Якимівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2/330/52/2014

Справа № 330/3132/13-ц

"13" січня 2014 р. Якимівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого
судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі
- Корнієнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Якимівка
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач - представник ПАТ КБ
"Приватбанк" звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідно до укладеного договору №
б/н від 09.11.2006 року ОСОБА_1 (далі -
Відповідач) 09.11.2006 року отримала кредит
у розмірі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
Банком Договір, підтверджується
підписом у заяві. Копії Умов та правил
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою
додаються до позовної заяви. При
укладанні Договору сторони керувались
ч. І ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті
ЦК договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. Договором передбачено порядок
та умови погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Згідно
статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. Відповідно до
ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
свої зобов'язання за Договором за
угодою виконав в повному обсязі, а саме
надав Відповідачу кредит у розмірі,
встановленому Договором. Відповідно до
п.6.5 Умов надання банківських послуг, -
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором. Згідно п.6.6 Умов надання
банківських послуг, - У разі
невиконання зобов'язань за Договором,
на вимогу Банку виконати зобов'язання з
повернення Кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплати Винагороди Банку. Відповідно до
п.8.6 Умов надання банківських послуг. -
при порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплаті й
Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову. Відповідач не надавав
своєчасно Банку грошові кошти для
погашення заборгованості за Кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору, що має
відображення у Розрахунку
заборгованості за договором. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК
України. Відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконав.
Відповідно до частини другої статті 1054
та частини другої статті 1050 Цивільного
кодексу України наслідками порушення
Боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всій суми кредиту. У зв'язку
з зазначеними порушеннями зобов"язань
за кредитним договором Відповідач
станом на 31.10.2013 року має
заборгованість - 14468,98 грн., яка
складається з наступного: 3951,19 грн. -
заборгованість за кредитом; 9352,60 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов га правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 665,19 грн. -
штраф (процентна складова). Розрахунок
суми заборгованості
додається.(Розрахунок заборгованості
відображено з моменту надання та
отримання кредитної послуги.)
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України). На даний час Відповідач
продовжує ухилятись від виконання
зобов'язання і заборгованість за
договором не погашає, що є порушенням
законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідно до ч. І ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України. - Кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Таким чином
представник позивача просить стягнути
з відповідача - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі
14468,98 грн. за кредитним договором № б/н
від 09.11.2006 року, а також судові витрати.

В судове засідання представник
позивача Колодій Ю.А. надала письмову
заяву, в якій просить розглянути дану
справу за її відсутності, у випадку
необхідності не заперечує проти
винесення заочного рішення по справі.
Разом з тим надала письмові пояснення
по даній справі, в яких зазначила, що
відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, вибору контрагента та
визначенні умов договору, а у
відповідності до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно вимог ст. 207 ЦК
України, правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах. Якими обмінялися
сторони та якщо воля сторін виражена за
допомогою електронного або іншого
технічного засобу зв'язку. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його ( стороною) сторонами. Своїм
підписом на заяві від 09.11.2006 року,
відповідач підтвердив, що ознайомлений
та згоден з умовами та правилами
надання банківських послуг ( далі -
Умови), які йому були надані для
ознайомлення в письмовому вигляді.
Крім того Умови та правила надання
банківських послуг, викладені на
електронному сайті банку у вільному
доступі. Відповідно до ст. 634 ЦК України,
договором підписання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін в
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другою сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору. Таким чином
відповідач приєднався до умов та
правил надання банківських послуг,
шляхом підписання заяви, та погодився,
що разом вони складають кредитно
-заставний договір ( далі -Договір).
Відповідач не оскаржував у
встановленому законом порядку договір
або окремі його положення. В даному
випадку банком не видавався споживчий
кредит за визначенням, викладеним в п. 23
ст.1 Закону України " Про захист прав
споживачів", положення якого
поширюються лише на цей вид кредиту, а
не на інші кредитні пропозиції
фінансових установ. Договір, який був
укладений між Банком та ОСОБА_1, регулює
відносини з надання карткового
кредиту. Картка використовується для
оплати за товари, перерахунку коштів на
рахунок інших осіб, отримання готівки
та інших фінансових операцій. Тобто,
сторони не обумовлювали цільове
призначення коштів як споживчий
кредит. Банк, надаючи відповідачу
платіжну картку та відкриваючи по ній
кредит, не обмежив його у виборі
можливостей чи операцій на
використання коштів, тому Закон
України " Про захист прав споживачів" на
ці відносини не поширюється.
Відповідно до ст. ст.1048,1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем ) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до п.9.12
Умов та правил надання банківських
послуг, договір діє протягом 12 місяців
з моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк. Відповідно до п. 3.1.3 Правил
користування платіжною карткою, які є
невід"ємною частиною договору, по
закінченні строку дії картки вона
продовжується на новий строк. Якщо не
надійшла заява від держателя картки
про закриття картрахунку. Таке
свідчить про те, що сторони, укладаючи
зазначений договір досягли згоди, що по
закінченню строку його дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк, якщо раніше ( до початку місяця
закінчення строку дії) не поступило
письмової заяви держателя про закриття
картрахунку, а відтак продовжується
строк дії кредитного договору, тобто,
момент досягнення домовленості
вважається таким, що настав. Таким
чином, на підставі умов кредитного
договору, строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки. З моменту укладення кредитного
договору, а ні відповідач, а ні банк до
цього часу не заявили про намір його
припинити. У свою чергу, відповідач не
надав банку письмової заяви про
закриття картрахунку. За таких
обставин строк дії картки, у тому числі
і строк дії кредитного договору
пролонговувався з кожним роком. Крім
того, як вбачається з розрахунку
заборгованості, останній платіж у
розмірі 200,00 гривень, сплачений
відповідачем 15.04.2011 року. З умов
кредитного договору не вбачається. Що
штраф повинен нараховуватись саме на 121
день, як вказує представник
відповідача у своїх запереченнях. Як
вбачається з п. 8.6 Умов, нарахування
штрафу відбувається при подачі
позовної заяви до суду в разі порушення
строків будь - якого платежу більш ніж
на 120 років, оскільки процентна
складова штрафу розраховується саме з
суми позовних вимог. Отже, штраф
нараховано 31.10.2013 року та строки
позовної давності банком не пропущені.
Відповідно до п. 5.5.1 Умов, за
несвоєчасне виконання зобов'язань,
відповідач сплачує проценти за
підвищеною процентною ставкою, розмір
якої визначений тарифами. Тарифи є
складовою частиною кредитного
договору, про що вказано в п. 2 Умов.
Тарифами встановлено, що процентна
ставка за несвоєчасне виконання
зобов'язань становить 6,0% на місяць. На
підставі цього, враховуючи, що не одна
із сторін не інформувала одна одну про
завершення дії договору, договір на час
звернення банку до суду є діючим і тому
строк позовної давності звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості банком не пропущений,
порушене право підлягає захисту шляхом
задоволення позовних вимог у повному
обсязі та стягнення заборгованості за
кредитним договором в межах розміру
заявлених вимог.

