СІМФЕРОПОЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Справа № 116/944/14-ц

Провадження № 2/116/777/14

25.02.2014 року
м. Сімферополь

Суддя Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим
Хіневич А.М., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою, в якій просив зняти
арешт, що був накладений постановою
головного державного виконавця ВДВС
Сімферопольського РУЮ Гриневич О.В. від
29.11.2011 року про арешт майна ОСОБА_1

При вирішенні питання про прийняття
позовної заяви до провадження, суд
дійшов висновку, що заява не підлягає
прийняттю до провадження, виходячи з
таких міркувань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства;
законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просить скасувати арешт,
накладений на все його майно державним
виконавцем в ході виконання судового
рішення.

З представлених до позову матеріалів
встановлено, що постановою державного
виконавця від 29.11.2011 р. було накладено
арешт на все рухоме майно ОСОБА_1, а
28.01.2014 р. виконавчий документ з
примусового виконання рішення
Сімферопольського районного суду від
02.09.2011 р. було повернуто стягувачеві.

Відповідно до приписів ст.ст.47, 30 Закону
України «Про виконавче провадження»
повернення виконавчого листа
стягувачу є завершенням виконавчого
провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 50 зазначеного
Закону, якою передбачені наслідки
завершення виконавчого провадження, у
разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно належить їй, а не
боржникові, може звернутися з позовом
про зняття арешту з вказаного майна.

Відповідно до ч.3 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, з майна боржника може бути
знято арешт за постановою начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
якщо виявлено порушення порядку
накладення арешту, встановленого цим
Законом.

Положення ч.5 ст.60 вказаного Закону про
зняття арешту з майна стосуються
випадків вчинення таких дій в рамках
незавершеного виконавчого
провадження.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.82 Закону рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Порядок такого оскарження
встановлений розділом VІ ЦПК України
(Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах та рішень інших органів
(посадових осіб) та ч.7 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та передбачає звернення особи із
заявою чи скаргою на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця.

З урахуванням зазначеного, оскільки
фактично позивачем оскаржуються дії
державного виконавця, який не скасував
арешт після завершення виконавчого
провадження, а діючим законодавством
встановлений порядок такого
оскарження шляхом подання скарги на
дії чи бездіяльність державного
виконавця та його рішення, а не в рамках
позовного провадження, у відкритті
провадження за позовною заявою ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції про зняття арешту
суд вважає необхідним відмовити, з тих
підстав, що справа не підлягає розгляду
у порядку цивільного судочинства
(позовного провадження), визначеного
ст.15 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, ст.60, 82
Закону України «Про виконавче
провадження» суд

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за
позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського районного
управління юстиції про зняття арешту.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі апеляційної скарги на ухвалу
суду протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
А.М. Хіневич