Провадження №2/761/49/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 лютого 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києвав
складі головуючого суддіМальцева
Д.О.при секретарі Жигня І.В.розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПрАТ «Просто
страхування» про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі позивачі)
звернулись до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
ПрАТ «Просто страхування» (далі
відповідач) про стягнення страхового
відшкодування та оральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
01.10.2010р. о 12год.50 хв. На перехресті
вул.Полтавський шлях та вул.Чувашської
у м. Харкові сталася ДТП за участі
автомобіля «Хонда-Акорд» під
керуванням позивача та автомобілем
«Деу-Сенс» під керуванням водія ОСОБА_5
відповідальність якого застрахована
відповідачем.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 21.10.2010р. ОСОБА_5 визнано
винним у скоєному ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Позивачі неодноразово звертались до
відповідача із вимогою про виплату
страхового відшкодування, проте
відповідач відмовився виконати свої
зобов'язання. Таким чином станом на
момент звернення із позовом до суду,
відповідач не відшкодував позивачам
43502,51 грн. матеріальної шкоди, яка
складається з 34827,36грн. - сума страхової
виплати, 5642 грн. пені за прострочення
виконання зобов'язання, інфляційні
втрати 1462,75грн., 1139,4грн.- 3% річних,
витрати пов'язані із проведенням
товарознавчого дослідження у розмірі
360 грн., та моральну шкоду у розмірі
5000грн.

В подальшому позивач збільшив позовні
вимоги, просив стягнути страхове
відшкодування у розмірі 25000грн., пеню у
розмірі 3530 грн., інфляційні втрати -
1071грн., 3% річних у сумі 712 грн., моральну
шкоду у розмірі 5000грн., витрати на
правову допомогу у розмірі 5000грн. та
судові витрати пов'язані з розглядом
справи у розмірі

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог
надавши письмові заперечення.
Заперечення обґрунтовані тим, що
відповідно до звіту від 09.11.2011р.
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля «Хонда
-Аккорд» становить 34827,36грн., а
відновлювальний ремонт складає 52832,33
грн. Оскільки автомобіль позивача
визнано фізично знищеним, то вартість
матеріальної шкоди становить різницю
між вартістю транспортного засобу до
та після ДТП. Згідно із звітом від
22.11.10р. утилізаційна вартість
автомобіля складає 15048,17 грн. Отже
розмір страхового відшкодування
повинен складати 19269,19 грн.

Крім цього, вході проведення
страхового розслідування встановлено,
що характер і порядок розміщення
механічних пошкоджень на автомобілях
свідчать про те, що пошкодження не
могли бути отримані при тих обставинах
що були заявлені двома водіями.
Враховуючи викладене, відповідач е мав
законних підстав для визнання
заявленої події страховим випадком, а
тому на думку представника відповідача
останнім правомірно відмовлено у
виплаті страхового відшкодування.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.08.2010р. між
відповідачем та ОСОБА_6 укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № 4808613 серії ВЕ, автомобіля
марки «Деу-Сенс» реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема постанови Жовтневого
районного суду м. Харкова від 21.10.2010р. по
справі № 3-3552/10 про притягнення до
адміністративної відповідальності за
скоєне адміністративне правопорушення
ОСОБА_5, 01.10.2010р. о 12год.50 в м. Харкові
відбулось ДТП за участю автомобілів
«Деу-Сенс» під керуванням ОСОБА_5 та
«Хонда - Аккорд» під керуванням водія
ОСОБА_4 Внаслідок ДТП позивачу було
заподіяно матеріальну шкоду.

04 жовтня 2010року позивач та ОСОБА_5
звернулись до відповідача з
повідомленнями про настання
страхового випадку та надали пояснення
по факту настання вищевказаної події.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
страхування» страховик або моторне
(транспортне) страхове бюро, у разі
необхідності можуть робити запити про
відомості, пов'язані із страховим
випадком до правоохоронних органів ,
банків, медичних закладів та інших
підприємств установ і організацій, що
володіють інформацією про обставини
страхового випадку, а також самостійно
з'ясовувати причини та обставини
страхового випадку.

09 листопада 2010 року за заявою позивача
ТОВ «Сател Груп» яка є суб'єктом
оціночної діяльності встановлено
матеріальний збиток завданий
власникові автомобіля «Хонда Аккорд»
внаслідок його пошкодження при ДТП.
Відповідно до звіту № 305/10-2010
матеріальний збиток власникові «Хонда
Аккорд» в результаті його пошкодження
при ДТП складає 34827,36 грн.

Відповідач не визнаючи обставини ДТП
страховим випадком, звернувся до
експертної компанії
«Укравтоекспертиза» щодо встановлення
відповідності пошкоджень
«Хонда-Аккорд» в результаті ДТП з
автомобілем «Деу-Сенс». Відповідно до
наданого висновку від 23.12.2010р. № 702-АТ
встановлено, що з технічної точки зору,
версії водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_4
викладені ними у повідомленнях про
страховий випадок, у об'ємі наданої на
дослідження слідової інформації, не
підтверджуються механізмом та
характером нанесення пошкоджень,
слідами на автомобілях «Деу - Сенс» та
«Хонда - Аккорд», що вказує на
невідповідність отриманих пошкоджень
викладеним водіями обставин.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 26 Закону України
«Про страхування» підставою для
відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування зокрема є подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку.

Крім цього, відповідач звернувся до СПД
ФОП «ОСОБА_8» з метою встановлення
утилізаційної вартості транспортного
засобу позивача «Хонда-Аккорд».
Відповідно до наданого звіту № 648-ост
від 22.11.2010р., утилізаційна вартість
транспортного засобу «Хонда-Аккорд» на
момент огляду складає 15048,17 грн..

Відповідно до ст.30.1, 30.2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

З урахуванням викладеного,
відповідачем не визнано ДТП за участю
автомобілів позивача та ОСОБА_5
страховим випадком, а сума яка просить
стягнути позивач на свою користь не
відповідає зібраним доказам та
обставинам справи.

Проте суд не може погодитися з такими
висновками з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Аналогічне положення й міститься у ст.6
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» згідно якої
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

За клопотанням представника
відповідача ухвалою суду було
призначено судову транспортно -
трасологічну експертизу щодо
механізму утворення пошкоджень
автомобіля «Хонда - Аккорд» за обставин
ДТП яке відбулось 01.10.2010р.

Згідно висновку експертів за
результатами проведення комплексної
судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи
№ 3456/13-52 від 23.12.2013р. з технічної точки
зору, в обсязі представленої на
дослідження слідової та речової
інформації, не виключає можливість
виникнення наявних пошкоджень
передньої частини автомобіля
«Хонда_Аккорд» за обставин ДТП, яке
відбулось 01.10.2010р. та викладених у
версіях водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_4
наявних в матеріалах справи.

При цьому, судом не береться до уваги,
посилання відповідача як на підставу
для відмови у визнанні обставин ДТП
страховим випадком, висновок
експертної компанії
«Укравтоекспертиза» від 23.12.2010р. № 702-АТ
щодо встановлення відповідності
пошкоджень «Хонда-Аккорд» в результаті
ДТП з автомобілем «Деу-Сенс», оскільки
ця експертиза складалась експертами на
виконання замовлення відповідач та
експерти які здійснювали експертне
дослідження про кримінальну
відповідальність передбачену ст.ст.384,
385 КК України не попереджались.

Крім цього, відповідно до положень
статті 34.1 Закону страховик терміново,
але не пізніше трьох робочих днів
(враховуючи день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок),
зобов'язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розмірів
збитків.

Згідно статті 34.2 Закону якщо у
визначений строк аварійний комісар або
експерт не з'явилися, потерпілий має
право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому випадку
страховик зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про
страхування» рішення про відмову у
страховій виплаті приймається
страховиком у строк не більший
передбаченого правилами страхування
та повідомляється страхувальнику в
письмовій формі з обґрунтуванням
причин відмови. Відмову страховика у
страховій виплаті може бути оскаржено
страхувальником у судовому порядку

Представником відповідача не надано
належних та допустимих доказів, як і не
надано рішення про відмову у виплаті
страхового відшкодування, які б
вказували на правомірність прийнятого
рішення про відмову у визнання
обставин ДТП страховим випадком.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що дорожньо-транспортна
пригода кА відбулась 01.10.2010р. за участю
автомобілів «Хонда-Аккорд» під
керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля
«Деу-Сенс» під керуванням водія ОСОБА_5
є страховим випадком

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" вказує,
що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України
"Про страхування", факт укладання
договору страхування може
посвідчуватися страховим свідоцтвом
(полісом, сертифікатом), що є формою
договору страхування.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь - які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" унормовано, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За нормами ст. 979, п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України,
у разі настання страхового випадку
страховик (відповідач) повинен
сплатити страхове відшкодування.

Згідно ст. 992 Цивільного кодексу
України, у разі не сплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати, страховик
зобов'язаний сплатити неустойку у
розмірі, встановленому договором або
законом.

Статтею 36 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (36.5.)
передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
з вини страховика особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи
надані докази, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення страхового
відшкодування, пені та інфляційних
витрат підлягають частковому
задоволенню.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3
ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст.
57-60 ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
встановлено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Протягом всього часу розгляду справи
позивачем не надано договору про
надання правової допомоги, акту
прийому-передачі виконаних робіт
(надання юридичних послуг) в тій
частині, яка стосується його виконання,
пов'язаного з розглядом в суді даного
спору, як і не надано належних доказів
щодо понесених витрат по сплаті
наданих послуг, а тому суд прийшов до
висновку що ці вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
стягнення 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167
ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Проте, в ході судового розгляду справи
не підтвердився факт заподіяння
позивачу моральної шкоди з вини
відповідача та відсутній будь-який
причинно-наслідковий зв'язок між
шкодою та діяннями відповідача, а тому
вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди задоволенню не
підлягають.

Враховуючи наведене та підставі
ст.ст.16, 22, 525, 526, 625, 979, 990, 993, 1192 ЦК
України, ст.ст.8, 18, 25, 26, 29, 36 Закону
України «Про страхування», ст. ст.22, 30, 34,
37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88,
169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ПрАТ «Просто
страхування» про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Просто страхування»
(м.Київ, вул.Герцена, 10, код)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.п.н.
НОМЕР_1) суму страхового відшкодування
у розмірі 24900грн., пеню у розмірі 3530грн.,
інфляційні витрати у розмірі 1071грн.та 3%
річних у розмірі 712 грн., а всього 30213грн.

Стягнути з ПрАТ «Просто страхування»
(м.Київ, вул.Герцена, 10, код)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.п.н.
НОМЕР_1) судові витрати у розмірі
2033,5грн.

Стягнути з ПрАТ «Просто страхування»
(м.Київ, вул.Герцена, 10, код)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.п.н.
НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 302,13 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подачі скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення суду.

Суддя