Богунський районний суд міста Житомира
судді Корицької В.О.,
при секретарі Зоренко Т.О.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
про стягнення боргу за борговою
Позивач звернувся до суду із
вищевказаним позовом, в якому просить
стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н,
витрати пов'язані із розглядом справи
судом.
При цьому посилається на те, що 30.01.2013 р.
відповідач під розписку взяв у борг
Мотивуючи заявлені вимоги ОСОБА_2 у
позові додає, що він неодноразово
звертався до боржника з усною вимогою
щодо повернення коштів, однак станом на
17.07.2013 р. ОСОБА_3 позичені грошові кошти
Представник позивача у судовому
засіданні, яке відбулось 09.01.2014 р.,
позовну заяву підтримав повністю,
посилаючись на викладені у позові
обставини та просив його задовольнити.
У судові засідання 17.10.2013 р., 22.11.2013 р. та
09.01.2014 р. відповідач не з'явився, про час
і місце розгляду справи завчасно
повідомлявся судом у відповідності до
вимог статей 74-76 ЦПК України, що
підтверджується повернутими на адресу
суду рекомендованими листами у зв'язку
із закінченням терміну зберігання /а.с.
11-12, 19-20/, а також друкованим оголошенням
в обласній офіційній громадсько -
політичній газеті «Житомирщина» за №
заперечень на даний позов до суду не
надходило, щодо поважності причин
відсутності, суд не повідомлено.
Враховуючи те, що у справі є достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи у відсутності
відповідача, що відповідає положенням,
які передбачені ч. 4 статті 169 та ст. 224
Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом вважає,
що заявлені вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи із наступного.
Між сторонами виникли правовідносини,
що регулюються Цивільним кодексом
Так, статтею 639 ЦК України передбачено,
що договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом. Якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася. Свобода
договору включає в себе і вільне
визначення прав та обов'язків
Згідно до норм ст. 1046 цього ж Кодексу за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку
ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Із копії розписки ОСОБА_3 від 30.01.2013 р.
вбачається, що останній отримав від
на строк до 01.06.2013 р. /а.с. 3/
Відповідач у порушення взятих на себе
зобов'язань позичені у ОСОБА_2 грошові
кошти у добровільному порядку не
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно положень ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності, за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно вимог, передбачених ст. 629 цього
ж Кодексу договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Згідно до положень, що передбачені ч. 2
ст. 1047 ЦК України на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Стаття 1049 цього ж Кодексу вказує, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику - грошові кошти у
такій самій сумі, у строк та в порядку,
що встановлені договором.
Виходячи з положень ст. 545 ЦК України,
суду не надано доказів на
підтвердження виконання зобов'язання,
а розписка, яка надана позивачем,
свідчить про невиконання відповідачем
своїх боргових зобов'язань.
Згідно положень п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати,
пов'язані із публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до норм, передбачених
частиною першою статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентиф. № НОМЕР_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентиф. № НОМЕР_2, який
проживає за адресою: АДРЕСА_4 борг у
сумі 42000 (сорок дві тисячі) грн. 00 коп., а
також судовий збір у сумі 420 (чотириста
двадцять) грн. 00 коп. та витрати
за оголошення в обласній офіційній
громадсько - політичній газеті
«Житомирщина» під № 137-138 (20218) від 10.12.2013
р. у сумі 240 (двісті сорок) грн. 00 коп., а
всього: 42660 (сорок дві тисячі шістсот
шістдесят) грн. 00 коп.

Копію даного заочного рішення
направити сторонам рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів із дня отримання ним копії
даного рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
В.О.
Корицька

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2014
р.