Суддя: Зайченко С. В.
Справа № 253/2935/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2013 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

Головуючого - судді
Зайченко С.В.,

при секретарі Бабець
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівка Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Горлівської міської ради,
Міського відділу реєстрації актів
державного стану Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання батьківства та
наданні додаткового строку для
прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначає, що у період
часу з 1981р . по 2004р. мати позивачки -
ОСОБА_3 проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу і вела спільне
господарство зі ОСОБА_4.

Від спільного проживання у них
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася позивачка.

У зв'язку з тим, що батьки
позивачки не були в шлюбі , запис про
народження дитини була зроблений мамою
на підставі ст.55 КпШС України . Однак у
зв'язку з тим , що одразу після
народження позивачки її батьки
посварилися , її мати зареєструвала
позивачку на її прізвище, вказавши
недостовірні дані імені та по батькові
справжнього батька позивачки.

Таким чином, позивач наголошує, що у її
свідоцтві про народження були
зазначені недостовірні данні щодо її
батька - ОСОБА_4.

Через час батьки позивачки стали
спільно проживати та виховувати її. У
зв'язку з тим, що у ОСОБА_4 крім
позивачки дітей не було,, протягом
усього свого життя він не тільки
визнавав позивачку своєю єдиною
дочкою, але і виховував її.

Крім того, позивач зазначає, що її рідна
бабуся, мати батька ОСОБА_4, ОСОБА_5
водила її у дитячий садок, школу ,
гуляла з нею на вулиці , разом з
батьками позивачки їздила відпочивати
на море , а також проводила разом з ними
всі сімейні свята. Коли батьки
позивачки продали будинок в по вул.
Григорашенко і переїхали в 1994р. році
жити в квартиру по вул. Нестерова в м.
Горлівка бабуся позивачки
продовжувала постійно приходити до
неї, відвідувати і дарувати подарунки.

Проте, проживши спільно більше ніж 20
років батьки позивачки не тільки не
змогли узаконити свої шлюбні
відносини, а й змінити запис про батька
у свідоцтві , про народження позивачки
- ОСОБА_1, оскільки вважали це за
потрібне.

Також позивач наголошує, що її рідний
батько - ОСОБА_4 матеріально
забезпечував її та її матір, та не зміг
офіційно визнати її як свою дочку,
оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.

Крім того позивач зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її бабуся
ОСОБА_5 у спадок від якої залишилась
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

05.01.2001 року батько позивачки ОСОБА_4
подав до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини, проте
свідоцтво про право на спадщину
позивач не отримав, оскільки помер.

На підставі вище зазначеного позивач
просить суд:

Встановити батьківство ОСОБА_4
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті її батька ОСОБА_4, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та
вищезазначене.

Відповідач - Горлівська міська
рада надав суду заяву, в якій позовні
вимоги визнає, та просить суд
розглядати справу без участі його
представника.

Відповідач Міський відділ реєстрації
актів державного стану Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області надав суду заяву в якій просить
розглядати справу без участі його
представника.

Обставини зазначені в позовній заяві в
судовому засіданні підтвердили свідки,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2
року, відповідно до даних свідоцтва про
народження позивачки Серія НОМЕР_1:

Мати ОСОБА_3.

Батько ОСОБА_8.

За загальним правилом дії
законів та інших нормативно - правових
актів у часі ( ч.1 ст.58 Конституції
України) норми Сімейного кодексу
України застосовуються до сімейних
відносин, які виникли після набрання
ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004
року. Відповідно до п.1 "Прикінцевих
положень" СК України цей кодекс набрав
чинності з 1 січня 2004 року і за
загальним правилом його норми
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності.

До сімейних відносин, які вже
існували на зазначену дату, норми
Сімейного кодексу України
застосовуються в частині лише тих прав
і обов'язків, що виникли після набрання
ним чинності. Ці права і обов'язки
визначаються на підставах,
передбачених СК України, що прямо
передбачено п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів".

