008 р., 14.01.2011 р. провадили обстеження
по другій дитині , зауважень не було-
вдома знаходилося двоє дітей. 19.04.2011 р.
позивач звернулася за допомогою на
третю дитину. Вони почали виплати.
Держінспектор проводить перевірку
цільової допомоги. Протягом року не
вдалося провести перевірку під
різними відмовками з боку матері
дитини . 29.01.2013 р. позивача не було
вдома, 23.09.2013 р. в квартирі позивача не
було дитини ОСОБА_7 , були вдома
тільки 2 дітей. Сан-гієнічні умови
проживання дітей були не задовільні -
у квартирі було неохайні , були таргани
,склали акт соціально-побутових умов
проживання . З дитиною постійно
знаходиться співмешканець, який також
звертався до поліклініки з дитиною.
Склалося враження , що є нецільове
використання коштів. Питання було
винесено на рішення комісії. 30.09.2013 р.
рішенням комісії було винесено
питання про припинення виплат, т.я
матір не могла повідомити адресу місця
проживання старшої дитини, не було
медичної картки . 15.11.2013 р. виплата
допомога при народженні дитини. була
поновлена, т.я. у квартирі був наведений
порядок , перевірені житлово-
побутові умови, дитина отримала
медичне обстеження . Звернень сусідів
письмових не було. Чіткого переліку
товарів для дитини не має, але дитині
повинні були створені належні умови
для проживання.

Допитана у судовому засіданні
свідок ОСОБА_14 показала, що відповідач
її син. Позивач та відповідач
розійшлися. Дитина з двох років
поживає з батьком. Матір раз чи два
забирала дитину до себе. Матір більше
двох років не бачила дитину. На 5 років
на день народження матір особисто не
привітала дитину, тільки через батька
передала подарунок, до квартири не
піднялася. На 6 років ІНФОРМАЦІЯ_1
матір дитину зовсім не привітала . На
літній відпочинок дитина їздить з
бабусями. Батько добре відноситься до
дитини. ОСОБА_7 добре грається з сином
мачухи ОСОБА_11, вони погодки. Чому
батько не узяв дитину та спустився до
матері невідомо у день народження
дитини ,коли мати приходила,пояснити
не може. Чи приводив син дитину до
матері ,їй невідомо . Батько ходив на
день народження молодшої дитини
ОСОБА_6 , дарив подарунки. Невістка не
зверталася до неї з питання , що син
перешкоджає їй спілкуватися з дитиною.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_10 показав, що він
співмешканець позивача
ОСОБА_1,проживає з нею з жовтня 2012 р., з
ними проживають діти позивача ОСОБА_9
та ОСОБА_6. Відносини з позивачем
близькі , нормальні відносини. Дітей
він полюбив як своїх, діти його
називають батьком. Коли його немає
вдома , то ОСОБА_6 плаче. ОСОБА_9 перше
слово сказав батько. Він добре
відноситься до того, щоби дочка ОСОБА_7
проживала з ними , не заперечує проти
цього. У нього була судимість у 2007 р. за
бійку , був засуджений до 2 років
умовно, строк не порушував , був
звільнений від відбуття покарання.Він
працює 3-4 дні на будівництві,
відпрацьовує по укладенню плитці в
м.Красноармійську, працює 8-9 годин.
ОСОБА_1 працює менеджером по
нерухомості, працює за дзвінками ,
погоджує з керівництвом , працює 3 три
дні у неділю. Коли вона працює, то він
знаходиться з дітьми, коли він, а це по
вечорам , то з дітьми знаходиться
ОСОБА_1. Син ОСОБА_9 не його син, але він
вважає його своїм. На новий рік 2012 р.
позивач зустрічалася з дочкою ОСОБА_7,
їздила до дочки на день народження.
Останні півроку позивач спілкувалася
тільки за телефоном , т.я. їй дитину не
давали. Він особисто бачив за 1,5 років
проживання з позивачем дитину 2-3 рази у
себе вдома, разів 5 позивач їздила до
дочки. Зі слів позивача вона купувала
подарунки, позивач брала гроші для
подарунків. Він чув розмови , що матері
не давали спілкуватися з дитиною.
Неділі дві назад домовлялися про
зустріч з дитиною. У тому році та у
цьому році позивач просила
зустрітися з дочкою, але ОСОБА_3 під
відмовками- то машина не працювала, то
інше, не давав дитини. Позивач
зверталася до виконкому у листопаді
2013 р.У СПД ОСОБА_13 працює будівельником,
але неофіційно, без запису у трудовій
книжці.

Допитана у судовому засіданні
свідок ОСОБА_24 показала,що вона старша
по будинку , у якому проживає позивач
.Позивач протягом того року 2013
позивача з дитиною ОСОБА_21 не бачила. До
2013 р.позивач забирала старшу дочку до
себе на дні народження, ОСОБА_21
допомагала вести коляску з молодшою
дитиною.Діти позивача охайні. У
позивача та дітьми нормальні
відносини, ніколи вона не ображала
дітей. Вдома у позивача бувала - писали
заяву про встановлення газового
лічильника , по плату за каналізацію,
тобто за родом виконання своїх
обов'язків у 2013 р. як старша будинку.
Позивач не працює , знаходиться вдома .У
2014 р. у квартирі позивача вона не була.
День народження у старшої дитини
позивача взимку , але якого числа не
знає. Вона давала характеристику , не
опитувала сусідів, це її особиста
думка, нарікань від сусідів не було.
Чому позивач у 2013 р. не давали дитину їй
невідомо .Їй невідомо також чи
зверталася позивач з питання
проживання з нею дитини до органів
опіки . Чи працює позивач , то їй це
невідомо, вона трудову книжку не
вимагала. У квартирі позивача
нормальні умови для проживання,
позивач дуже привітна ,завжди запрошує
до квартири, дітям жити там можливо ,
діти позивача не брудні , не голодні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна з
сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами, які беруть
участь по справі.

Відповідно до ст.213 ЦПУ України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні .

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (зі змінами ,
внесеними Протоколом № 11) кожен з
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру , що
виникають зі вступу у шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання
.Ця стаття не перешкоджає державам
вжити таких заходів , що є необхідними
в інтересах дітей.

Відповідно до ст.1 ч.2,3 глави 1
Європейської конвенції про здійснення
прав дітей (учинено у м.Страсбург 25
січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006 )
предметом цієї Конвенції є - у найвищих
інтересах дітей -підтримка їхніх прав ,
надання дітям процесуальних прав та
сприяння здійсненню ними цих прав
шляхом забезпечення становища , при
якому діти особисто або через інших
осіб чи органи поінформовані та
допущені до участі в розгляді судовим
органом справ, що їх стосується .Для
цілей цієї Конвенції розгляд судовим
органом справ, що стосується дітей ,
визначається розглядом сімейних справ
, зокрема тих , що пов'язані зі
здійсненням батьками своєї
відповідальності , наприклад стосовно
місця проживання дітей та доступу до
них.

Статтею 2 глави 1 зазначеної
Конвенції визначено термін «суб'єкти
батьківської відповідальності » -
батьки та інші особи чи органи , які
мають здійснювати частково або
повністю батьківську відповідальність
.

Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19
Конвенції про права дитини (
ратифіковано Постановою Верховної
Ради України N 789-XII від 27.02.91 )в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами,
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.Дитина з
моменту народження має право на
піклування своїх батьків. мала
громадянства. Держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома
батьками, підтримувати на регулярній
основі особисті відносини і прямі
контакти з обома батьками, за винятком

випадків, коли це суперечить найкращим
інтересам дитини, докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
або у відповідних випадках законні
опікуни несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.Держави-учасниці вживають
всіх необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від відсутності піклування
чи недбалого і брутального
поводження з боку батьків, законних
опікунів чи будь-якої іншої особи, яка
турбується про дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства »
батьки мають право та зобов'язані
виховувати дитину , піклуватися про її
здоров'я , фізичний , духовний і
моральний розвиток .

Відповідно до ст.. 4 Конвенції про
контакт з дітьми , підписана 15.05.2003
р.,набрала чинності для України 01.04.2007
р., дитина та її батьки мають право
встановлювати й підтримувати
регулярний контакт один з одним, такий
контакт може бути обмежений або
заборонений лише тоді , коли це
необхідно в найвищих інтересах
дитини.Якщо підтримання
неконтрольованого контакту з одним з
батьків не відповідає найвищим
інтересам дитини, то розглядається
можливість контрольованого особистого
контакту чи іншої форми контакту з
одним з батьків.

Декларацією прав дитини від 20
листопада 1959 р. містить принци 6 , за
яким дитина може бути розлучена з
матір'ю лише у винятковій ситуації ,
тобто перевага надається матері.

Конвенція про права дитини ,
виходячи з рівності прав матері та
батька, у пункті 1 ст.9 проголосила
правило, за яким дитина не повинна
розлучатися з батьками в супереч їх
бажанню , за винятком випадків , коли
таке розлучення необхідно в найкращих
інтересах дитини.

Відповідно до ст. 161 Сімейного
кодексу України під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків , особиста
прихильність дитини до кожного з них ,
вік дитини , стан її здоров'я дитини та
інші обставини , що мають істотне
значення .

В судовому засіданні
встановлено, що конфліктні ситуації по
питанню місця проживання дитини між
позивачем та відповідачем мають
довготривалий характер, та не
вирішуються батьками дитини у
добровільному порядку.

В судовому засіданні встановлено ,
що й у позивача ОСОБА_1 та й у
відповідача ОСОБА_3 створені умови для
проживання дитини , за кожним місцем
проживання є речі дитини , місце для
сну, місце для навчання, книги та
іграшки, позивач та відповідач
працюють, добре характеризуються по
місцю проживання та роботи.

Невизначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
визиває конфліктні ситуації між
батьками дитини , що у свою чергу
негативно сприяє на психологічний
розвиток дитини.

На підставі викладеного ,
керуючись найвищими інтересами дитини
, її бажання проживати з матір'ю та
рідною сестрою , суд приймає до уваги,
що позивач ОСОБА_1 з 2010 р. самостійно
виховувала сумісну з відповідачем
молодшу дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_10 народила сина ОСОБА_9,
самостійно виховувала двох малолітніх
дітей , що викликало певні труднощі у
спілкуванні зі старшою дитиною
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач бажає ,
щоби старша донька проживала у родині
з рідною сестрою, позивач працює , має
заробіток, добре характеризується за
місцем роботи та проживання , має
задовільний стан здоров'я, не
знаходиться на обліку ні у лікаря
-психіатра , ні у лікаря - нарколога ,
веде нормальний спосіб життя , має
нормальні умови для проживання
дитини.

З урахуванням вищевикладеного
, з метою вирішення конфліктів між
батьками дитини, з метою збереження
нормального психологічного розвитку
дитини , не заперечуючи права батька на
спілкування з дитиною та збереження
між дитиною та батьком близьких
стосунків, та враховуючи , що дитині
потрібні й мати й батько, а також того,
що визначення місця проживання дитини
не є відібранням дитини від батька в
прямому сенсі цього слова,тобто
заборони спілкування з дитиною,
враховуючи вік малолітньої дитини - 6
років , що вже визначає самостійність
дитини,яка виразила бажання проживати
з матір'ю та сестрою суд приходить до
висновку, що позивач може належним
чином здійснювати догляд за дитиною
та в інтересах малолітньої
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1 ,буде визначення
місця проживання малолітньої
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1 за
місцем її проживання, в наслідок чого
підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_1 про визначення місця проживання
дитини з нею.

Відносно вимог позивача ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
двох малолітніх дітей суд зазначає
наступне

У відповідності до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття та від
вказаного обов'язку не звільняються
особи, позбавлені батьківських прав, що
передбачено ч.2 ст.166 СК України.

Згідно ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Судом за даним спором визначено місце
проживання дитини ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
з матір'ю ОСОБА_1, але рішення суду ще не
набуло законної сили та дитина
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, до вступу рішення
в законну силу проживає з батьком
відповідачем ОСОБА_3

Позивачем ОСОБА_1 позовних вимог про
відібрання дитини у відповідача , які б
передбачали негайне виконання
судового рішення відповідно до ст. 367
ч.1 п.5 ЦПК, не заявлено , тому суд
розглядає справу відповідно до ст.. 11
ЦПК України в межах заявлених вимог.

В судовому засіданні встановлено, що
дитина дочка ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає з відповідачем , друга дитина
- дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з
матір'ю ОСОБА_1 , тобто кожен з батьків
утримує по одній дитині та
знаходяться у рівному становищі

З урахуванням того , що дитина ОСОБА_7
,ІНФОРМАЦІЯ_1, до вступу рішення у
законну силу буде знаходитися на
утриманні відповідача ОСОБА_3, то
право у позивача на отримання
аліментів на утримання дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_23
,ІНФОРМАЦІЯ_2, виникне тільки після
вступу рішення у законну силу, то суд
приходить до висновку , що стягнення
аліментів з відповідача на утримання
двох дочок необхідно провадити
починаючи з дня набуття рішенням
законної сили0

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері,батька і (або) у твердій грошовій
сумі.

Відповідач працює , отримує
заробітну плату у середньому в місяць
у розмірі 5 086,06 грн. (а.с. 98),
інвалідності не має.

З урахуванням вимог ст. ст. 180-183
Сімейного Кодексу України, а також
того, що відповідачем до суду не надано
доказів неможливості виплати
аліментів на утримання дітей ,
ураховуючи матеріальне становище та
стан здоров'я відповідача - працює, не є
інвалідом, відсутності на утриманні
відповідача іншої дитини , ураховуючи
матеріальне становище позивачки, стан
здоров'я дітей , суд вважає, що
відповідач може виплачувати аліменти
на утримання двох дітей у розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку (доходу),
починаючи з дня набуття рішенням
законної сили до досягнення дітьми
повноліття, внаслідок чого будуть
гарантовані права дітей на належне
утримання з боку відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3,4,5,6, 10, 14, 57-64,
67,72. 73, 208, 212, ,213-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В :

Визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1,
передавши дитину на утримання та
виховання матері ОСОБА_1 за адресою :
АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6,уродженця сел. Шевченко м.
Красноармійська Донецької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки
м. Красноармійська Донецької області ,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
утримання дітей - дочки ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину , щомісячно, починаючи з
дня набуття рішенням законної сили
до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця сел. Шевченко м.
Красноармійська Донецької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60
коп.).

В задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
діб з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивні частини
рішення проголошені 03 березня 2014 р.,
повний текст рішення виготовлений 07
березня 2014 р.

Суддя: