Справа
№271/7018/13-ц
Провадження № 2/271/261/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м.Макіївка

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

Головуючого судді
Заставенко М.О.,

При секретарі
Бановій О.М.,

За участю

позивачів
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Управляюча компанія
- Альянс Град» про визнання особи такою,
що втратила право користуватися
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2013 року позивачі ОСОБА_6
та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовною
заявою до відповідача ОСОБА_3 про
визнання її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивують тим, що за
адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають
ОСОБА_6, ОСОБА_1 та двоє неповнолітніх
дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька
відповідача) та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2
(син позивача ОСОБА_6.). У травні 2007 року
відповідач зібрала свої речі та пішла
жити до співмешканця за невідомою
адресою. На теперішній час відповідач
проживає у співмешканця ОСОБА_9
Рішенням Червоногвардійського
районного суду Донецької області від
22.06.2007р. відповідач ОСОБА_3 була
позбавлена батьківських прав відносно
своєї доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
19.09.2007 р. опікуном ОСОБА_7 була
призначена ОСОБА_1 З дня виселення і по
теперішній час відповідач не робила
заходів до повернення в колишнє місце
проживання, комунальні послуги не
оплачувала, у зв'язку з чим, позивачі,
які дійсно проживають у квартирі,
просять суд, визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні на
підтвердження своїх позовних вимог
ОСОБА_1, пояснила, що спірна квартира
була отримана в 2003 році для проживання
її сім'ї, що складалась з дочок - ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та внучки ОСОБА_7 (дочка -
ОСОБА_3.), де вони стали проживати.
ОСОБА_3 вела аморальний образ життя,
зловживала спиртними напоями, не
піклувалась про дитину та в 2007 році
залишила дитину, вихованням якої з того
часу займалася позивач ОСОБА_1, та стала
проживати окремо в кв.4, куди й
перевезла свої речі. Зазначила, що на
теперішній час вона мешкає у спірній
квартирі, яка складається з однієї
кімнати зі своєю другою донькою ОСОБА_2
та двома малолітніми дітьми, один з
яких є дитиною відповідача, відносно
якої вона була позбавлена батьківських
прав. Відповідач ОСОБА_3 постійно в
квартирі не проживала і ніколи, до
пред'явлення позову в суд, з цього
питання до позивача не зверталась. ЇЇ
особистих речей в квартирі ніколи не
було. У проживанні та користуванні
квартирою, ніхто їй перешкод не чинив. В
цей період донька їй матеріально не
допомагала, квартирну плату та
комунальні послуги не сплачувала. Між
ними з цього питання ніякої
домовленості не було. Спірною
квартирою вона не цікавилася. На
теперішній час відповідач мешкає в
квартирі №4, що складається з однієї
кімнати разом зі своїм співмешканцем
ОСОБА_9 в цьому ж будинку. Претензії
щодо квартири з'явились у відповідача
після пред'явлення ними позову до суду
про визнання відповідача такою, що
втратила право на житло. У зв?язку з тим,
що відповідач зареєстрована в
квартирі, однак не проживає понад 6
років, не сплачує комунальні платежі,
вона несе зайві витрати по сплаті
комунальних послуг та це перешкоджає
їй здійснювати у повному обсязі право
користування жилим приміщенням, тому
позивач вважає, що ОСОБА_3 втратила
право користування жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_6 у судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги, на обґрунтування яких
посилалась на обставини, викладені у
позовній заяві, просила суд визнати
відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила
право користуватися жилим приміщенням.

Відповідач, не визнаючи позовні
вимоги, на підтвердження своєї позиції
у судовому засіданні стверджувала, що у
2007 році коли її позбавили батьківських
прав відносно її неповнолітньої
дитини, сумісне проживання з ОСОБА_1,
яка є її матір?ю стало неможливо,
оскільки остання її постійно дорікала
за її поведінку та спосіб життя, а також
створила нестерпні умови для
проживання, у зв?язку з чим остання
вимушена була залишити жиле
приміщення, а саме спірну квартиру та
піти проживати до співмешканця. Тому
вважає, що зі спірної кімнати її було
виселено проти її волі. Останнім часом
вона проживає у кімнаті АДРЕСА_6 зі
своїм співмешканцем ОСОБА_9 Вона
намагалася вселитися до квартири де
зареєстрована та мешкала з дитинства,
однак її мати ОСОБА_1 не дає це зробити
та чинить перешкоди. З приводу вселення
до квартири вона до міліції не
зверталася.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4, що діяла на
підставі довіреності зазначила, що
відсутні законні підстави для визнання
відповідача такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
оскільки вона покинула житло та не
проживає в ньому з поважних причин,
просить у задоволенні позову
відмовити, за недоведеністю.

Свідок ОСОБА_10, у судовому
засіданні зазначила, що вона є матір'ю
ОСОБА_11, який чотири роки проживає у
цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_3
у місті Макіївка по вулиці Безцінного
у гуртожитку на першому поверсі. Зі
слів ОСОБА_3 їй відомо, що її мати сім
років тому переселила її у цю кімнату,
де вона мешкає по теперішній час. Як
тільки ОСОБА_3 отримала позов про
визнання її такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням в
якому вона зареєстрована, вона
звернулася до матері з приводу її
вселення, однак їй в цьому було
відмовлено.

Свідок ОСОБА_12, у судовому
засіданні пояснила, що вона була
сусідкою позивачів і мешкала з ними в
одному будинку до грудня 2013 року (за
виключенням періоду з 2006 року по 2009
рік). Їй відомо, що відповідач у
квартирі АДРЕСА_1 не мешкає з 2007 року, а
мешкає у квартирі № 4 цього ж будинку зі
своїм співмешканцем. З спірної
квартири її ніхто не виганяв, вона
добровільно забрала свої речі та
покинула житло.

Свідок ОСОБА_13, у судовому
засіданні дала пояснення аналогічні
поясненням свідка ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що сторони
проживають в одному будинку по різних
кімнатах, дитина відповідача проживає
з бабусею ОСОБА_1, а відповідач проживає
в окремій квартирі. Він відвідував
квартиру № 4, в якій проживає
відповідач та бачив там її особисті
речі та меблі. Сварок та скандалів між
сторонами, щодо користування квартирою
№ 13, ніколи не бачив та не чув.

Представник третьої особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управляюча компанія
- Альянс Град» до судового засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки, яка знаходиться в
матеріалах справи. Про причини неявки
суду не повідомив, заяв про відкладення
слухання справи або розгляд справи за
його відсутністю не надходило.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Відповідно до статті 71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

За правилами статті 72 ЖК УРСР
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до витягу з особистого
рахунку № НОМЕР_1 від 25.11.2013 року,
виданого 25.11.2013 року ТОВ «Управляюча
компанія - Альянс Град», за адресою
АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 23).

Як убачається з акту ТОВ
«Управляюча компанія - Альянс Град» №
105 від 27 листопада 2013 року, складеного
комісією у складі начальника відділу
обліку та реєстрації житла, юриста ТОВ
«Управляюча компанія - Альянс Град» та
сусідів ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_7, ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_8, відповідач ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_3 фактично не мешкає з травня 2007
року по теперішній час (а.с.24).

Відповідно до копій квитанцій ТОВ
«Управляюча компанія - Альянс Град», КП
«Комунтранс», КП «Макіївський
міськводоканал», ПАТ «ДТЭК
Донецькобленерго» за 2009-2013р. плату за
послуги по квартирі АДРЕСА_1
здійснювала ОСОБА_1 (а.с. 48-53).

Вищенаведені обставини
підтверджені відповідними
документами, сторони визнали їх у
судовому засіданні, тому згідно до
вимог частини 1 статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України вони не
підлягають доказуванню.

Спірні правовідносини, що виникли
між сторонами щодо права користування
жилим приміщенням, регулюються нормами
Глави 2 «Користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду»
Житлового кодексу Української РСР.

Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Частиною 2 статті 65 ЖК УРСР
визначено, що особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Та обставина, що відповідач
ОСОБА_3 з 2007 року проживає в АДРЕСА_4
підтверджується рішенням
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 22.06.2007
року ухваленого по цивільній справі за
позовом прокурора
Червоногвардійського району
м.Макіївки, в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_7 до ОСОБА_3, зацікавлена особа -
орган опіки та піклування виконкому
Макіївської міської ради про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, відповідно до
якого ОСОБА_3 позбавлена батьківських
прав у відношенні своєї неповнолітньої
доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6. Вказаним
рішенням встановлено, що відповідно до
акту перевірки матеріально-побутових
умов ОСОБА_3 її місце проживання
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.61).

19.09.2007 року Рішенням № 1490/3
комітету Макіївської міської ради над
малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 було
призначено опікуном
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 10).

Відповідачем не надано суду
конкретних, достовірних доказів на
підтвердження факту перешкоджання
ОСОБА_1 у користуванні спірним жилим
приміщенням.

У судовому засіданні встановлено,
що позивачі проживають у квартирі
АДРЕСА_1. Відповідач за зареєстрованою
адресою не проживає, не цікавиться
спірною квартирою, не сплачує
комунальні послуги, проживає зі
співмешканцем у тому ж будинку АДРЕСА_1
але в іншій квартирі про що підтвердила
у судовому засіданні. Претензії щодо
квартири з'явились у відповідача після
пред'явлення позову до суду про
визнання її такою, що втратила право на
житло. Після цього вона стала заявляти
про своє право на жиле приміщення у
зв'язку з пропискою.

Таким чином, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини по
справі, суд дійшов висновку, що доводи
відповідача про те, що її не проживання
у спірному жилому приміщенні зумовлено
виключно поважними причинами, зокрема
створенням позивачами перешкод, які
унеможливлюють спільне проживання і
користування квартирою, не доведені
беззаперечними і переконливими
доказами. Відповідач не довів
поважності причин її відсутності у
квартирі з 2007 року, тому позовні вимоги
позивачів підлягають задоволенню в
повному об?ємі.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, ст.
10,11,60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженку
міста Макіївки Донецької області,
такою, що втратила право користуватися
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_5 у Червоногвардійському районі
міста Макіївки - 14, Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Червоногвардійський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів в з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: