Провадження № 2/750/120/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі : головуючого судді - Логвіної
Т.В.,

при секретарі - Тітовій О.Б.,

за участю представників позивача та
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом та просить визнати
недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 11
квітня 2007 року на користь ОСОБА_2, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач
є сином ОСОБА_5, яка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 1994
року до 2006 року. ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час перебування у
шлюбі з ОСОБА_5 ОСОБА_4 склав заповіт,
згідно якого все належне йому майно в
разі його смерті заповідалось ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, через
проблеми із здоров'ям та необхідність
тривалого лікування, ОСОБА_5 не встигла
звернутись із заявою про прийняття
спадщини за померлим ОСОБА_4 але,
посилаючись на положення ст. ст. 1218, 1276
ЦК України позивач вважає себе особою,
яка має право на отримання у спадок
всього майна, прав і обов'язків, що
належали або могли б належати померлій
матері, а також вважає, що має право на
вчинення дій, що спрямовані на
встановлення всього кола спадкового
майна та, крім того, має право на
отримання у спадок і того майна, яке
ОСОБА_5 повинна була отримати у спадок
від ОСОБА_4 за його заповітом. У 2011 році
позивач довідався про існування
заповіту від 11 квітня 2007 року, яким
ОСОБА_4 заповів на користь відповідача
все своє майно, який вважає таким, що
підлягає визнанню недійсним, оскільки
такий підписаний не ОСОБА_4 та
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали та просили
суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнала.

Третя особа приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, до його початку надала до
суду заяву з проханням розглядати
справу в її відсутність та зазначила,
що нотаріальне посвідчення
оспорюваного заповіту було вчинено нею
відповідно до вимог чинного
законодавства, ніяких особливостей під
час цієї нотаріальної дії виявлено не
було, порушень та зауважень не було,
особу заповідача було встановлено,
дієздатність його перевірена, заповіт
підписаний ним особисто.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 95).

11 квітня 2007 року ОСОБА_4 склав заповіт,
згідно якого призначив спадкоємцем
всього свого майна свою дружину ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи № 08/2011 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
вбачається, що єдиним його спадкоємцем
є дружина ОСОБА_2

Інших осіб, які б мали право на
отримання спадщини після ОСОБА_4 судом
не встановлено.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок смерті. Це
односторонній правочин, який
вважається дійсним після того, як
заповідач в установленому порядку і в
належній формі виявить свою волю та на
нього розповсюджуються загальні
положення про правочин.

У відповідності до положень ст. 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі тощо.

Нотаріуси посвідчують заповіти
фізичних осіб з повною цивільною
дієздатністю, складені відповідно до
вимог законодавства України і особисто
подані нотаріусу, а також забезпечують
державну реєстрацію заповітів у
Спадковому реєстрі відповідно до
порядку, затвердженого Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до статті 1257 ЦК України
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Згідно статті 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи те, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що заповіт було складено з
порушенням вимог законодавства
України щодо його форми та
нотаріальної процедури посвідчення,
беручи до уваги відсутність права
позивача відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦПК
України звернення до суду з даним
позовом, підстав для визнання заповіту
недійсним в даному випадку немає, у
зв'язку з чим позов необґрунтований та
задоволенню не підлягає.

керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК
України.

Суддя