12.05.2014 Справа № 756/3778/14-ц
Справа № 756/3778/14-ц
Провадження № 2/756/2399/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

12 травня 2014 року
Оболонський районний суд м.
Києва

у складі головуючого судді

Васалатія К.А.

при секретарі

Підопригорі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу „ДВК" про
захист прав споживачів, визнання
майнових прав на об'єкт договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника
звернувся до суду і просить визнати за
ним майнові права на об'єкт
інвестування - 1-кімнатну кв. АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач посилається на те, що 14.07.2005 р.
між ОСОБА_2 як членом КС «Кредитна
спілка військовослужбовців України»
та відповідачем - АТЗТ „ДВК" було
укладено інвестиційний договір №
54-03/С-1 про інвестування у житлове
будівництво, згідно п. 1.1., якого
відповідач зобов'язується за рахунок
залучених коштів збудувати і передати
позивача обумовлене житло - об'єкт
інвестування, а ОСОБА_2 при цьому
зобов'язався прийняти його у свою
власність на умовах цього договору.
Свої зобов'язання по сплаті коштів за
об'єкт будівництва первісний інвестор
ОСОБА_2 виконав в розмірі 63844 грн.

29.09.2005 р. між ОСОБА_2 як первісним
інвестором за договором на участь у
пайовому будівництві № 54-03/С-1 та
позивачем ОСОБА_1 як новим інвестором,
за згодою відповідача було укладено
Договір про відступлення права вимоги.

Згідно із п. 1.3 договору позивач
фінансує 2-кімнатну кв. АДРЕСА_1,
запланований початок будівництва - 3
квартал 2005 р., а здача будинку у
експлуатацію - 1 квартал 2007 р. При цьому
первісний інвестор мав отримати у
власність житло за умови повного
фінансування - 100% від загальної площі.
При цьому відповідачем - АТЗТ «ДВК»
протягом 2006 р. було побудовано лише 13
поверхів будинку 1 черги будівництва
житлового комплексу по АДРЕСА_1
призвело до грубого порушення прав
позивача як добросовісного інвестора,
який належним чином виконав свої
зобов'язання по сплаті інвестицій. При
цьому у позивача відсутні документи
які б забезпечували її право на майно
до завершення його будівництва.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не заперечує
суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК та
відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України,
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи у
відсутності сторін, які належним чином
були повідомлені, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Суд з'ясував, 14.07.2005 р. між ОСОБА_2 як
членом КС «Кредитна спілка
військовослужбовців України» та
відповідачем - АТЗТ „ДВК" було укладено
інвестиційний договір № 54-03/С-1 про
інвестування у житлове будівництво,
згідно п. 1.1., якого відповідач
зобов'язується за рахунок залучених
коштів збудувати і передати позивача
обумовлене житло - об'єкт інвестування,
а ОСОБА_2 при цьому зобов'язався
прийняти його у свою власність на
умовах цього договору. Свої
зобов'язання по сплаті коштів за об'єкт
будівництва первісний інвестор ОСОБА_2
виконав в розмірі 63844 грн.

29.09.2005 р. між ОСОБА_2 як первісним
інвестором за договором на участь у
пайовому будівництві № 54-03/С-1 та
позивачем ОСОБА_1 як новим інвестором,
за згодою відповідача було укладено
Договір про відступлення права вимоги,
за яким позивач сплатила додатково на
рахунок відповідача 109154 грн.

Згідно із п. 1.3 договору позивач
фінансує 2-кімнатну кв. АДРЕСА_1,
запланований початок будівництва - 3
квартал 2005 р., а здача будинку у
експлуатацію - 1 квартал 2007 р.

Як з'ясовано судом, на виконання даного
договору у встановлені строки ОСОБА_2
здійснив фінансування у сумі 63844 грн.
При цьому відповідачем - АТЗТ
«ДВК»протягом 2006 р. було побудовано
лише 13 поверхів будинку 1 черги
будівництва житлового комплексу по
АДРЕСА_1, не ввів об'єкт інвестування в
експлуатацію та не передав позивачеві
необхідних документів для оформлення
права власності на про інвестовану кв.
АДРЕСА_1, чим прострочив виконання
взятих на себе договірних зобов'язань
та що призвело до грубого порушення
прав позивача ОСОБА_1 як добросовісного
інвестора, який належним чином виконав
свої зобов'язання по сплаті інвестицій.

Усі усні та письмові звернення
позивача до відповідача - АТЗТ «ДВК»
стосовно з'ясування причин зупинення
будівництва, порушення умов укладених
договорів на пайову участь у
будівництві та повернення сплачених
грошових коштів, не дали позитивних
результатів.

Як з'ясував суд, по факту вчинення
шахрайських дій СВ Оболонським РУ ГУ
МВС України в м. Києві порушено
кримінальну справу № 55-1749, за ч. 4 ст. 190
КК України. При цьому позивача ОСОБА_1
визнано потерпілою стороною у
кримінальній справі (а.с. 14).

У відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦК України
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага.

У відповідності до ч. 2 ст. 190 ЦК України
майнові права є не споживною річчю.
Майнові права визнаються речовими
правами.

Положеннями ст. 876 ЦК України
передбачено, що власником об'єкта
будівництва або результату
будівельних робіт, є замовник, якщо
інше не передбачено договором.

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України
«право власності на нову річ, яка
виготовлена/створена особою,
набувається нею, якщо інше не
передбачено договором або законом».

Згідно до п. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»
інвестор має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами та результатами інвестицій й
об'єктами інвестиційної діяльності
можуть бути будь-яке майно, а також
майнові права.

Як з'ясовано судом, позивачем ОСОБА_1
проінвестовано 1-кімнатну кв. АДРЕСА_1, у
даному незавершеному будівництвом
об'єкті, а тому вважає, що позовні
вимоги щодо визнання майнового права
позивача на об`єкт інвестування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Визнання майнового права за позивачем
не надає право йому здійснювати
оформлення права власності на вказаний
об'єкт нерухомості у органах державної
реєстрації нерухомого майна, а є лише
встановленим судом фактом сплати 90% від
інвестиційної вартості об'єкта
позивачем передбачених інвестиційною
угодою коштів за 1-кімнатну кв. АДРЕСА_1
та набуття позивачем речових прав у
вигляді майнових прав на вказаний
об'єкт інвестування.

Тому на підставі викладеного та
керуючись п. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України
«Про інвестиційну діяльність», ч. 1 ст.
177, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 331, 876 ЦК України, ст. 3,
6, 10-11, ст. 57-60, ст. 88, ст. 208, ч. 1-3 ст. 209, ст.
212-215, ст. 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав
споживачів, визнання майнових прав на
об'єкт інвестування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) майнові
права на об'єкт інвестування, а саме
1-кімнатну кв. АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
К.А Васалатій