РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа №668/13033/13-ц

Пров. №2/668/399/14

15.01.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі

головуючого судді
Корецького Д.Б.,

при секретарі
Солопоновій К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Суворовського району м.
Херсона, Херсонська міська рада про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням у
зв'язку з відсутністю в ньому понад
шість місяців без поважних причин та
зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
вказаним позовом, мотивуючи тим, що на
підставі рішення від 1988 р. Відкритого
акціонерного товариства "Херсонські
комбайни" їй та відповідачу - ОСОБА_2
була надана комунальна кімнатна
квартира АДРЕСА_1. Після розірвання
шлюбу - в травні 1991 р. - ОСОБА_2 проживає
за іншою адресою, його речей квартирі
не має, витрат на її утримання не несе.

На підставі наведеного, просить суд
визнати відповідача тавким, що втратив
право користування житловим
приміщенням - комунальною квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язати Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Суворовського району м.
Херсона зняти ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила суд задовольнити
його в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, про
розгляд вказаної справи повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи -
Херсонської міської ради - Сергеєва І.В.
в судовому засіданні у вирішенні
справи поклалися на розсуд суду.

Представник третьої особи -
Суворовського районного відділу
управління державної міграційної
служби у м. Херсоні - в судове засідання
не з'явився, надавши до суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини суд приходить до
наступного.

Позивач є відповідальним
квартиронаймачем та користується
комунальною кімнатною квартирою
АДРЕСА_1 на підставі рішення від 1988 р.
Відкритого акціонерного товариства
"Херсонські комбайни".

На даний час за вказаною адресою, окрім
позивача - ОСОБА_1 зареєстрований також
її колишній чоловік - ОСОБА_2, однак за
даною адресою не проживає з 1992 р., що
підтверджується довідкою № 1910 від
21.09.2013 р., виданою КП "Центр" виконавчого
комітету Херсонської міської ради, яка
міститься в матеріалах справи.

З огляду на наведене встановлено, що
відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, але за місцем реєстрації не
проживають, його речей в будинку не має,
витрат на його утримання не несе. На
момент звернення позивача до суду, з
реєстрації за вказаною адресою
відповідач не знявся.

Дана обставина перешкоджає позивачу
користуватись квартирою без
додаткових витрат грошових коштів.

Відповідно до положень ст. 163 Житлового
кодексу України У разі тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 16 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на звернення до
суду за захистом свого особистого
немайнового права та інтересу у спосіб,
визначений договором або законом.

Конституцією України ст.41 та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР
«Про ратифікацію конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне право користування
своїм майном та закріплює право
власника володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК
України). Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема житло, житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Позовна вимога про зняття відповідача
з реєстраційного обліку задоволенню не
підлягає, оскільки ст. 7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір
проживання в Україні" встановлено, що
однією з підстав зняття з реєстрації
місця проживання є остаточне рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Таким чином позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір проживання в Україні»,
ст.ст. 10,57-60,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким що втратив право
користування житловим приміщенням,
комунальною квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

Роз'яснити відповідачу, що заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданої у 10-денний строк з
дня отримання копії рішення.

СуддяКорецький Д. Б.