УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2014 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали позовної заяви Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

у с т а н о в и в:

17.06.2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суму м. Києва і підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, з огляду на наступне.

Згідно наявних в матеріалах справи офіційних даних відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Належне відповідачу нерухоме майно, заборгованість з наданих житлово-комунальних послуг по якому просить стягнути позивач, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви попередньо позивач звертався до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований ухвалою суду від 18.02.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до положень ст. 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу діють правила підсудності визначені ст. 109 ЦПК України, при цьому для позовного провадження в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності.

Оскільки предметом спору є заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по утриманню квартири, що розташована в Печерському районі м. Києва, спір стосується нерухомого майна, а отже діє правило виключної підсудності, оскільки виникають зобов'язальні відносини з приводу користування таким майном.

Аналогічна позиція викладена й в узагальненні Апеляційного суду м. Києва «Судова практика з питань розмежування юрисдикції загальних, господарських і адміністративних судів», за результатами аналізу судових справ за 2010-2012 роки.

Згідно положень ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 114, 115, 121, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернути позивачу, для подання до належного суду.

Повернути Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп., що сплачено відповідно до платіжного доручення №374 від 23.05.2014 року на р/р0005, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -