АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПХ Груп» на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПХ Груп»
про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 30.10.2013 року позов ОСОБА_2 до
ТОВ «ПХ Груп» про стягнення моральної
шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ПХ Груп» на користь
ОСОБА_2 5 000 грн. моральної шкоди та
судовий збір в дохід держави 229 грн. 40
коп. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 та
ТОВ «ПХ Груп» подали на нього
апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на те, що судом
постановлене рішення без з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, просила рішення суду в частині
визначення розміру стягнутої
моральної шкоди змінити, стягнувши з
відповідача на її користь заподіяну
моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В
іншій частині рішення просила залишити
без змін. В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_2 посилається на те‚ що розмір
завданої їй діями відповідача
моральної шкоди вона оцінює в 50 000 грн.,
і саме така сума є достатньою для
відновлення стану її здоров'я,
реабілітаційного лікування та
придбання рекомендованої їй медичним
закладом санаторної путівки.

ТОВ «ПХ Груп» вважаючи рішення таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без врахування обставин, які мають
значення для справи, через свого
представника подало апеляційну скаргу
на нього, в якій просило рішення суду в
частині стягнення з ТОВ «ПХ Груп» на
користь ОСОБА_2 моральної шкоди у
розмірі 5 000 грн. скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині.
Посилається на те, що позивачем не було
доведено належними доказами
обґрунтованість заявлених до
відповідача позовних вимог. Згідно
акту №1, складеного 13.12.2012 року про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, основною причиною
нещасного випадку визначено порушення
трудової і виробничої дисципліни та
супутньою причиною визначено особисту
необережність потерпілої. Суд
помилково послався в рішенні на ч. 1 ст.
1187 ЦК України як на підставу для
задоволення позову, оскільки акт про
розслідування нещасного випадку, що
стався на виробництві, яким позивач
обґрунтовує позовні вимоги, не
встановлює наявність джерела
підвищеної небезпеки на підприємстві
де стався нещасний випадок.

В судовому засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримала, просила
її задовольнити, апеляційну скаргу
ТОВ «ПХ Груп» просила відхилити.

Представник ТОВ «ПХ Груп» в судовому
засіданні просила задовольнити подану
апеляційну скаргу, скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
відхиленню, а оскаржуване рішення
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 18.09.2010 року об 11 год. 00 хв. у
приміщенні для миття посуду ТОВ «ПХ
Груп» стався нещасний випадок з
мийницею ОСОБА_2, яка під час виконання
своїх обов'язків випила невідому
речовину, яка знаходилася біля її
робочого місця в пляшці ємкістю 0,5 л з
написом «Бонаква», внаслідок чого в
подальшому їй було встановлено
діагноз: хімічний опік стравоходу ІІІ
ступеня. Нещасний випадок визнано
таким, що пов'язаний з виробництвом.
Мийниця ТОВ ПХ «Груп» ОСОБА_2 порушила
вимоги п.3.6. п/п-т 1 Інструкції вступного
інструктажу з питань охорони праці,
який зобов'язує працівника дбати про
особисту безпеку і здоров'я в процесі
виконання будь яких робіт чи під час
перебування на території підприємства.
Вказані обставини встановлені актом
проведення розслідування нещасного
випадку від 13.12.2012 року Форма Н-5 та
актом про нещасний випадок, пов'язаний
з виробництвом №1 Форма Н-1 від 13.12.2012
року, затверджених директором ТОВ «ПХ
Груп» (а.с.4-9, 10-12).

Крім того, вказані обставини
встановлені заочним рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
25.04.2013 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 27.06.2013
року, відповідно до якого у задоволенні
позову Управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Києві до ТОВ «ПХ Груп» третя особа
ОСОБА_2 про скасування акту
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 та акту про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом за формою Н-1,
що стався з ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 14,
45-46).

ЗгідноАкту № 1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
затвердженого директором ТОВ «ПХ Груп»
13.12.2012 року за обставин, за яких стався
нещасний випадок ОСОБА_2 було
встановлено діагноз хімічний опік
стравоходу 3 ступеню.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законом порядку.

Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством (ч.1 ст. 237-1
КЗпП України).

Тобто, ст. 237-1 КЗпП України
містить у собі перелік обставин, що
складають підставу виникнення
правовідносин по відшкодуванню
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівникові.
Вина власника не зазначена серед
юридичних фактів, які входять до
юридичного складу, що є підставою
правовідносин по відшкодуванню
моральної шкоди. Закон не перешкоджає
стягненню з власника моральної шкоди
за відсутності його вини, якщо є
встановлені обставини, що складають
підставу обов'язку власника
відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 152 КЗпП
України на всіх підприємствах, в
установах, організаціях створюються
безпечні і нешкідливі умови праці.
Забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно акту проведення
розслідування нещасного випадку від
13.12.2012 року Форма Н-5 крім основної
причини настання нещасного випадку -
порушення позивачем трудової та
виробничої дисципліни, а саме
нехтування правилами особистої
гігієни та безпеки зазначено про
недостатній контроль з боку керівника
підрозділу підприємства за
додержанням підлеглими особами своїх
обов'язків з питань охорони праці та
трудової дисципліни.

Тому, оскільки встановлено, що в
результаті нещасного випадку, який
визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом, позивач внаслідок
ушкодження здоров'я зазнала моральних
страждань, вимушена була вживати
додаткових зусиль для організації
свого життя, суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про
наявність підстав для відшкодування
власником моральної шкоди працівнику.

При визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди судом
правильно враховано, що нещасний
випадок стався внаслідок порушення
ОСОБА_2 п.п.1 п.3.6 Інструкції вступного
інструктажу з питань охорони праці
через особисту недбалість, відсутність
безпосередньої вини власника, тому
колегія суддів погоджується з
висновками суду про часткове
задоволення позову і визначення до
відшкодування моральної шкоди у сумі
5000 грн.

Доводи апеляційних таких скарг
висновків суду не спростовують і на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийнятими до уваги.

Помилкове додаткове посилання суду на
норми ЦК України, що регулюють
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки, про що зазначено в
апеляційній скарзі ТОВ «ПХ Груп», не є
підставою для скасування правильного
по суті рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства
з обмеженою відповідальністю «ПХ Груп»
- відхилити.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий-суддя:

Судді:

Справа № 757/20966/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1578/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Соколов О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.