Справа № 405/1263/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 до
Кіровоградської міської державної
нотаріальної контори №1, Ленінського
районного сектору у м. Кіровограді
Управління державної міграційної
служби в Кіровоградській області,
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів про
встановлення факту постійного
проживання в Україні та встановлення
факту резиденства України ,-

Встановив:

Заявник звернулася до суду з
вищевказаною заявою, вказав, що вона
являється громадянкою Російської
Федерації, проживала на території
Російської Федерації до 2002 року, а
потім у зв'язку з необхідністю догляду
за своєю старенькою матір'ю - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, переїхала на постійне
проживання до м. Кіровограда. З 2002 року
вона мешкала в квартирі свого чоловіка
- ОСОБА_4, яка належить йому на праві
приватної власності та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. 06 жовтня 2009 року вона
отримала безстрокову посвідку на
постійне проживання в Україні. В грудні
2009 року вона останній раз перетинала
державний кордон України - 19 грудня 2009
року приїхала з Російської Федерації. З
грудня 2009 року вона постійно проживає
на території України, в м. Кіровограді.
З січня 2009 року в зв'язку з погіршенням
стану здоров'я матері, вона постійно
проживала в її будинку за
адресою:АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3року
померла її мати. На даний час вона має
намір оформити в установленому законом
порядку право власності на спадкове
майно, яке належало її матері - ОСОБА_3,
та яке знаходиться на території
України. Відповідно до підпункту «а»
пункту 174.2.1 Податкового кодексу
України вартість власності, що
успадковується членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення оподатковується за
нульовою ставкою. Членами сім'ї
фізичної особи першого ступеня
споріднення вважаються її
батьки,чоловік або дружина, діти, у тому
числі усиновлені, відповідно до п.п. 14.1
Податкового кодексу України. Інші
члени сім'ї фізичної особи вважаються
такими, які мають другий ступінь
споріднення. В той же час згідно п. 174.2.3
за ставками, визначеними в пункті 167.1
ст. 167 Податкового кодексу України, для
будь - якого об'єкта спадщини, що
успадковується спадкоємцем -
нерезидентом від спадкодавця -
резидента, незважаючи на ступінь
споріднення зі спадкодавцем, ставка
податку становить 17% бази
оподаткування. Однак, виникла
необхідність встановити її факт
проживання на території України та
факт резиденства, оскільки таким чином
вона буде звільнена від сплати податку
в розмірі 17% від вартості спадкового
майна. Просить встановити факт
постійного її проживання на території
України з 19 грудня 2009 року по
теперішній час; встановити факт її
статусу фізичної особи платника
податків - резидента України.

Заявник та її представник в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримали,
уточнили, просили встановити факт, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.
Кіровограда, починаючи з 19 грудня 2009
року по теперішній час постійно
проживає на території України за
адресою: АДРЕСА_4, та встановити факт її
статусу

фізичної особи платника податків -
резидента України, посилаючись на
обставини, викладені в заяві.

Представники заінтересованих осіб в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце слухання справи повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Заслухавши пояснення заявника та її
представника, допитавши свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що заявлені вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Статтею ст.11 ЦПК України передбачено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до підпункту «а» п. 174.2.1 ст.
174 Податкового кодексу України об'єкти
спадщини оподатковуються: за нульовою
ставкою - вартість власності, що
успадковується членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення.

Згідно п.п. 174.2.3 п. 174.2. ст. 174 Податкового
кодексу України, об'єкти спадщини
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу, для будь-якого об'єкта
спадщини, що успадковується
спадкоємцем від
спадкодавця-нерезидента, та для
будь-якого об'єкта спадщини, що
успадковується
спадкоємцем-нерезидентом від
спадкодавця-резидента.

Як вбачається з п. 167.1 ст. 167 Податкового
кодексу України, ставка податку
становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів, одержаних
(крім випадків, визначених у пунктах
167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
у державну та недержавну грошову
лотерею, виграшу гравця (учасника),
отриманого від організатора азартної
гри; у разі якщо загальна сума
отриманих платником податку у
звітному податковому місяці доходів,
зазначених у абзаці першому цього
пункту, перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
податку становить 17 відсотків суми
перевищення з урахуванням податку,
сплаченого за ставкою, визначеною в
абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пп. 14.1.122 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України з метою
оподаткування нерезидентом вважається
фізична особа, яка не є резидентом
України.

Згідно з пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 1 Податкового
кодексу України, фізична особа
резидент це фізична особа, яка має
місце проживання в Україні. У разі, якщо
фізична особа має місце проживання
також в іноземній державі, вона
вважається резидентом, якщо така особа
має місце постійного проживання в
Україні; якщо особа має місце
постійного проживання також в
іноземній державі, вона вважається
резидентом, якщо має більш тісні
особисті чи економічні звязки (центр
життєвих інтересів) в Україні. У разі
якщо державу, в якій фізична особа має
центр життєвих інтересів, не можна
визначити, або якщо фізична особа не
має місця постійного проживання у
жодній з держав, вона вважається
резидентом, якщо перебуває в Україні не
менше 183 днів (включаючи день приїзду та
відїзду) протягом періоду або періодів
податкового року.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, уродженки м.
Кіровограда являються ОСОБА_8 та ОСОБА_3
( а.с. 5 ).

29 жовтня 1977 року гр. ОСОБА_4
зареєстрував шлюб з гр. ОСОБА_7, після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище ОСОБА_4 ( а.с. 5 ).

В 2002 році ОСОБА_1 виїхала на постійне
місце проживання до України з Росії (
а.с. 6 ).

19 грудня 2009 року ОСОБА_1 останній раз
перетинала державний кордон України.

З цього часу заявниця проживала за
адресою: АДРЕСА_4 та здійснювала догляд
та піклування за старенькою матір'ю -
ОСОБА_3.

06 жовтня 2009 року ОСОБА_1 отримала
посвідку на постійне проживання серії
НОМЕР_1, видану УМВС України в
Кіровоградській області, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1 ( а.с. 6 ).

З довідки квартального комітету №6 від
09 січня 2014 року за №2 вбачається, що
ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_4
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 по день її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3., вели спільне
господарство ( а.с. 37 ).

Також той факт, що ОСОБА_1 з 19 грудня 2009
року проживала за вказаною адресою зі
своєю матір'ю ОСОБА_3, здійснювала за
нею догляд підтверджується показами
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з наказом Державного комітету у
справах охорони державного кордону
України N 440 від 25.07.2001 «Про
запровадження імміграційної картки
іноземця», імміграційна картка
подається разом з паспортом посадовій
особі органів охорони державного
кордону під час перетинання державного
кордону та зберігається протягом
усього часу перебування в Україні.

Після отримання посвідки на постійне
проживання ОСОБА_1 не перетинала
кордону України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть, виданого 04
грудня 2013 року міським відділом по
державній реєстрації смертей
реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції ( а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_4.

Видана ОСОБА_1 на підставі Закону
України від 7 червня 2001 року № 2491 "Про
імміграцію" посвідка на тимчасове чи
постійне проживання в Україні є лише
дозволом на тимчасове чи постійне
проживання в Україні і не підтверджує
факт проживання (постійного
проживання) іноземця в Україні, тому не
може бути документом, який свідчить про
резидентський статус платника податку
в Україні.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи
про встановлення фактів, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян розглядається в судовому
порядку.

За таких обставин суд вважає доведеним
факт постійного проживання ОСОБА_1 з 19
грудня 2009 року по теперішній час на
території України за адресою: АДРЕСА_4,
однак в частині встановлення факту
заявниці статусу фізичної особи
платника податків - резидента України
слід відмовити, оскільки дана вимога є
похідною від першої заявленої вимоги
враховуючи пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 1
Податкового кодексу України, тому не
має необхідності для її встановлення.

Факт, про встановлення якого просить
заявник, має для неї юридичне значення,
оскільки дає можливість правильно
визначити оподаткування доходу,
отриманого внаслідок оформлення
спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218, 234-235, 259 ЦПК
України, суд , -

Вирішив:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 до
Кіровоградської міської державної
нотаріальної контори №1, Ленінського
районного сектору у м. Кіровограді
Управління

державної міграційної служби в
Кіровоградській області,
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів про
встановлення факту постійного
проживання в Україні та встановлення
факту резиденства України -
задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Кіровограда,
починаючи з 19 грудня 2009 року по
теперішній час постійно проживає на
території України за адресою: АДРЕСА_4.

В іншій частині заявлених вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.