Справа № 750/4076/14 Провадження № 22-ц/795/1513/2014 Головуючий у I інстанції: Коверзнев В. О.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 липня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Вінгаль В.М., Зінченко С.П.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника ПАТ КБ „ Приватбанк " Рожка С.М., ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ„ Приватбанк " ставить питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 27 травня 2008 року між ПАТ КБ„ ПриватБанк " та ОСОБА_2 у письмовій формі було укладено кредитний договір , який складається з власноручної заяви позичальника за універсальною формою з розділом для відміток банку, Умов і Правил надання банківських послуг та тарифів, про що сторони договору досягли згоди, а відтак укладення письмового договору у зазначеному вигляді в повній мірі узгоджується з приписами ст.638, 639, ч.1 ст.1047 ЦК України ( а.с.14-22, 102).

За умовами укладеного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору (п.4) банку надано право на збільшення розміру кредитного ліміту , який станом на 31.07.2014 було встановлено в сумі 9920 грн, що вбачається з виписки банка про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_2 і вказані грошові кошти було використано відповідачем на власні потреби, що ним не було заперечно в засіданні апеляційного суду.

Строк дії кредитної картки № НОМЕР_1, виданої відповідачеві було встановлено банком до травня 2012 року, у травні 2012 року картку було перевипущено на новий строк, до травня 2016 року, яку особисто було отримано ОСОБА_2 у відділенні банку 16 серпня 2012 року , що підтверджено фотографією ОСОБА_2 з отриманою карткою та датою формування вказаної інформації ( а.с.96 ).

З огляду на зазначені обставини, та з урахуванням того, що останній платіж з погашення заборгованості відповідачем було здійснено у березні 2012 року , що підтверджується даними банку про рух коштів на картці відповідача ( а.с. 92), апеляційний суд приходить до висновку , що на підставі положень ст. 526, ч. 2 ст.530, 1049, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню, з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " належить стягнути заборгованість за кредитним договором , розмір якої станом на 31 січня 2014 року становить 18752,58 грн та складається з : 9912,72 грн заборгованості за кредитом, 5134,58 грн заборгованості за процентами, 2564,20 грн заборгованості з комісії, 1131,08 грн штрафу, обчисленого відповідно до умов договору.

Доводи ОСОБА_2 відносно того, що ним було підписано лише заяву, адресовану позивачеві, про отримання кредиту, однак кредитний договір між ними не укладався, через що належить відмовити в позові, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються доказами, що містяться у справі , та поясненнями відповідача про отримання кредитної картки та використання ним коштів на особисті потреби.

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з мотиву їх недоведеності постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки з метою забезпечення правильного і швидкого розгляду справи, за положенням ч.1 ст.130 ЦПК України , судом має проводитись попереднє судове засідання, в якому вирішується питання про надання доказів.

Оскільки під час відкриття провадження у справі , суддею було ухвалено рішення про недоцільність проведення попереднього судового засідання ( а.с.37), за наявності підстав для його проведення, висновок суду про відмову в задоволенні позову суперечить нормам процесуального і матеріального права, через що судове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.526, 527, 530, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд ,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " задовольнити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ Приватбанк " з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 18752 ( вісімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дві ) грн 58 коп., а також витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 365 (триста шістдесят п'ять ) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :