Пров. № 2/409/10/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді:
Максименко О.Ю.

при секретарі:
Бондаренко В.М.

за участю представника
позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Білокуракине Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Павлівської сільської ради та
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини і визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом, та видачу
сертифікату на право на земельну
частку (пай),-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Павлівської сільської ради та
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини і визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом, та видачу
сертифікату на право на земельну
частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що її тітка ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала спільно з нею та
була членом колишнього КСП "Рассвєт"
Білокуракинського району Луганської
області, де раніше працювала та вийшла
на пенсію. На підставі Указу Президента
України від 10 листопада 1994 року "Про
невідкладні заходи щодо прискорення
земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва"
ОСОБА_3 являлася суб'єктом права на
колективну власність на землю, як
пенсіонер та член КСП. На підставі
Указу Президента України від 08 серпня
1995 року "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" ОСОБА_3 була внесена в
списки до державного акту на право
колективної власності на землю по КСП
"Рассвєт" серія 11- ЛГ № 000132, згідно
рішення Білокуракинської районної
ради від 11 листопада 1995 року,
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право колективної
власності від 27 липня 1995 року за № 107.
Також ОСОБА_3 була включена в число
осіб, які мають право на земельний пай
відповідно до списків до технічної
документації по паюванню земель
колективної власності КСП "Рассвєт",
згідно розпорядження голови
райдержадміністрації від 16.03.2000 року.
Свідченням того є укладений між ОСОБА_3
та КСП "Рассвєт" договір оренди
земельної ділянки від 01.08.1997р. До
моменту смерті вона разом з ОСОБА_3
отримували орендну плату за
вищевказаним договором. Розмір
земельної ділянки для
сільськогосподарських угідь складав
6,92 га. Однак сертифікат на земельну
ділянку ОСОБА_3 не отримала в зв'язку зі
смертю. Вартість земельної ділянки
згідно розпорядження голови
Білокуракинської державної
адміністрації на момент смерті
спадкодавця складала 30892,40 грн.. Про те,
що ОСОБА_3 була включена до списків по
паюванню земель вона не знала, про це їй
повідомили в сільській раді на початку
2013 року. При зверненні до відділу
Держземагенства у Білокуракинському
районі позивачці було запропоновано
звернутися до суду. Після уточнення
позовних вимог позивач просить визнати
за нею право на отримання земельної
ділянки (паю) в розмірі 6,92 га
ум.кадастрових га із земель колишнього
КСП "Рассвєт" Білокуракинського району
Луганської області, яка знаходиться в
адміністративних межах Павлівської
сільської ради в порядку спадкування
за законом, яка виділялася її покійній
тітці, яка мешкала спільно з нею, як
члену колишнього КСП "Рассвєт" та
зобов'язати Білокуракинську районну
державну адміністрацію Луганської
області видати на її ім'я сертифікат на
право на земельну частку (пай) в розмірі
рівному для всіх членів КСП "Рассвєт"
Білокуракинського району Луганської
області.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, попередньо подавши до суду
заяву про розгляд справи без її участі.
На позовних вимогах наполягала та
просила суд їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивачки в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
свого довірителя, надав пояснення,
аналогічні викладеному у позові, та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача -
Білокуракинської районної державної
адміністрації в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, причин неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи без
їх участі до суду не надходило.

Представник відповідача - Павлівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, попередньо подавши заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи - Головного
управління Держземагенства у
Луганській області в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, причин неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи без
їх участі до суду не надходило. Надали
до суду заперечення, в якому просили
відмовити ОСОБА_2 у визнанні права на
одержання земельної частки (паю) ріллі
в розмірі 6,92 ум.кад.га та у зобов'язанні
Головного управління Держземагенства
у Луганській області у наданні дозволу
на виготовлення технічної
документації для передання земельної
ділянки у власність та надання наказу
для державної реєстрації земельної
ділянки в повному обсязі.

Представник третьої особи - відділу
Держземагенства у Білокуракинському
районі Луганської області в судове
засідання не з'явився, попередньо
надавши заяву про розгляд справи без
його участі, в якій зазначив, що позовні
вимоги не визнає, оскільки позивачем
пропущено строк для прийняття
спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що покійна
ОСОБА_3 на момент смерті мешкала разом з
позивачкою, інших спадкоємців в неї не
було.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, докази по
справі кожен окремо та в їх сукупності,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно довідки відділу Держкомзему у
Білокуракинському районі № 442 ОСОБА_3
значиться в списках до державного акту
на право колективної власності на
землю по КСП "Рассвєт" серії II ЛГ № 000132,
який зареєстрований в книзі записів
державних актів на право колективної
власності від 27 липня 1995 року за № 107.
Сертифікат вона не отримувала у зв'язку
зі смертю, вартість земельної ділянки
на момент смерті становила 30829,40 грн.,
площа ріллі 6,92 га (а.с.6).

Відповідно до довідки, наданої
Павлівською сільською радою, ОСОБА_3 на
момент смерті мешкала з ОСОБА_2
(дошлюбне прізвище "ОСОБА_2" (а.с.5,7,8)), яка
в подальшому взяла на себе витрати по
її похованню. Після смерті ОСОБА_3
спадщина не оформлювалася, будівля не
використовувалася за призначенням,
однак городом ОСОБА_2 користувалася
(а.с.124).

Згідно відповіді державного нотаріуса,
в провадженні Білокуракинської
державної нотаріальної контори
відсутня спадкова справа на майно
ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.125).

Враховуючи, що спадщина після
померлого спадкоємця була відкрита
25.02.1999р., застосуванню підлягають норми
Цивільного Кодексу Української СРСР 1963
року.

Згідно ст.. 548 ЦК 1963 р. для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв.

Відповідно до ст.. 549 ЦК 1963р. визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно до вимог статті 553 ЦК 1963р.
Спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається. Вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач проживала разом з ОСОБА_3 на
момент відкриття спадщини і фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном, таким чином ОСОБА_2
прийняла спадщину.

В установлений ст.. 553 ЦК 1963р. строк
ОСОБА_2 не відмовилася від прийняття
спадщини.

В ході судового розгляду справи
судом встановлено, що крім ОСОБА_2
спадкоємців майна, що залишилося після
смерті ОСОБА_3, немає. За таких підстав,
суд вважає можливим визнати за
позивачем право на земельну частку
(пай), так як інших спадкоємців даного
майна немає.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2
слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст 10, 11, 30,
58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до
Павлівської сільської ради та
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини і визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом, та видачу
сертифікату на право на земельну
частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за законом право
на земельну частку (пай) в розмірі 6,92
умовних кадастрових га, яке належало
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Білокуракинську
районну державну адміністрацію
Луганської області видати на ім'я
ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну
частку (пай) в розмірі рівному для всіх
членів КСП "Рассвєт" Білокуракинського
району Луганської області.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Білокуракинський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а
нез'явившимися відповідачами та
третіми особами в той же строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного
суду

Луганської області
О.Ю.Максименко