Справа № 182/844/14-ц
Провадження № 2/0182/1623/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.02.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого
судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Південної сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності за законом
після смерті сина, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
про визнання за ним права власності на
спадок після смерті сина.

В обгрунтування своїх вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_2, яка була його дружиною. Їх шлюб
було розірвано 12 червня 1981 року у
відділі ЗАГС Нікопольського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 74. Від шлюбу вони мали сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав зі
своєю матір'ю і був зареєстрований з
нею за адресою: АДРЕСА_1. Його син
фактично прийняв спадщину після своєї
матері ОСОБА_2 і тому не звертався до
державного нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер його син ОСОБА_3. При житті він
заповіту не залишив. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається з:
квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка
належала померлим в рівних частинах по
? частині кожному, згідно свідоцтва про
право власності на житло від 20. грудня
1994 року, зареєстрованого КП НМБТІ за
№ 5-66-152 ю; земельної ділянки, площею 7.300
га., розташованої на території
Південної сільської ради
Нікопольського району, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно з Державним актом на право
приватної власності на землю від 16
грудня 2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_2.
Він дізнався про смерть свого сина
лише коли звільнився з
Синельниківської виправної колонії №
94, де відбував покарання з 22 квітня 2008
року по 22 жовтня 2012 року. Маючи намір
прийняття зазначену спадщину, він
звернувся до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
пропущеним строком прийняття спадщини.
Однак, вказаний строк для прийняття
спадщини ним був пропущений з поважних
причин, так як він не знав про смерть
свого сина, перебуваючи у виправній
колонії № 94. На даний час він стежить за
технічним станом вказаної земельної
ділянки та квартири, сплачує всі
платежі та вважає, що, відповідно до
діючого законодавства, має цілком
законне право на оформлення за собою
спадкових прав. За таких обставин
звернувся до суду.

В судове засідання
позивач не прибув, надав до суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове
засідання не прибув, про розгляд справи
був повідомлений належним чином. В.о.
сільського голови надала до суду заяву
про розгляд справи у їх відсутність.
Проти задоволення позову не
заперечували.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_2 (а.с.5), колишня дружина позивача
(а.с.14), шлюб з якою було розірвано 12
червня 1981 року у відділі ЗАГС
Нікопольського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 74 (а.с.14). Від шлюбу вони мали
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12), який
мешкав зі своєю матір'ю і був
зареєстрований з нею за адресою:
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 фактично прийняв
спадщину після своєї матері ОСОБА_2 і не
звертався до державного нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер (а.с.6).
При житті він заповіту не залишив.
Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з: квартири, що
знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала
померлим в рівних частинах по ? частині
кожному, згідно свідоцтва про право
власності на житло від 20. грудня 1994
року, зареєстрованого КП НМБТІ за №
5-66-152 ю (а.с.10); земельної ділянки, площею
7.300 га., розташованої на території
Південної сільської ради
Нікопольського району, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно з Державним актом на право
приватної власності на землю від 16
грудня 2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_2
(а.с.11). Позивач дізнався про смерть
свого сина лише в жовтні 2012 року. Для
оформлення спадщини позивач звернувся
до Першої Нікопольської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, але йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
пропущеним строком прийняття спадщини
(а.с.4). На даний час позивач стежить за
технічним станом вказаної земельної
ділянки та квартири, сплачує всі
платежі. Тому суд вважає, що, відповідно
до діючого законодавства, позивач має
право на оформлення за собою спадкових
прав.

За таких обставин суд
вважає за можливе позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10,30,60,256,259 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку, площею
7.300 га., розташовану на території
Південної сільської ради
Нікопольського району, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно з Державним актом на право
приватної власності на землю від 16
грудня 2002 року, в порядку спадкування
за законом після смерті сина ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На рішення суду першої інстанції
може бути подано апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал