Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1111/14
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Каракуші К.В.

Глазкової
О.Г.

При секретарі: Остащенко
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів - Мінєнко Вірі
Федорівні на рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 15 січня
2014 року по справі за позовом відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів до ОСОБА_4 про
стягнення вартості не облікованої
електроенергії, внаслідок порушення
споживачем ПКЕЕН,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів звернулось до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що ОСОБА_4 проживає за адресою
АДРЕСА_1 та користується
електроенергією.

21 жовтня 2006 року, 28 березня 2007 року, 18
вересня 2007 року, 4 квітня 2008 року
контролерами по ОПС проведена
перевірка дотримання Правил
користування електроенергією для
населення за вказаною вище адресою.

Перевірками встановлено: самовільне
підключення будинку до електромережі
енергопостачальника, особовий рахунок
відсутній, безоблікове споживання
електроенергії.

По вказаним фактам були складені акти.

Згідно наданого розрахунку збиток
складає 9360 гр. 23 коп., який позивач
просив суд стягнути з відповідача на
його користь та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 січня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів - Мінєнко В.Ф.
зазначає, що рішення суду постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну
скаргу та матеріали справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи позивача та надані ним докази в
обґрунтування своєї позиції є
неспроможними.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон їх
регулює.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що 21 жовтня 2006 року,
28 березня 2007 року, 18 вересня 2007 року та 4
серпня 2008 року контролерами по ОПС
проводилась перевірка дотримання
Правил користування електричною
енергією для населення за адресою
АДРЕСА_1.

Зазначеними перевірками встановлено
самовільне підключення будинку до
електромережі енергопостачальника,
особовий рахунок відсутній,
безоблікове споживання
електроенергії. По зазначеним фактам
складені відповідні акти та нараховані
відповідні збитки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на обставини
встановлені рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 3 травня
2012 року, яким відмовлено у задоволенні
позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» до
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення
вартості обсягу електричної енергії,
не облікованої внаслідок порушення
споживачами ПКЕЕН, яке набрало
законної сили та яким встановлено, що
відповідачі в будинку за адресою
АДРЕСА_1 електричною енергією не
користувалися, не мешкають у цьому
будинку з 2002 року, у ньому не
зареєстровані. Більш того зазначений
будинок визнаний таким, що непридатний
для проживання.

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що відповідачем зазначені акти не були
підписані, про що складалися
відповідні акти, але ці обставини
свідчать про те, що відповідач проживає
за вказаною адресою, є безпідставними,
оскільки вказаним вище рішенням, як вже
зазначалось вище відповідач взагалі
ніякого відношення до цієї квартири не
має з 2002 року.

Безпідставним є і посилання у
апеляційній скарзі на те, що рішення
суду від 3 травня 2012 року не може бути
взято до уваги, оскільки зазначеним
рішенням встановлено саме ту
обставину, що з 2002 року відповідач не
несе відповідальність за правильність
використання електричної енергії, саме
за цією адресою.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
північної групи по обслуговуванню
побутових споживачів - Мінєнко Вірі
Федорівні відхилити, а рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 15 січня 2014 року по цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: