АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/2476/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1537/14
Головуючий у 1-й інстанції Савинський Г.
Доповідач Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Л.І.,

суддів: Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника
Гирявоісковецької сільської ради
Безпалько М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Лохвицького районного суду
Полтавської області від 03 лютого 2014
року

по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 29 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 29 липня 2013
року, яким її зобов'язано знести
самовільно збудований паркан, що
розділяє належні їй та ОСОБА_3 земельні
ділянки.

Посилалася на те, що постановою
Лохвицького районного суду від 23
жовтня 2013 року скасовано постанови та
приписи державного інспектора з
контролю за використанням та охороною
земель Лохвицького району Адаменко
Д.І., що спростовує наявність в її діях
факту самовільного захвату частини
земельної ділянки ОСОБА_3

Крім того, вказувала, що рішенням,
перегляду якого вона вимагає, її
зобов'язано знести паркан на межі із
домоволодінням позивачки, однак
насправді паркану немає, натомість на
межі розташовані господарські
будівлі, збудовані ще у 1990 році.

Ухвалою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 03 лютого 2014
року відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про перегляд рішення
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 29 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її
в апеляційному порядку оскаржила
заявник ОСОБА_2, яка, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
просила скасувати ухвалу суду першої
інстанції та рішення, перегляду якого
вона вимагає, та постановити нове
рішення про відмову в позові.

Нововиявленими обставинами зазначає
скасування постанов та приписів,
застосованих до неї за самовільний
захват частини земельної ділянки
ОСОБА_3 та відсутність паркану, який її
зобов'язано знести.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Лохвицького
районного суду Полтавської області від
29 листопада 2013 року зобов'язано ОСОБА_2
знести самовільно збудований нею
паркан довжиною 18 м зі сторони
вул.Залісся, який розділяє належну
ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка
знаходиться в користуванні ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що обставини, на які вона
посилалася не є нововиявленими,
оскільки скасування постанови про
накладення на неї адміністративного
стягнення не має жодного відношення до
її обов'язку знести самовільно
збудований паркан.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції та зводяться до
довільного тлумачення норм
процесуального права.

Передбачений главою 4 розділу V ЦПК
перегляд судових рішень, що набрали
законної сили, у зв'язку з
нововиявленими обставинами є
самостійною стадією цивільного
процесу, в якому судом перевіряється
наявність чи відсутність правових
підстав для цього - юридичних фактів,
які існували на час розгляду справи,
але не були і не могли бути відомі
заявнику, хоча їх подання до суду могло
потягти ухвалення іншого за змістом
судового рішення.

За змістом ст.361 ЦПК України підставами
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами, зокрема, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
роз'яснено, що необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 частини другої статті 361
ЦПК, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Нова обставина, що з'явилася або
змінилася після розгляду справи, не є
підставою для перегляду справи в
порядку, встановленому ст.ст. 361-366 ЦПК
України.

При цьому, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції, оскільки в його
основу були покладені дійсні, чинні й
не оспорені заявником факти, та
законність рішення була предметом
перевірки апеляційним судом.

Скасування постанов та приписів
інспектора щодо земельних порушень
відповідачки - є новими обставинами,
які виникли після розгляду справи, а не
нововиявленими, тому підстави для
перегляду рішення суду - відсутні.

Крім того, постанова про накладення на
відповідачку адміністративного
стягнення, яка в подальшому скасована у
судовому порядку, не була єдиним
доказовим джерелом щодо порушення
ОСОБА_2 межі суміжного
землекористувача, та не може вплинути
на відповідні висновки.

Також не є нововиявленою обставиною
посилання заявниці на те, що замість
паркану нею насправді споруджено
господарські споруди. Оскільки про
вказану обставину ОСОБА_2 було відомо
до ухвалення рішення, а тому вона не має
юридичних наслідків у розумінні ст.361
ЦПК України. У разі підтвердження
вказаної невідповідності, такий
недолік матиме правові засоби усунення
під час виконання рішення або
слугувати підставою нового позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що ОСОБА_2 штучно намагається домогтися
перегляду рішення, ухваленого не на її
користь, у спосіб, не обумовлений
чинним законодавством.

Крім того, за змістом ч.2 ст. 307 ЦПК
України апеляційний суд відповідно до
наданих йому повноважень має право
постановити ухвалу про скасування
ухвали суду першої інстанції про
залишення заяви про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами без задоволення,
постановленої з порушенням норм
процесуального права, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції, до повноважень
якого законом віднесено вирішення
цього питання. Нормами ЦПК не
передбачено права апеляційного суду
постановляти ухвалу про задоволення
такої заяви і скасування ухваленого
судом першої інстанції судового
рішення, тому відповідне клопотання
заявниці взагалі позбавлене правового
підґрунтя.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону, а тому
апеляційну скаргу відхиляє та залишає
ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.303,304,307, п.1 ч.1 ст.312,
ст.ст.314,315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Лохвицького районного суду
Полтавської області від 03 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ /підпис/
П.М. Карнаух

/підпис/ Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук