Головуючий суду 1 інстанції - Лобарчук
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 1202/4720/2012
Провадження № 22ц/782/2608/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня « 05» дня Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Скоробогатовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення

Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 23 травня 2013
року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,
що є спільною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
подружжя.

Зазначала, що з 28 квітня 1990 року вона
перебувала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3 20 листопада 2009 року їх шлюб було
розірвано. Неповнолітніх дітей від
шлюбу не мають. Відповідач на цей час
має іншу родину. Поділити майно
добровільно відповідач не має наміру,
тому вона вимушена звернутися до суду з
позовом про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
у разі поділу майна є рівними
відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України.

Ними під час шлюбу було набуте майно,
вартість якого на цей час з урахуванням
зносу складає:

1. однокімнатна квартира, розташована
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
24,6 кв.м за договором купівлі-продажу
від 22.03.1996 року. На час купівлі вартість
квартири складала 30000000 карбованців.
Якщо вони не дійдуть згоди відносно
вартості спірної квартири, то
необхідно буде призначати проведення
судової будівельно - технічної
експертизи для її оцінки. На цей час
вона оцінює вартість квартири у 20 000
грн;

2. автомобіль марки «Черрі Амулет»
НОМЕР_1 чорного кольору, вартість на час
купівлі якого складала 55 000 грн.
Технічний паспорт оформлено на
відповідача 13.09.2007 року. Автомобіль
взято у кредит, початковий внесок
складав 11085 грн. За час шлюбу ними
сплачено ще 36 000 грн., а усього за
автомобіль за час шлюбу сплачено 47 000
грн. її частка сплаченої суми за
автомобіль складає 23 500 грн.

Залишок за кредитом сплачений повністю
відповідачем в розмірі 8000 грн. після
розірвання шлюбу.

3. підвід природного газу до
будинку за адресою: АДРЕСА_2, який
зареєстровано за відповідачем,
вартістю 25 000 грн. (документи
знаходяться у відповідача);

4. підвід води до будинку АДРЕСА_2
вартістю 3000 грн. (документи знаходяться
у відповідача);

5. спорядження для ремонту
автомобілів, вартістю 25000 (Відповідач є
приватним підприємцем, зареєстрований
в ДПІ та займається ремонтом
автомобілів);

6. автоматичний стабілізатор - 1600
грн.;

7. ручний стабілізатор напруги - 1200
грн.

8. бойлер - 900 грн.

9. сушарка - 300 грн.;

10. супутникова антена - 1200 грн.;

11. три пластикові вікна загальною
вартістю 4200 грн.;

12. дві двері металопластикові
вартістю - 2200 грн.;

13. двері пластикові - 1700 грн.;

14. двері металеві - 700 грн.;

15. холодильник «Самсунг» - 2300 грн.;

16. спальний гарнітур «Антоніна»-
4200 грн.;

17. телевізор - 1100 грн.;

18. ДВП вартістю 950 грн.;

19. тумба під телевізор - 450 грн.;

20. комп'ютер - 4500 грн.;

21. стіл під комп'ютер - 500 грн.;

22. ДВД- монітор автомобільний - 2047
грн.;

23. шифоньєр-60 грн.;

24. ліжко полуторне -100 грн.;

25. килим 4x6- 800 грн.;

26. килими 2 шт. 2x3- 600 грн.;

27. килими розмірами 1.8x2.3- 400 грн.;

28. килимова доріжка -160 грн.;

29. палас 2x3 - 300 грн.;

30. м'який куточок для залу - 2750 грн.;

31. пральна машинка -полу автомат -
720 грн.;

32. праска -160 грн.,

33. пилосос - 350 грн.;

34. бочка металева (3 куб/м)- 500 грн.;

35. бак на 100 л-100 грн.;

36. насос «Віка» - 1000 грн.

Таким чином загальна вартість набутого
ними за час подружнього життя майна
складає 157087 грн., а частка кожного з них
- 78 543 грн.

Все спірне майно знаходиться у
відповідача в натурі, в його
користуванні.

Вона дала приблизну оцінку спірного
майна, але якщо відповідач не згоден з
наведеною нею вартістю майна, то
потрібно призначити проведення
відповідної судової експертизи.

Просила виділити їй в натурі
автомобіль «Черрі Амулет» вартістю 55 000
грн., за який сплачено 47 000 грн. за час
подружнього життя, а 8000 грн.
відповідачем сплачено після
розлучення. При виділенні їй
автомобіля в натурі необхідно
врахувати, що її частка за автомобіль
складає 23500 грн. її частка спільного
майна має вартість: 78543 грн.- (23500 + 8000= 31500)
= 47043 грн.

Якщо їй буде виділено автомобіль в
натурі, то різниця вартості часток
складатиме 47043 грн., які належить
стягнути з відповідача на її користь.

Просила ухвалити рішення, яким
розділити їх спільне майно подружжя з
відповідачем ОСОБА_3, надавши їй в
натурі автомобіль марки «Черрі Амулет»
НОМЕР_1, технічний паспорт на який
оформлено на ім'я відповідача, вартістю
55000 грн., а різницю вартості часток в
розмірі 47043 грн. стягнути з відповідача
на її користь.

Під час розгляду справи у суді першої
інстанції, позивачка ОСОБА_2 уточнила
свої вимоги, а саме вказала, що до
складу сумісного майна подружжя
входить однокімнатна квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
нею у позовній заяві оцінена навмання у
20 000 грн. Наразі їй відомо, що у квартирі
потрібно робити ремонт, на який
потрібні значні кошти і вважає, що
вартість квартири наразі може
становити більше ніж 10000 грн., тому вона
уточнила, що вартість спірної квартири
становить 10000 (десять тисяч) грн. Крім
того, нею до складу сумісного майна
подружжя зараховано спорядження для
ремонту автомобілів вартістю 25000 грн.
Згідно з ч.4 ст. 61 Сімейного кодексу
України речі для професійних занять,
придбані під час шлюбу для одного з
подружжя, є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, інші доходи,
одержані одним з подружжя. Таким чином,
хоча спорядження для ремонту
автомобілів належить відповідачу, як
приватному підприємцю, але входить до
складу сумісного майна подружжя. Нею не
вказано, з яких саме предметів
складається спорядження, тому вона
уточнює, що до складу спорядження для
ремонту автомобілів входять наступні
предмети вартістю з урахуванням зносу:
генератор - 3500 грн., зарядний пристрій -
1200 грн., компресор для фарбування - 3500
грн., компресор для фарбування -1200 грн.,
зварювальний полу автомат - 1450 грн.,
зварювальний конвекторний полу
автомат - 3500 грн., дриль - 180 грн.,
болгарка - 220 грн., шліфувальна машинка -
200 грн., зйомники - 1000 грн., набір ключів -
500 грн., набір ключів ріжкових - 450 грн.,
полірувальна машинка - 380 грн., домкрат -
350 грн., распорки - 120 грн.

Загальна вартість спорядження складає
20 000 (двадцять тисяч) грн.

Вартість майна для поділу складає
менше від указаної в первісній
позовній заяві на 15 000 (п'ятнадцять
тисяч) грн., а відповідно і ціна позову
менша на 7500 грн., в іншій частині вимоги
залишаються без змін.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 травня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення її позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, але
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з необґрунтованості позовних
вимог ОСОБА_2

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно до копії свідоцтва про
укладення шлюбу, виданого відділом
ЗАГС м. Антрацит Луганської області, з 28
квітня 1990 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Згідно копії свідоцтва про розірвання
шлюбу, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції Луганської області
з 20 листопада 2009 року шлюб між
сторонами розірвано.

Позивачка заявила вимоги щодо
ухвалення рішення, яким розділити
спільне майно подружжя з відповідачем
ОСОБА_3, надавши їй в натурі автомобіль
марки «Черрі Амулет» НОМЕР_1, технічний
паспорт на який оформлено на ім'я
відповідача, вартістю 55000 грн., а
різницю вартості часток в розмірі 39543
грн. стягнути з відповідача на її
користь.

За змістом ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

За правилами ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 листопада 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» -

п. 22. Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

п. 23. Вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

п. 24. до складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК ).

п. 25. вирішуючи питання про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за
умови звернення подружжя (одного з них)
до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

З огляду на викладене, за відсутності
обов'язкової згоди одного з подружжя на
отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду, висновки суду
першої інстанції про неможливість
припинення права відповідача на частку
в спільному майні подружжя автомобіль
марки «Черрі Амулет» НОМЕР_1 і
залишення цього майна у спільній
власності сторін є правильними.

Також, є обґрунтованими висновки суду,
що позивачкою, відповідно до ст. 60 ЦПК
України, не надано належних та
допустимих доказів стосовно придбання
у шлюбі іншого майна, зазначеного в
позовній заяві, фактичну наявність
такого майна.

До того ж, позивачкою не надано суду
доказів того, що відповідач відчужив,
приховав, знищив чи пошкодив таке
спільне майно, або використав його на
свій розсуд усупереч волі другого з них
і не в інтересах сім'ї.

Є необґрунтованими і вимоги позивачки,
заявлені нею в позові про поділ майна,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, щодо поділу затрат,
пов'язаних з підведенням комунікацій
до домоволодіння відповідача, які були
понесені сторонами в період
зареєстрованого шлюбу за спільні
кошти, так як, виходячи із заявлених
вимог, та змісту ст. 62 Сімейного
кодексу України, позивачка має право
лише на отримання компенсації таких
затрат, проте, такі вимоги останньою не
пред'явлені.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, зводяться до
необхідності переоцінки фактичних
обставин справи, які відрізняються від
зробленої судом.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного судова
колегія приходить до висновку, що
рішення суду ухвалено відповідно до
норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304 , п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області,~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~
відхилити.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 травня 2013 року ~ залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: