АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/4528/14
Головуючий 1 інстанції - Чайка І.В.
Справа № 641/1044/14-ц
Доповідач -Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : - Довгаль А.П.

Сащенко І.С.

При секретарі: - Костенко Я.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 25 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фінансове агентство
«Верус» в особі філії Товариства з
обмеженою відповідальністю Фінансове
агентство «Верус» у Комінтернівському
районі м. Харкова, ОСОБА_6 про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
відповідно до укладеного договору №
НАFСSЕ00000004 від 18.12.2006 року, ОСОБА_6
отримав кредит у позивача в розмірі
1200,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 16.12.2009 року.

Відповідно до умов кредитного договору
позичальник - ОСОБА_6 зобов'язався
погашати заборгованість за кредитом,
що складається з заборгованості за
кредитом, за процентами, комісією,
винагородою та інших витрат, в порядку
та на умовах передбачених кредитним
договором, а саме щомісяця в період
сплати надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж).

Зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним
договором забезпечено порукою, а саме
Договором поруки від 22.03.2011 року,
укладеним з поручителем - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Українське Фінансове Агентство
"ВЕРУС", в особі філії "Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС"
у Комінтернівському районі міста
Харкова. Згідно із зазначеним
договором, поручитель та боржник
відповідають перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
як солідарні боржники.

Взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору позивач виконав
своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_6
вищевказані грошові кошти.

У порушення умов договору ОСОБА_6
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим станом на 13.12.2013 року в нього
виникла заборгованість перед
позивачем в розмірі 94371,02 грн.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просив стягнути виниклу
заборгованість з відповідачів
відповідно до умов кредитного договору
та договору поруки, а також стягнути з
ОСОБА_6 понесені позивачем судові
витрати.

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача
підтримав доводи позивної заяви та
просив її задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник
в судовому засіданні заперечували
проти позову, посилаючись на те що
Судовим наказом Печенізького
районного суду Харківської області від
22.10.2008 року № 2-Н-27/2008 з ОСОБА_6 біло
стягнуто на користь ЗАО КБ
«ПриватБанк» 11 157, 79 грн -
заборгованість станом на 06.10 2008 року за
кредитним договором № НАРС8Е00000004 від
18.12.2006 року. Зараз проходить стягнення
за виконавчим листом, та сума залишку
за ним складає 600 грн. Після винесення
судового наказу відповідач ОСОБА_6
жодної суми за цім кредитним договором
не вносив. Позивач звернувся до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитним договором в тільки у
лютому 2014 року. Таким чином, відповідач
ОСОБА_6 та його представник вказують на
те, що коли позивач дізнався про
порушення ним умов кредитного договору
, минуло більш трьох років, у зв'язку з
чим відповідач просив застосувати до
вимог позивача строк позовної давності
та відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача ТОВ " УФА "
Верус", в судове засідання не з'явився
про день та час слухання справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки суду не повідомив.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 25 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено
питання про скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про задоволення позову.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції
не дав належної оцінки наданим доказам,
порушив вимоги матеріального і
процесуального закону.

Апелянт вважає, що надав суду першої
інстанції достатньо доказів для
вирішення питання про поважність
причин пропуску позовної давності.
Апелянт стверджує, що боржник постійно
погашав кредит з ё10.02.2012 року по 29.11.2013
року і позов заявлено в межах позовної
давності крім того в судовому
засіданні представник позивача
заявляв клопотання про визнання
поважною причину пропуску строку
позовної давності.

Заслухавши доповідача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно договору №HAFCSE00000004 від 18.12.2006
року ОСОБА_6 отримав у позивача кредит в
розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 16.12.2009 року.

Договором передбачено щомісяця
погашати заборгованість, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією а також
інших витрат.

Зазначене зобов'язання було
забезпечено порукою, а саме договором
поруки від 22.03.2011 року, укладеним з
поручителем Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове агентство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» у
Комінтернівському районі. М. Харкова.
Згідно зазначеного договору
поручитель і боржник мають солідарно
відповідати перед банком за повернення
кредиту.

Оскільки відповідач умови договору не
виконувалися належним чином за період
з 18.12.2006 року по 13.12.2013 року у
відповідача виникла заборгованість в
розмірі 94371 грн.02 коп.

Судом встановлено, що наказом
Печенізького районного суду
Харківської області від 22.10.2008 року з
ОСОБА_6 було стягнуто на користь ЗАО КБ
«Приватбанк» заборгованість на 06.10.2008
року в сумі 11157,79 грн. З матеріалів
справи вбачається, що останню оплату в
рахунок погашення заборгованості
відповідачем здійснено 08 серпня 2008
року.

У відповідності до ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Статтею 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
пропущено позовну давність. Згідно
кредитного договору боржник
зобов'язався погашати заборгованість
щомісячно. На час звернення до
Печенізького районного суду із заявою
про видачу судового наказу позивач в
жовтні 2008 року знав про те, що боржником
ОСОБА_6 порушується його право.
Порушення права позивача підтверджено
судовим наказом від 22 жовтня 2008 року
(а.с.27,28). Банк заявив вимоги про
стягнення заборгованості за період з
18.12.2006 року по 13.12.2013 року не зважаючи на
те, що судовим наказом вже стягнуто
заборгованість за період з 18.12.2006 року
по 06.10.2008 року.

Суд обґрунтовано вирішив, що строк на
звернення до суду з зазначеним позовом
сплинув 01 грудня 2011 року. Відповідно до
ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Суд першої інстанції обґрунтовано
застосував позовну давність і з цих
підстав відмовив у задоволенні позову.
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Ко Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
не доведено, що позовну давність ним
пропущено з поважних причин, не
міститься таких доказів і в
апеляційній скарзі.

Посилання позивача на те, що до грудня
2013 року відповідач сплачував
заборгованість за кредитом суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до
уваги. Встановлено, що в цей час з
ОСОБА_6 стягувалися суми на підставі
судового наказу. Ніяких сум
добровільно з метою погашення
заборгованості за кредитом після
видачі судового наказу відповідач не
сплачував.

Колегія вважає, що у задоволенні позову
відмовлено обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовую. Колегія
погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржено безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -