20.01.2014 Справа № 756/646/14-ц
Справа пр. №2/756/1403/14
ун. №756/646/14-ц
У Х В А Л А

20 січня 2014 року

м. Київ

Суддя Оболонського районного
суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи
питання про відкриття провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до територіальної громади в
особі Оболонської районної в ради про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідача ОСОБА_3 районної ради про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за заповітом.

Суддя, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовну заяву слід
залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК
України кожен має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту
позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК
України.

Відповідно до п.п.2,4,5,6 ч.2 ст.119
ЦПК України позовна заява повинна
містити ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; ціну позову
щодо вимог майнового характеру; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Проте позивачами вимоги,
передбачені вказаними законодавчими
нормами, не виконані, зокрема, не
зазначено ціну позову, немає чіткого
викладу обставин, якими позивачі
обгрунтовують свої вимог, не зазначено
доказів на підтвердження кожної
обставини, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Зокрема, п.2 ч.1 ст.80 ЦПК
України передбачено, що ціна позову у
позовах про визнання права власності
на майно визначається вартістю цього
майна, тобто його дійсною вартістю.

Підпунктом а) п.12 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.1995 року №20 "Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності" визначено, що під
дійсною вартістю майна розуміється
грошова сума, за яку майно може бути
продано в даному населеному пункті чи
місцевості.

Оскільки позивачами
заявляється вимога майнового
характеру про визнання права власності
на майно в порядку спадкування за
заповітом, то ціна позову повинна
визначатися, виходячи із дійсної
вартості даного майна, а судовий збір
відповідно має сплачуватись, виходячи
зі ставок судового збору, які
встановлені ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до суду
позовної заяви майнового характеру.

Згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України
до позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.1.2 ч.2 ст.4
Закону України "Про судовий збір"№3674-VI
від 08.07.2011 року, який набрав чинності з
01.11.2011 року, встановлено, що судовий
збір за подання до суду позовної заяви
майнового характеру справляється у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243,60 грн.) та не більше
3 розмірів мінімальної заробітної
плати (3654,00 грн.).

До позовної заяви хоча і
додано квитанцію про сплату судового
збору у розмірі 3441,00 грн., однак,
враховуючи позовні вимоги, при поданні
до суду позовної заяви майнового
характеру позивачами сплачено судовий
збір з порушенням вимог Закону України
"Про судовий збір" та не в повному
обсязі.

Також, позивач ОСОБА_1
стверджує, що вона зверталася до
Двадцять першої Київської державної
нотаріальної контори з проханням
оформлення свідоцтва на право
власності на майно та їй було
відмовлено в оформленні права на
спадщину після померлої 28.01.2013 року
ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю печатки
установи, яка видала свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
Згідно з положеннями ст.50 Закону
України "Про нотаріат" про відмову у
вчиненні нотаріальної дії нотаріус
протягом трьох робочих днів виносить
відповідну постанову, проте в позовній
заяві відсутнє посилання на такий
доказ, а саме - на належним чином
оформлену постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
(відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на ?
частку квартири АДРЕСА_1

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
жодним чином не обгрунтовують
необхідність залучення до участі у
розгляді справи територіальної
громади в особі ОСОБА_3 районної ради,
яким саме чином рішення у справі вплине
на права, обов'язки чи законні інтереси
територіальної громади в особі ОСОБА_3
районної ради. Також слід зазначити, що
такої установи, як Оболонська районна
рада не існує. Таким чином, позивачі
невірно визначили коло осіб, які беруть
участь у справі. Ч.1 ст.121
ЦПК України передбачає, що суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, передбачених
ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

На виконання зазначеної
ухвали позивачі повинні подати до суду
позовну заяву в новій редакції
відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК
України, з урахуванням вимог про
усунення недоліків, викладених в цій
ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене,
керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2
до територіальної громади в особі
ОСОБА_3 районної ради про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за заповітом залишити без
руху та надати позивачам строк на
усунення недоліків у термін до 30.01.2014
року, але не пізніше п'яти днів з дня
отримання ними даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної
заяви у визначений строк не будуть
виправлені, позовна заява
вважатиметься неподаною та буде
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя

Т.В. Андрейчук