У абзаці 2 пункті 3 зазначеної
постанови роз'яснено, що при розгляді
справ про встановлення батьківства
щодо дитини, яка народилася до 01 січня
2004 року, необхідно застосовувати
відповідні норми Кодексу про шлюб та
сім'ю України, беручи до уваги всі
докази, що достовірно підтверджують
визнання відповідачем батьківства, в
їх сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства батьків дитини до її
народження, спільне виховання або
утримання ними дитини.

З огляду на те, що позовні вимоги
стосуються встановлення факту
батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосуванню підлягають
діючи на час народження позивача норми
Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до частин 2-3 статті 53
Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі
народження дитини у батьків, які не
перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

При встановленні батьківства суд
бере до уваги спільне проживання та
ведення спільного господарства матір'ю
дитини і відповідачем до народження
дитини, або спільне виховання чи
утримання ними дитини, або докази, що з
достовірністю підтверджують визнання
відповідачем батьківства.

При цьому, доказами визнання
(встановлення) батьківства можуть бути
листи, заяви, інші документи, а також
покази свідків, пояснення самих сторін,
які достовірно підтверджують визнання
особою батьківства.

Відповідно до Акту обстеження
житлово-побутових умов за адресою
АДРЕСА_2 від 25.01.2014 року, позивач ОСОБА_1,
її мати ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_4
проживали однією родиною. Спільно вони
проживали з січня 1984 року по листопад
1994 року.

Відповідно до Акту обстеження
житлово-побутових умов за адресою
АДРЕСА_3 від 22.01.2014 року, позивач ОСОБА_1,
її мати ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_4
проживали однією родиною, вели спільне
господарство. Спільно вони проживали з
листопада 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Також судом встановлено, що ОСОБА_4
матеріально забезпечував позивачку та
її матір(фактично свою дружину).ОСОБА_4
визнавав позивачку своєю єдиною
дочкою, виховував її, водив до дідсадка
та школи, гуляв на дворі з нею.

Позивач підтримувала сімейні дружні
стосунки з матір'ю батька ОСОБА_5, яка
визнавала її своєю онукою.

Вищезазначені обставини знайшли
підтвердження у показаннях свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3.

Таким чином, судом встановлено, що
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
(Актовий запис про смерть від 20.01.2004
року № 377), не записаний батьком
позивача у свідоцтві про її
народження, оскільки на час її
народження підтримував фактичні
шлюбні відносини з її матір'ю, у шлюбі з
нею не перебував.

Таким чином, зібрані у справі докази
та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
вимог позивача про встановлення факту
батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач - ОСОБА_1 є спадкоємицею
першої черги спадкування.

Статтею 1269 ч.1 ЦК України передбачено,
що спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ч.1 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України,
за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття
спадщини з поважних причин, суд
може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Обставини даною справи свідчать про
поважність причин, по яких позивач не
звернувся вчасно в нотаріальну контору
із заявою про прийняття спадщини.

У зв'язку з викладеним , суд вважає за
можливе призначити позивачу
додатковий строк для подачі заяви про
прийняття спадщини в три місяці, строк
обчислювати з дня набрання рішенням
законної сили.

Керуючись ст.ст. 209 ,213- 215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горлівської
міської ради, Міського відділу
реєстрації актів державного стану
Горлівського міського управління
юстиції про визнання батьківства та
наданні додаткового строку для
прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року є батьком ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Міський відділ
реєстрації актів державного стану
Горлівського міського управління
юстиції внести зміни до актового
запису №154 від 05.02.1988, про народження
ОСОБА_1, вказавши в графі «батько»
замість ОСОБА_8 ОСОБА_4.

Призначити, ОСОБА_1, додатковий строк
для подачі заяви в нотаріальну контору
про прийняття спадщини, що відкрилась
після смерті її батька ОСОБА_4, що
померІНФОРМАЦІЯ_1 року, в три місяці,
який слід обчислювати з дня набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С. В. Зайченко