Ухвала іменем україни 07 травня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоМакарчука М.А. суддів:
Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,Карпенко С.О.,
Юровської Г.В., розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом
Чернігівського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Улянівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області до ОСОБА_5,
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про скасування висновку комісії,
розпорядження та визнання недійсним
державного акту на землю, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 23
вересня

2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Чернігівський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Улянівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області звернувся до
суду з позовом, у якому просив: визнати
протиправним та скасувати висновок
Комісії з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою до проекту землеустрою
щодо відведення у власність земельної
ділянки площею 0,1138 га пасовищ за
рахунок земель запасу ОСОБА_5 для
ведення садівництва на території
Улянівської сільської ради
Чернігівської області від 23 серпня 2012
року, визнати протиправним та
скасувати розпорядження голови
Чернігівської районної державної
адміністрації від 04 грудня 2012 року № 803
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для ведення садівництва»,
згідно з яким відповідачу передано у
власність зазначену земельну ділянку,
а також визнати недійсним державний
акт на право власності на землю від 20
грудня 2012 року серії ЯО № 727369, виданий
на ім'я ОСОБА_5, мотивуючи заявлені
вимоги тим, що всупереч положенням
земельного законодавства змінено вид
використання земельної ділянки, яка
розташована в межах прибережної
захисної смуги і в якій заборонено
садівництво. Крім цього, прокурор
посилався на те, що розпорядження про
передачу землі прийнято районною
державною адміністрацією поза межами
компетенції, оскільки спірна ділянка
знаходиться в межах с. Улянівка, що
встановлено судовим рішенням.

Рішенням
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 14 червня 2013
року у задоволенні позову
Чернігівського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Улянівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Чернігівської області від 23
вересня 2013 року рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 14 червня 2013 року скасовано.

Позов Чернігівського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Улянівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області задоволено
частково.

Визнано незаконним
розпорядження голови Чернігівської
районної державної адміністрації від 04
грудня 2012 року № 803 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
ведення садівництва».

Визнано недійсним
державний акт на право власності на
землю від 20 грудня 2012 року серії ЯО №
727369, виданий на ім'я ОСОБА_5

У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 303, 304
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається апеляційним судом за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам
закону рішення апеляційного суду не
відповідає.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що під час
розгляду справи ні прокурором, ні
позивачем Улянівською сільською радою
не було доведено порушення прав та
інтересів позивача, оскільки спірна
земельна ділянка розташована за межами
населеного пункту, а повноваження щодо
розпорядження землями за межами
населеного пункту здійснюють
відповідні органи виконавчої влади −?
місцеві державні адміністрації.

Апеляційний суд,
частково задовольнивши позовні вимоги,
визнавши недійсними розпорядження
голови Чернігівської РДА
Чернігівської області від 04 грудня 2012
року № 803 та виданий на його підставі
державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку, виходив із
того, що ОСОБА_5 отримав землю з
порушенням норм земельного
законодавства та з порушенням
процедури передачі її у власність
останньому.

Проте з таким
висновком суду апеляційної інстанції
погодитися не можна.

Розпорядженням
Чернігівської РДА Чернігівської
області від 04 грудня 2012 року № 803
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1138 га пасовищ за рахунок земель запасу
для садівництва у власність ОСОБА_5, що
знаходиться на території Улянівської
сільської ради Чернігівського району
(а. с. 56).

На підставі вищезазначеного
розпорядження 26 грудня 2012 року ОСОБА_5
видано державний акт серії ЯО № 727369 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1138, що розташована на території
Чернігівського району Улянівської
сільської ради (за межами населеного
пункту) (а. с. 13).

Звертаючись із
вказаним позовом до суду,
Чернігівський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері посилався на
те, що спірна земельна ділянка
знаходиться у межах с. Улянівка
Чернігівського району, тому
повноваження щодо розпорядження нею
відповідно до пункту 12 розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України належать Улянівській
сільській раді, а розпорядження щодо
передачі її у власність прийняте
Чернігівською РДА Чернігівської
області з перевищенням повноважень.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45
ЦПК України прокурор, який звертається
до суду в інтересах держави, в позовній
заяві самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Разом з тим доводи
прокурора про те, що вказаним
розпорядженням порушено саме права
Улянівської сільської ради, як органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, спростовуються
матеріалами справи.

З матеріалів справи
вбачається, що відповідно до довідки
форми 6-зем щодо правового статусу
земельної ділянки, яка передбачена у
власність ОСОБА_5, виданої Управлінням
Держкомзему у Чернігівському районі
Чернігівської області від 17 липня 2012
року

№ 02-01/05/4083, спірна земельна ділянка не
знаходиться в межах населеного пункту
на території Улянівської сільської
ради (а. с. 102).

Крім того, відповідно
до викопіювання з Державного
земельного кадастру, виданого Головним
управлінням Держземагенства у
Чернігівській області, земельна
ділянка площею 0,1138 га, кадастровий
номер :04:000:8031, знаходиться за
межами населеного пункту (а. с. 136).

Посилання прокурора на
те, що статус спірної земельної ділянки
встановлено у рішенні Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 03 лютого 2009 року, а тому відповідно
до ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначені
обставини доказуванню не підлягають, є
припущенням та не може бути взято до
уваги, оскільки згідно з вказаним
рішенням суду першої інстанції
предметом спору була земельна ділянка
площею 0,0494 га, що розташована в с.
Улянівка по вул. Першотравневій, яка
була самовільно зайнята ОСОБА_5 Крім
того, судом встановлено, що на момент
розгляду вказаної справи межі
земельної ділянки встановлені не були.

Відповідно до п. 12
розділу X «Перехідні положення»
Земельного кодексу України у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин, повноваження
щодо розпорядження землями за межами
населених пунктів здійснюють
відповідні органи виконавчої влади,
якими згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» є місцеві державні
адміністрації, в даному випадку
Чернігівська районна державна
адміністрація.

Згідно з Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» від 06 вересня
2012 року № 5245-VI, яким п. 12 розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України було виключено та
доповнено частину 1 статті 15 пунктом
«і», де повноваження щодо
розпорядження землями
сільськогосподарського призначення
державної власності покладено на
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин, до якого
Улянівська сільська рада не належить.

За таких обставин
висновок суду першої інстанції про те,
що земельна ділянка площею 0,1138 га
надана ОСОБА_5 у власність за рахунок
земель запасу для садівництва,
знаходиться за межами населеного
пункту, тому права Улянівської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області не порушено, є
обґрунтованим та таким, що відповідає
матеріалам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 10,
ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених

ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Апеляційний суд,
скасувавши рішення суду першої
інстанції, на зазначені вище норми
процесуального права уваги не звернув,
дійшов помилкового висновку про те, що
оскільки спірна земельна ділянка є
власністю територіальної громади, тому
права Улянівскої сільської ради в
будь-якому разі порушено. Однак судом
не враховано, що для розпорядження
землями сільськогосподарського
призначення, що знаходяться за межами
населених пунктів, згода органів
місцевого самоврядування не потрібна.

Суд апеляційної інстанції наведеного
не врахував та помилково скасував
законне та обґрунтоване рішення суду
першої інстанції.

Згідно зі ст. 339 ЦПК
України, установивши, що апеляційним
судом скасовано судове рішення,
ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції і
залишає в силі судове рішення суду
першої інстанції.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 303,
304 ЦПК України суд апеляційної
інстанції не врахував норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
тому ухвалене у справі рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 339,
345 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 23 вересня 2013
року скасувати, рішенням
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 14 червня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: О.І. Євтушенко С.О. Карпенко О.М.
Ситнік Г.В. Юровська