РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/9305/13-ц

16.01.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі:

головуючого судді Іщенка І.В., за участі
секретаря Катарової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 (далі
Позивачі) звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про
відшкодування шкоди, посилаючись на те,
що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 в
м. Сімферополі. 03 серпня 2013 року їх
квартиру було затоплено з вини
відповідачки. Наголошують, що
внаслідок залиття квартири, їм завдано
майнову шкоду. Оскільки відповідачка
відмовляється добровільно
відшкодувати шкоду, просили стягнути
на їх користь суму вартості робіт,
необхідних для приведення кухні в
первісний стан.

Для визначення розміру вартості
спричиненої шкоди, у позові зазначив
про призначення будівельно-технічної
експертизи.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, про що
надав суду листа (а.с. 22, 35).

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, під час судового розгляду
заявив клопотання про призначення
будівельно - технічної експертизи,
оплату проведення якої, просив
покласти на відповідача, обґрунтувавши
відсутністю коштів та винуватістю
відповідачки у спричиненні шкоди,
проте з таким клопотанням під час
попереднього судового засідання не
звертався.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час і місце судового
засідання повідомлялася належним
чином (а.с. 44, 46).

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами Глави 82
ЦК України.

Судом встановлено, що позивачі є
власниками квартири АДРЕСА_1 в м.
Сімферополі (а.с. 9).

03 серпня 2013 року в квартирі
позивачів сталося залиття, про що був
складений акт від 07 серпня 2013 року (а.с.
10-11).

Згідно зі статтею 1166 Цивільного
кодексу України шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами частини 2 цієї
статті, особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

З наведеного вбачається, що
обов'язок доказування розподіляється
згідно з перерахованими нормами таким
чином: позивач доказує наявність шкоди
та її розмір, а відповідач відсутність
його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підстави своїх вимог
або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК
України.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Позивачами не надано суду доказів
про вартість матеріального збитку,
завданого їм, як власникам майна,
внаслідок залиття, виготовлений
суб'єктом оціночної діяльності.

Як встановлено під час розгляду
справи, позивачем фактично не були
проведені і ремонтні роботи, як і не
було надано відповідачу доказів на
підтвердження виконання таких робіт і
їх вартості під час звернення про
відшкодування їх вартості.

Відповідно до змісту статті 57 ЦПК
України висновок експертів є одним із
доказів.

Статтею 143 ЦПК України передбачено, що
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до положень статті 131
ЦПК України сторони зобов'язані подати
свої докази суду до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті.

Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Позивач був обізнаний про
необхідність визначення вартості
спричиненої шкоди, шляхом призначення
експертизи тощо, про що ним зазначено в
позові при зверненні до суду, однак
клопотання про призначення експертизи
під час попереднього судового
засідання не подавав.

09 грудня 2013 року позивач надав
клопотання про призначення експертизи,
яке підтримав під час судового
розгляду, однак причини несвоєчасного
подання доказів суду не навів. Крім
того, наголосив, що відмовляється від
оплати вартості експертизи.

Частиною 1 статті 146 ЦПК України
визначено, що в разі ухилення особи, яка
бере участь у справі, від подання
експертам необхідних матеріалів,
документів або від іншої участі в
експертизі, якщо без цього провести
експертизу неможливо, суд залежно від
того, хто із цих осіб ухиляється, а
також яке для них ця експертиза має
значення, може визнати факт, для
з'ясування якого експертиза була
призначена, або відмовити у його
визнанні.

Відповідно до статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення матеріальної шкоди, суд не
вбачає.

На підставі статей 1166 ЦК України,
керуючись статтями 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд АР Крим через
Центральний районний суд м.
Сімферополя шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І. В. Іщенко