Представник відповідача - ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, та заперечував проти їх
задоволення, зазначивши, що відповідач
по справі - ОСОБА_1 визнає вимоги щодо
стягнення з неї на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованості зі сплати
тіла кредиту та вважає, що в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з неї заборгованості з
несплачених процентів на прострочену
заборгованість та штрафів (фіксованої
частини та процентної складової) має
бути відмовлено в повному обсязі з
підстав наведених нижче. 1. Щодо
стягнення заборгованості з
несплачених процентів на прострочену
заборгованість: Позивач в позовній
заяві про стягнення заборгованості
просить стягнути на його користь
заборгованість з несплачених
процентів на прострочену
заборгованість у розмірі 9 352,60 гривень.
Як вбачається із розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
09.11.2006 року протягом дії договору № б/н
від 09.11.2006 року проценти на прострочену
заборгованість нараховувались у
розмірі 72 відсотків річних. Однак в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази того що дані відсотки
нараховувались правомірно та дійсно
відповідають домовленості сторін при
укладанні договору № б/н від 09.11.2006
року. 2.
Щодо стягнення штрафів ( фіксованої
частини та процентної складової):
Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу
України передбачено що позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема до вимог про стягнення
неустойки (пені) штрафу. Відповідно до
п. 8.6 умов надання банківський послуг -
при порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених договором,
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як
вбачається із розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
09.11.2006 року прострочена заборгованість
виникла 31.08.2009 року та строк у 121 день
сплив 01.01.2010 року, тобто з цієї дати у
позивача виникло право вимоги сплати
штрафу у відповідності до п. 8.6 умов
надання банківський послуг та з цієї
дати почався перебіг позовної давності
тривалістю в один рік. Перебіг позовної
давності за вимогою щодо сплати штрафу
закінчився 02.01.2011 року. Відповідно до ч.4
ст. 267 ЦК України, сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
відмови у позові. Відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 31 Постанови пленуму
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 1 частини 13 статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи). Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст. 128 ЦПК
України вважає, що в задоволенні вимог
позивача щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості з несплачених
процентів на прострочену
заборгованість у розмірі 9352,60 гривень
має бути відмовлено в повному обсязі у
зв'язку з необґрунтованістю вимоги та
до вимог про стягнення з відповідача
штрафу (фіксована частина) у розмірі
500,00 гривень та штрафу (процентна
складова) у розмірі 665,19 гривень має
бути застосований строк позовної
давності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги законні, обґрунтовані та
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до наданих позивачем копій
документів сума заборгованості ОСОБА_1
складає - 14468,98 гривень, яка складається
з наступного: заборгованості за
кредитом - 3951,19 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом
складає - 9352,60 гривень, даний факт
підтверджується матеріалами справи,
які надані позивачем по справі, а саме:
розрахунком суми заборгованості
ОСОБА_1 згідно з кредитним договором №
б/н від 09.11.2006 року станом на 31.10.2013 року;
копією паспорту відповідача; копією
договору № б/н від 09.11.2006 року; довідкою
ПАТ КБ " Приватбанк" АА № 241170 з єдиного
державного реєстру підприємств та
організації України; копією
банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011
року; копією статуту ПАТ КБ
"Приватбанк".

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору, та вимогами Цивільного
Кодексу України, інших актів
цивільного законодавства. Тому
стягнення заборгованості з
відповідача ОСОБА_1 за кредитом в
розмірі 3951,19 гривень підлягає
стягненню.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Щодо
стягнення заборгованості з
несплачених процентів на прострочену
заборгованість в розмірі 9352,60 гривень
підлягає стягненню частково. Позивач в
позовній заяві про стягнення
заборгованості просить стягнути на
його користь заборгованість з
несплачених процентів на прострочену
заборгованість у розмірі 9 352,60 гривень.
Як вбачається із розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
09.11.2006 року протягом дії договору № б/н
від 09.11.2006 року проценти на прострочену
заборгованість нараховувались у
розмірі 72 відсотків річних (а.с. 5-6).
Однак позивачем суду не надано жодних
доказів того, що дані відсотки в
розмірі 72% ставки (прострочена
заборгованість) нараховувались
правомірно та дійсно відповідають
домовленості сторін при укладанні
договору № б/н від 09.11.2006 року, або
укладанням між ними додаткової угоди,
або збільшенням процентної ставки
банком одностороннє та повідомленням
належним чином про це збільшення
відповідача ОСОБА_1. Тому відповідно
стягнення заборгованості по процентам
за користування кредитом підлягає
стягненню, відповідно до договору № б/н
від 09.11.2006 року проценти на прострочену
заборгованість повинні нараховуватись
у розмірі 36 відсотків річних (а.с.7), що
також підтверджується позовом та
умовами надання банківських послуг
(а.с.3, 10), а тому сума заборгованості по
процентам за користування кредитом
складає 4676 гривень 30 копійок.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу
України передбачено, що позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема до вимог про стягнення
неустойки (пені) штрафу. Щодо стягнення
штрафів (фіксованої частини та
процентної складової), відповідно до п.
8.6 умов надання банківський послуг - при
порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених договором,
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як
вбачається із розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
09.11.2006 року (а.с.5-6) прострочена
заборгованість виникла 31.08.2009 року та
строк у 121 день сплив 01.01.2010 року, тобто з
цієї дати у позивача виникло право
вимоги сплати штрафу у відповідності
до п. 8.6 умов надання банківський послуг
та з цієї дати почався перебіг позовної
давності тривалістю в один рік. Перебіг
позовної давності за вимогою щодо
сплати штрафу закінчився 02.01.2011 року.
Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою відмови у позові. Відповідно
до ст. 256 ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Відповідно позовні вимоги про
стягнення штрафів (фіксованої частини
та процентної складової) не підлягають
задоволенню. А тому загальна сума
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 09.11.2006 року з відповідача
ОСОБА_1 складає: заборгованість за
кредитом - 3951 гривень 19 копійок +
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4676 гривень 30
копійок = 8627 (вісім тисяч шістсот
двадцять сім) гривень 49 копійок та сума
судового збору в розмірі 229,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 527,530, 549, 615, 1049-1054 ЦК України, ст.ст.
10, 11,60,212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ
"Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН:
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Якимівським РВ УМВС України у
Запорізькій області, 12.12.1995 року та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ПАТ КБ "Приватбанк" (р/р 3111, МФО 305299,
ідентифікаційний код за )
заборгованість за кредитом - 3951 гривень
19 копійок, заборгованість по процентам
за користування кредитом - 4676 гривень 30
копійок, а всього заборгованість по
кредитному договору на суму 8627 (вісім
тисяч шістсот двадцять сім) гривень 49
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН:
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Якимівським РВ УМВС України у
Запорізькій області, 12.12.1995 року та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ПАТ КБ " Приватбанк" (р/р 0001, МФО
305299, ідентифікаційний код за ) судовий збір у розмірі 229,40
гривень.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через Якимівський
районний суд Запорізької області
протягом 10 днів з моменту його
проголошення, сторонами в той же строк
з моменту отримання. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя : Т.В.
Нестеренко