Справа №-2/311/198/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді Степаненко
Ю.А.

при секретареві Білоус О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна
міграційна служба України в
Запорізькій області, про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що на
підставі договору купівлі-продажу
майна від 30.10.2002 року їй належить
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

У вказаному будинку, крім позивачки,
зареєстрований: її син - ОСОБА_2, який з
вересня 2008 року фактично мешкає за
адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка неодноразово зверталася до
відповідача з проханням знятися з
реєстрації, але той ігнорує її
прохання, чим порушує її право
власності.

Позивачка просить суд визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка та її
представник в особі ОСОБА_3 не
з'явилися, але надали суду заяви, в яких
просять розглянути справу у їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують, просять суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
вчасно та належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення, яке є у
справі.

Представник Управління державної
міграційної служби України в
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, але надав заяву, в якій
просить розглядати справу у його
відсутності.

Суд, згідно ст.76,169,224 ЦПК України, вважає
можливим розглянути справу та ухвалити
заочне рішення за відсутності
відповідача, на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
прийшов до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

як встановлено в судовому засіданні та
як видно із матеріалів справи,
позивачка має у власності будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу, копія якого є у справі;

позивачка, як власник вказаного житла,
має право, відповідно до ст.41
Конституції України, ст.317 ЦК України,
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Її
право приватної власності є
непорушним;

згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України,
позивачка не може бути протиправно
позбавлена цього права чи обмежена у
його здійсненні; вона має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва; держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності.

позивачка має сина - ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, копія якого є у справі;

ОСОБА_2 у зазначеному будинку
зареєстрований, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Кам`янської сільської ради від 08.01.2014
року, яка є у справі, але з вересня 2008
року за вказаною адресою не проживає,
що підтверджується, крім пояснень
позивачки, викладених у позові, Актом
обстеження від 08.01.2014 року, кий є у
справі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени
сім'ї власника житла, які проживають з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач,
який є сином позивачки, будучи
зареєстрованим у будинку, який
належить позивачці на праві власності,
але не проживаючи у ній, чинить
позивачці перешкоди у володінні,
користуванні та розпорядженні
будинком, а тому, суд вважає можливим
визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевказане, керуючись
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», Конституцією
України, ст.ст.181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 391, 405
ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209,
212-215, 224, 226, 228, 232, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач може подати апеляційну скаргу
на рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
його проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано. Якщо буде подано
апеляційну скаргу, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А.Степаненко