АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3472/14
інстанції - Богдан М.В.
Справа № 641/2749/14-ц
Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.,
Трішкової І.Ю.,

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 28 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного
підприємства «Земля та люди» про
розірвання договору та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Комінтернівського
районного суду м. Харкова знаходиться
вищезазначена цивільна справа.

З метою забезпечення позову позивач
ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на
будівлю цеху з ремонту агрегатів, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 13.06.2003 року; заборонити вчиняти будь
- які дії щодо реєстрації права
власності на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 28 березня 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви
представника позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, незаконність та
необґрунтованість рішення суду
просить скасувати ухвалу
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 28.03.2014 року та прийняти нову
ухвалу, якою заяву представника
позивача ОСОБА_4 про вжитгя заходів
забезпечення позову задовольнити. В
обгрунтування апеляційної скарги
вказує на те, шо судом не взяті до уваги
доводи апелянта про те, що йому стало
відомо, що ОСОБА_3 має намір продати
спірну будівлю цеху з ремонту
агрегатів, іншій особі, що зробить
неможливим виконання рішення суду у
випадку задоволення позову ОСОБА_2, на
підтвердження чого надав роздруківки
оголошень про продаж цього об'єкту,
розміщених на відповідних
інтернет-сайтах.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що заявник
посилається лише на загальні підстави
для накладення арешту, а саме, що
незабезпечення позову може зробити
неможливим виконання майбутнього
судового рішення. Але при цьому
переконливих доводів щодо причин, у
зв'язку з якими необхідно забезпечити
позов, обгрунтувань його необхідності,
тощо, заявник не навів.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, так як
він відповідає вимогам цивільного
процесуального закону .

Відповідно до ч. З ст. 152 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. І ст. 152 ЦПК України позов
може бути забезпечений шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
вирішуючи питання про забезпечення
позову суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Вирішуючи питання про
забезпечення позову суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції обгрунтовано визнав, що
заявник посилається лише на загальні
підстави для накладення арешту, а саме,
що незабезпечення позову може зробити
неможливим виконання майбутнього
судового рішення. Проте при цьому
заявник не надав переконливих доводів
щодо причин, у зв'язку з якими необхідно
забезпечити позов, обгрунтувань його
необхідності.

Судова колегія вважає безпідставними
посилання апелянта, що ОСОБА_3 має намір
продати спірну будівлю цеху з ремонту
агрегатів іншій особі, що зробить
неможливим виконання рішення суду у
випадку задоволення позову ОСОБА_2.
Посилання на роздруківки оголошень про
продаж цього об'єкту, розміщених на
відповідних інтернет-сайтах не
свідчить про те, що вказані оголошення
зроблені саме ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на вказане судова колегія
знаходить, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог закону, що відповідно до п.1 ст. 312
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1
ст. 312, 313-315, 317-319 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 28 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: