АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А.,
Побірченко Т.І.

при секретарі:
Ошедшій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Акцент-Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 18 лютого 2014 року задоволено
позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Акцент-Банк» (далі - ПАТ КБ
«Акцент-Банк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/5274/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Белоконна І.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором №АВЗУПХ11650092 від 21
березня 2008 року в розмірі 44 178,48 грн. 48
коп., з яких: 6 049 грн. 72 коп. -
заборгованість за кредитом, 421 грн. 96
коп.,- заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1 630 грн. 42 коп., -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, 33 496 грн. 45 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф,
2 079 грн. 93 коп. - штраф (процентна
складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Акцент-Банк» судові витрати в розмірі
441 грн. 78 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, просила
скасувати рішення суду першої
інстанціїта ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «Акцент-Банк».На думку апелянта,
суд дійшов помилкового висновку про
задоволення позову, оскільки позивачем
було пропущено строки позовної
давності, установлені ст. 257 ЦК України.
Зазначає, що Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ), з яких виходив суд, не були
підписані ОСОБА_2 Крім того, у вказаних
умовах не було зазначено період їх дії,
а тому, у суду були відсутні підстави
вважати, що сторони дійшли згоди щодо
збільшення позовної давності. Вважає,
що судом неправильно застосовано
положення ст. ст. 257, 258, 259, 261, 267 ЦК
України, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Представник відповідача ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції підтримала
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник позивача Діденко М.В.
заперечувала проти апеляційної скарги,
вважала, що спір судом вирішено
правильно.

Особисто ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлений належним
чином, забезпечив явку в судове
засідання свого уповноваженого
представника, а тому, колегія суддів
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України вважала за можливе слухати
справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 21 березня 2008 року
між ПАТ КБ «Акцент-Банк» (кредитор) та
ОСОБА_2 (позичальник) був укладений
кредитний договір №AB3VRX11650092,
відповідно до умов якого кредитор
надав позичальнику строковий кредит в
розмірі 6049,72 грн. на строк 12 місяців з 21
березня 2008 року по 21 березня 2009 року
включно з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 148,22 грн. та
одноразової допомоги за надання
фінансового інструменту у розмірі 969,60
грн. в обмін на зобов'язання
позичальника з повернення кредиту,
сплати відсотків, винагороди, комісії
зазначені в заяві та Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки.
Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за яким приймається період з 20
по 25 число кожного місяця, позичальник
має надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 686,20 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
Умовами (а. с. 5).

Відповідно до п. 3.2 Умов надання
споживчого кредиту відповідач
зобов'язався погашати кредит та
сплачувати нараховані проценти та
комісію щомісяця протягом строку дії
договору в порядку, починаючи з місяця,
наступного за місяцем підписання
даного договору в сумі 686,2 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно
умов договору (а. с. 8).

Згідно з п. 5.1 Умов у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту позичальник
сплачує Банку пеню у розмірі 0,5 % від
суми простроченої заборгованості по
кредиту за кожен день прострочки, але
не менше 1 грн. (а. с. 8).

Пунктом 5.3 передбачено, що у разі
порушенні позичальником строків
платежу по будь-якому з грошових
зобов'язань більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн., а також 5%
від суми платежу (а. с. 8).

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

27 квітня 2012 року ПАТ КБ «Акцент-Банк»
звернулось до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором №AB3VRX11650092 яка
відповідно до наданих ним розрахунків
станом на 23 квітня 2012 року становить
44178,48 грн., з яких: 6 049,72 грн. -
заборгованість за кредитом, 421,96 грн.
прострочена заборгованість по виплаті
процентів, 1 630, 42 грн. - прострочена
заборгованість по сплаті комісії, 33 496,45
грн. - пеня за прострочення виконання
зобов'язань по кредитному договору,
500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2
079,93 грн. - штраф (процентна складова) (а.
с. 4).

Суд першої інстанції дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
позовних вимог ПАТ КБ «Акцент-Банк».

При цьому, судом першої інстанції
відхилив заперечення відповідача щодо
спливу строку позовної давності,
оскільки згідно п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлено сторонами
тривалістю у 5 років, що не суперечить
ст. 259 ЦК України.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
було неправильно застосовано
положення ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
кінцевим строком повернення кредиту
згідно з кредитним договором №AB3VRX11650092
є 21 березня 2009 року, з позовом до суду
ПАТ КБ «Акцент-Банк» звернулося 27
квітня 2012 року.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 259 ЦК
України позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

При цьому, абзацом 2 ч. 1 ст. 259 ЦК України
визначено, що договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 не було підписано Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ),
пунктом 5.5. яких передбачено збільшення
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором до 5 років.

Відповідно до відмітки в заяві
позичальника від 21 березня 2008 року
ОСОБА_2 зазначив, що він знайомий та
згодний з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ), своїм підписом він
підтвердив факт надання йому певної
інформації про умови кредитування в
А-Банку, а також погодився, що Заява
разом із запропонованим А-Банком
Умовами, Тарифами складає між ним та
банком кредитно-заставний договір.
Однак, в заяві позичальника відсутні
посилання на погодження сторонами
збільшення позовної давності за
вимогами банку про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди та неустойки, а також на
отримання ним вказаних Умов.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено,
що договір про надання споживчого
кредиту повинен укладатися у письмовій
формі, один із оригіналів якого
передається споживачеві. Обов'язок
доведення того, що один з оригіналів
договору був переданий споживачеві,
покладається на кредитодавця.

Крім того, надані позивачем Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) не
містять даних щодо дати їх
затвердження та строку їх дії, що
виключає можливість їх застосування до
спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи те, що ПАТ КБ
«Акцент-Банк» не було доведено
укладення між сторонами договору про
збільшення позовної давності, Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), надані
позивачем до суду, відповідачем не
підписані, у задоволенні позову банку
слід відмовити за спливом позовної
давності.

Враховуючи викладене, рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 лютого 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «Акцент-Банк».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове про відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко