УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г., Журавель
В.І., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
договору недійсним, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 29 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що договір поруки із
Відкритим акціонерним товариством
комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ
КБ «Надра»), правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ
«КБ «Надра»), не укладав, підписи на
першій сторінці та на звороті перед
записом «Поручитель» вчинені не ним.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 29 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року, позов ОСОБА_6
задоволено, визнано недійсним договір
поруки від 17 вересня 2004 року, укладений
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»
просило скасувати рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 29 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення судами норм
процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Так, судами встановлено, що 17 вересня 2004
року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6
укладений договір поруки.

Відповідно до п. 5.4 договору договір
укладений у двох екземплярах, які мають
однакову юридичну силу, - по одному для
кожної сторони.

Висновком від 27 вересня 2013 року № 1856
судово-почеркознавчої експертизи,
проведеної за матеріалами справи №
2/463/1441/13, встановлено, що підписи від
імені ОСОБА_6 розташовані на першій
сторінці, перед словом «Поручитель» та
в графі «Поручитель» після прізвища
«ОСОБА_6» на зворотній сторінці
договору поруки, що укладений між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_6

Відповідно до висновку експерта від 20
лютого 2014 року № 6/8 підписи від імені
ОСОБА_6 на 1-й сторінці перед записом
«Поручитель» та на звороті сторінки в
графі «Поручитель» в обох примірниках
договору поруки від 17 вересня 2004 року,
що укладений між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_6, виконані не ОСОБА_6, а іншою
особою.

Також судом першої інстанції
встановлено, що обидва примірники
договору поруки знаходились у
відповідача, оскільки останнім такі
були надані на повторно призначену
судом експертизу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодилася колегія
суддів апеляційного суду, взяв за
основу висновок експерта від 20 лютого
2014 року № 6/8, який достатньо
обґрунтований та виконаний двома
експертами.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

При цьому суди належним чином не
вивчили висновків експертів, не
визначили, які прийоми та методи
експерти використовували та чи
достатньо вони мали доказового
матеріалу для проведення відповідної
експертизи.

У порушення вимог ст. 189 ЦПК України суд
не вирішив питання про виклик експерта
для роз'яснення і доповнення свого
висновку.

Для правильної оцінки вказаних
обставин, які мають важливе юридичне
значення для вирішення цієї справи, суд
мав право поставити на обговорення
питання про призначення додаткової чи
повторної експертизи (ст. 150 ЦПК
України).

За викладених обставин ухвалені у
справі судові рішення не можуть
залишатися в силі, оскільки судами
неправильно застосовані норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 29 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0

Головуючий П.О. Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко
Т.О. Писана