22-ц/795/615/2014 Головуючий у I інстанції
-Гордійко Ю. Г. Доповідач - Вінгаль В.
М.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ
В.М.,суддів:КУЗЮРИ Л.В., ХАРЕЧКО Л.К.,при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:позивачки ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 29 січня 2014 року у справі
за позовною заявою ОСОБА_4 до ПАТ
«Дельта Банк», ОСОБА_5 про визнання
договору поруки недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 29 січня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ
«Дельта Банк», ОСОБА_5 про визнання
договору поруки недійсним відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_4 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просила
рішення суду скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги про визнання договору
поруки недійсним.

Апелянт зазначає, що рішення було
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також прав та охоронюваних законом
інтересів позивача виходячи з
наступного.

Зазначає, що чоловік підписавши
договір поруки без згоди дружини, надав
допомогу відповідачу та ОСОБА_6
Відсутність згоди дружини на
підписання чоловіком даного договору
завдає шкоди сім'ї, що призводить до
негативних наслідків. Вважає, що
договір поруки від 14.12.2007 року за №
30207Р90, підписаний відповідачами за
обставин невизначеності умов
виконання кредитного договору № 0
від 14.12.2007 року за які поручився
чоловік, фактично передбачає умови
розпорядження майном чоловіка, яке
знаходиться у спільній власності.

Апелянт вважає, що існуючий договір
поруки за змістом визначається як
фінансова порука. Проте, чоловік не мав
необхідного обсягу цивільної
дієздатності для укладання договору
поруки, оскільки не мав у відповідності
до закону взагалі права на укладання
даного виду договору.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без зміни виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 06.08.1988 р. ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з
ОСОБА_5.

14.12.2007 р. ОСОБА_5 уклав з АКІБ
«УкрСиббанк» (на даний час ПАТ
«УкрСиббанк») договір поруки № 30207Р90,
яким зобов'язався перед АКІБ
«УкрСиббанк» відповідати за
невиконання ОСОБА_6 усіх її зобов'язань
перед АКІБ «УкрСиббанк», що виникли з
договору про надання споживчого
кредиту від 14.12.2007 р. в сумі 70 000 доларів
США, що дорівнює 353 500 гривень. На даний
час право вимоги, що виникло з
договорів, належить ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК».

Вимогою від 30.10.2013 р. ОСОБА_5(поручитель),
ОСОБА_6 (боржник) та ОСОБА_7 (поручитель)
були повідомлені про необхідність
виконання укладених з ними договорами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно ч. 2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя; дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Відповідно до п. 25 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
оспорюванні кредитного договору чи
договору поруки, застави/іпотеки іншим
із подружжя суди мають виходити,
зокрема, з такого: - положення ст. 65 СК
України щодо порядку розпорядження
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, регулюють
відносини, які стосуються
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності подружжя, і не
стосуються права одного із подружжя на
отримання кредиту, оскільки кредитний
договір є правочином щодо отримання у
власність грошових коштів; - порука є
способом забезпечення виконання
зобов'язання (стаття 553 ЦК України),
договір поруки не створює обов'язків
для будь-яких інших осіб, крім сторін за
договором.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, викладеної в постанові
від 12.09.2012 р. за № 6-88цс12: договір
укладений одним із подружжя, створює
обов'язок для другого з подружжя лише в
тому разі, якщо договір укладено в
інтересах сім'ї, а майно одержане за цим
договором використовується для потреб
сім'ї; якщо договір одним із подружжя
укладено не в інтересах сім'ї, він не
створює обов'язку для другого з
подружжя і згоди останнього на його
укладення законом не вимагається та
відсутність такої згоди не може бути
підставою для визнання такого договору
недійсним.

За викладених обставин, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, у
апеляційного суду відсутні підстави
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, ухваленого на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 29 січня 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: