Справа № 445/2473/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Золочівський
районний суд Львівської області

в складі судді Постигача
Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золочеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ
"Автоклуб" про визнання договору
завершеним та ін., -

В С Т А Н О В И В :

24 травня 2006 року між ОСОБА_2 і
товариством з обмеженою
відповідальністю "Автоклуб" було
укладено договір № 12390 по якому
товариство зобов`язалось надати ОСОБА_2
послуги на придбання легкового
автомобіля ВАЗ-2107 , а ОСОБА_2
зобов`язався оплатити ці послуги.

ТзОВ "Автоклуб" придбало у філії
"Либідь-Авто" акціонерного товариства
"УкрАвто" автомобіль ВАЗ-21073 за ціною
32350 грн. який товариство передало
ОСОБА_2

ОСОБА_2 до 5.07.2011 року частковими
внесками сплатив ТзОВ "Автоклуб" 32987
грн.

Але , не дивлячись на це , ТзОВ
"Автоклуб" продовжує виставляти ОСОБА_2
вимоги про сплату ним товариству ще 15096
грн.

Вважаючи ці вимоги незаконними ,
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
ТзОВ "Автоклуб" і , уточнивши позовні
вимоги , просить визнати недійсними як
сам договір № 12390 від 24 травня 2006 року
так і додатки до нього .

Свій позов мотивує тим, що 24.05 2006 р.
між ним та ТзОВ "Автоклуб" м. Києва було
укладено договір побутового підряду,
згідно якого ТзОВ "Автоклуб"
зобов'язалося надати йому послуги,
спрямовані на придбання автомобіля
марки "ВАЗ 2107", а він зобов'язався
оплатити вартість даних послуг.

Згідно договору купівлі - продажу
від 15.02 2007 р. філія "Либідь - Авто"
акціонерного товариства "УкрАвто"
продала ТзОВ "Автоклуб" легковий
автомобіль "ВАЗ 2107" вартістю 32 350 грн.,
який згодом був йому переданий.

Станом на 05.07 2011 р. ним сплачено
ТзОВ "Автоклуб" внески в розмірі 32 987
грн.12 коп.

Незважаючи на те, що ним з значним
випередженням узгодженого між
сторонами графіку платежів ще 05.07 2011
року фактично була сплачена повна
вартість придбаного автомобіля, ТзОВ
"Автоклуб" продовжує виставляти йому
платіжні доручення на внесення
щомісячних чистих адміністративних
внесків. Станом на 16.10 2013 р.
заборгованість складає 15096 грн.

У відповідності до Закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
дії відповідача по наданні будь-яких
фінансових послуг могли здійснюватись
лише при наявності відповідної
ліцензії . Це передбачено в ст.34 цього
Закону. Стаття 227 ч.1 ЦК
України передбачає , що правочин
юридичної особи , вчинений нею без
відповідного дозволу ( ліцензії) може
бути визнаний судом недійсним.

Отже, залучаючи як його кошти , так
і інших фізичних осіб для надання
послуг по придбанню автомобіля ,
товариство "Автоклуб" фактично
надавало фінансові послуги без
відповідної ліцензії , а тому договір №
12390 від 24 травня 2006 року з додатками до
нього має бути визнаний недійсним.

Представник ТзОВ "Автоклуб" в суд
не з`явився , але товариство подало
клопотання в якому просить розгляд
справи проводити у відсутності його
представника.

Також товариство подало два
письмових заперечення проти позову у
яких вказує , що звернення ОСОБА_2 з
позовом є його намагання ухилитись в
односторонньому порядку від виконання
договірних зобов`язань по оплаті
вартості отриманого ним автомобіля та
оплати наданих послуг.

Товариство "Автоклуб"
зобов'язалось надати посередницькі
послуги ОСОБА_2 на придбання та
передачі йому автомобіля ВАЗ-21073 на
умовах 100 місячного періоду поетапної
оплати його вартості. ОСОБА_2
зобов`язався з моменту підписання
договору сплачувати на рахунок
товариства грошові внески , направлені
на оплату вартості автомобіля і послуг
товариства.

Товариство своє зобов`язання
виконало і 15.02.2007 року передало ОСОБА_2
автомобіль.Посилання позивача про те ,
що сплата ним 32987 грн. є повним
виконанням договірних умов не
відповідає дійсним умовам.

Згідно додатку № 1 до договору
про надання послуг №12390 та додатку № 1
до договору комісії № 12390/1 ОСОБА_2
щомісячно зобов`язався оплачувати
чистий ( оплата вартості
автомобІля) -1 % та 02 % адміністративні
послуги в загальному -1,2 % від вартості
автомобіля , що діятиме у відповідних
місяцях на підставі інформації від
офіційних дилерів.

Після передачі автомобіля 15
листопада 2007 року сторони уклали
додаткові угоди № 3 до договору про
надання послуг № 12390 та № 2 до договору
комісії 12390/1 , узгодивши залишкову
боргову оплату по повних внесках ( 29115)
грн. оплати вартості автомобіля та 5823
грн. по адміністративних послугах , яку
потрібно було здійснити за 90 місяців.

Позивач здійснював оплату повних
внесків по листопад 2010 року в
загальному за 45 з погоджених 90 місяців.

З грудня 2010 року він в
односторонньому порядку припинив
виконання взятих на себе зобов`язань .
Кінцевий термін повного виконання
зобов`язань спливає в серпні 2014 року.

Щодо розрахунку суми залишкового
боргу , зазначеної 15.02.2007 року в
додатках 2 та 3 , то розрахунок
проводився відповідно вартості
автомобіля , яка діяла на той час в
лютому 2007 року, а саме 32350 грн. Ця
вартість була вказана і в договорі
застави ВЕЕ № 581060.

В подальшому , згідно умов
договорів, нарахування до оплати
щомісячних повних внесків проводилось
виходячи з вартості автомобіля кожного
місяця на підставі цінової інформації
офіційних автодилерів.

Тому згідно додатку № 2 та № 3 до
договору учасник повинен сплачувати
щомісячні внески виходячи з діючої на
день платежу ціни автомобіля. Сума 32350
грн . , як вартість автомобіля, мала б
місце тоді , коли б вона була незмінною.

В другому запереченні щодо
уточнення позовних вимог ОСОБА_2
"Автоклуб" вказує , що згідно ст. 217 ЦК
України недійсність окремих частин
правочину не має наслідком недійсність
інших його частин і правочину в цілому.
Очевидно, що без тих частин, які позивач
просить визнати недійсними, зазначені
правочини не були б вчинені, оскільки
залежність розміру внесків від діючої
вартості автомобіля обумовлена
зобов'язанням ТОВ " Автоклуб"
забезпечити автомобілями всіх
учасників, незважаючи на інфляційні
процеси та зростання, внаслідок цього,
вартості автомобілів, які
закуповуються по діючій, а не
минулорічній ціні.

Щодо порушення з боку ТОВ
"Автоклуб" принципів добросовісності
та наявності дисбалансу договірних
прав та обов'язків на шкоду позивача, а
також навмисного введення позивача в
оману щодо істотних правових наслідків
договору вказали, що позивач не навів
жодного факту - в чому саме полягав
дисбаланс договірних прав, щодо яких
істотних умов договору позивач був
навмисне введений в оману.

Позивач придбав автомобіль в
лютому 2007 року, сплативши пари цьому
близько 10 % його вартості, після чого
сплативши протягом 3 років 9 місяців
залишок вартості автомобіля на момент
отримання, без оплати послуг ТОВ
"Автоклуб", без урахування інфляційних
процесів, вдає, що свої договірні
обов'язки він виконав.

Крім цього, у заяві про уточнення
позовних вимог йдеться не про
уточнення, а про зміну підстав позовних
вимог - визнання частин договору
недійсними. Таким чином до позовної
заяви в цій частині застосовується
строк позовної давності, встановлений
ст. 257 ЦК України, перебіг якого
починається від дня, коли особа
довідалась або могла довідатись про
порушення свого права.

Таким днем слід вважати день
укладення договорів - 24.05 2006 р., оскільки
з того часу ті частини договорів, які
позивач просить визнати недійсними,
ніяких змін не зазнали, а тому, строк
позовної давності минув.

Оцінивши подані сторонами докази
, суд прийшов до переконання , що позов
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як видно з договору № 12390 від 24
травня 2006 року про надання послуг , то
він був укладений між ОСОБА_2 і ТОВ
"Автоклуб" і по цьому договору
товариство зобов`язалось надати
позивачу послуги , направлені на
придбання автомобіля , вказаного в
додатку № 1 через систему "Автоклуб".

ОСОБА_2 зобов`язався укласти з
товариством договір № 2 , оплачувати
послуги товариству у відповідності до
додатком № 2 і витрати товариства по
організації страхування автомобіля ,
застрахувати автомобіль і після
отримання автомобіля укласти
нотаріальний договір його застави з
накладенням заборони на його
відчуження.

Договором купівлі-продажу № 12390/2
від 15.02.2007 року підтверджено , що ТОВ
"Автоклуб" придбало в філії
"Либідь-Авто" акціонерного товариства
"Укр-Авто" автомобіль ВАЗ-21073 вартістю
32350 грн.

Як видно з копії довідки - рахунка
№ 244169 від 15.02.2007 року , то філіал
"Либідь-Авто" продав ОСОБА_2 автомобіль
ВАЗ-21070 за 32 350 грн.

ОСОБА_2 представив суду квитанції по
оплаті послуг відповідача по
придбанні автомобіля на загальну суму
32987 грн.

Крім цього , як видно з копій
додатків № 2 і № 3 , то ОСОБА_2
зобов`язався сплачувати ТОВ "Автоклуб"
як числі внески , так і внески
адміністративні.

Отже, 15 лютого 2007 року позивачу
було надано автомобіль, і в цей же час
йому було запропоновано підписати
додаток №3 до угоди про надання послуг
№12390 від 24 травня 2006 року, та додаток №2
до угоди про надання послуг №12390 від 24
травня 2006 року.

Тобто, фактично позивачу було нав'язано
умови додатків до договорів №3 та №2
від 15 лютого 2007 року, та відповідно не
надано достатнього часу для прийняття
свідомого рішення. Оскільки у нього був
вибір, або отримати автомобіль, за який
він уже сплатив всі кошти, або
відмовитися від цього та не
підписувати додатків до угоди від 15
лютого 2007 року.

У відповідності до ст. 4 п.1 Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" , фінансовими
послугами вважаються такі дії як ,
випуск платіжних документів ,
платіжних карток , дорожніх чеків та їх
обслуговування , кліринг, інші форми
забезпечення розрахунків , довірче
управління фінансовими активами,
діяльність з обміну валют, залучення
фінансових активів із зобов'язанням
щодо наступного їх повернення,
фінансовий лізинг, надання коштів у
позику, в тому числі і на умовах
фінансового кредиту, надання гарантій
та поручительств, переказ грошей,
послуги у сфері страхування та
накопичувального пенсійного
забезпечення, торгівля цінними
паперами, факторинг, інші операції, які
відповідають критеріям, визначеним у
п.5 ч.1 ст1 цього закону.

п.5 ч.1 ст.1 Закону передбачено, що
фінансові послуги - це операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Відповідно до ст. 34 закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
діяльність, пов'язана з наданням будь -
яких фінансових послуг, що передбачає
залучення фінансових активів від
фізичних осіб, може здійснюватися лише
фінансовими установами після
отримання відповідної ліцензії.

Оскільки на час передачі позивачу
автомобіля , тобто на 15.02.2007 року ,
ОСОБА_2 ще не виплатив всю його
вартість , то фактично відповідач на
оплату цієї вартості витратив свої
кошти , шо означає , що товариство
надало ОСОБА_2 фінансові послуги.

Така діяльність позивача є
діяльністю з надання фінансових
послуг.

Ст. 227 ч.1 ЦКУкраїни передбачає , що
правочин юридичної особи , вчинений без
відповідного дозволу ( ліцензії) може
бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ст.203 ч.1 ЦК зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу , іншим актам цивільного
законодавства , а також інтересам
держави і суспільства , його моральним
засадам Отже ,
укладення між сторонами договору № 12390
від 24.05.2006 року суперечило ст. 34 Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" та ст.227 ч.1 ЦК
України.

Як убачається з копії рішення
апеляційного суду м. Києва від 14
листопада 2012 року, то цьому суду під
час розгляду аналогічної справи була
надана довідка № 10030/44-9 від 17.08.201 року
Державної комісії з регулювання
ринків фінансових послуг України у
якій була інформація , що ТОВ "Автоклуб"
до державного реєстру фінансових
установ не вносилась , статусу
фінансової установи ТОВ "Автоклуб" не
набуло , ліцензії на право надання
фінансових послуг не отримувало .

Отже , так як ТОВ "Автоклуб" ,
залучаючи кошти як позивача , так і
інших фізичних осіб для надання послуг
по придбанню автомобіля ОСОБА_2 ,
фактично надавало фінансові послуги
без відповідної ліцензії , тому договір
від 24.05.2006 року з додатками до нього є
недійсним.

Що стосується покликання
відповідача на те , що ОСОБА_2 пропустив
строк позовної давності , то суд не
приймає це до уваги , оскільки про
рушення свого права позивач взнав не
24.05.2006 року , а вже тоді , як відповідач
почав ставити йому претензії про
додаткову сплату ще більше 19 тис. грн.
наданих послуг.

Заперечення ОСОБА_2 проти сплати
цих послуг "Автоклуб" направив ОСОБА_2
15.03.201 року , а позов він пред`явив 26.11.2013
року , тобто до спливу 3-х річного строку
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК
України , ст. 1 , 34 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг" ,
ст.203 ч.1 і 227 ч.1 ЦК України суд- ,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити . Договір
№ 12390 від 24 травня 2006 року , з додатками
до нього , що був укладений між ТОВ
"Автоклуб" і ОСОБА_2 визнати недійним.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення

Суддя Б. А. Постигач