Справа № 741/227/14-ц Провадження №
22-ц/795/1003/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кучерявець О. М. Доповідач - Боброва І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Євстафїїва О.К., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 26 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до Мринської сільської ради
Носівського району Чернігівської
області про визнання права власності
по 1/2 частині спадкового житлового
будинку,

в с т а н о в и в:

В січні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулись з позовом до Мринської
сільської ради, в якому просили визнати
за ними права власності по 1/2 частині
жилого будинку з надвірними будівлями
загальною вартістю 89 414 грн. в АДРЕСА_1,
який зареєстрований за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, який був чоловіком
позивача ОСОБА_5 та батьком позивача
ОСОБА_6 Позивачі зазначили, що вони в
зазначеному будинку, проживали разом з
спадкодавцем на день його смерті і
продовжують проживати в будинку, але
оформити будинок як спадщину не можуть,
через відсутність на нього
правовстановлюючих документів.

Рішенням Носівського районного суду
Чернігівської області від 26 березня 2014
року позовну заяву залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просять рішення Носівського районного
суду Чернігівської області від 26
березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги. Доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що судом
допущені порушення норм
процесуального та матеріального права,
неправильно встановлені обставини, які
мають значення для справи. Зокрема,
судом не враховані правові положення
статей: 1297, 1299, ч.5 ст.1268, ч.3 ст.1296, ст.1270
Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні апелянти
підтримали доводи апеляційної скарги і
просили її задовольнити.

Відповідач належним чином був
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчить повідомлення про
вручення 22.04.2014 р. поштового
відправлення (а.с.62), проте свого
представника до суду не направив. 22.04.2014
р. відповідач надав заяву з проханням
розглядати справу в його відсутності.
Проти задоволення позову не
заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- скасуванню із закриттям провадження
по справі за таких підстав.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, суд першої інстанції зазначив,
«що звернення позивачів до суду про
визнання за ними права власності на
спадкове майно спадкодавця ОСОБА_7 є
порушенням порядку оформлення їх
спадкових прав, так як визнання права
власності на спадкове майно в судовому
порядку є вийнятковим способом захисту
порушених їх прав, тому позов позивачів
із-за порушення ними порядку
оформлення їх спадкових прав
зверненням до суду, а не зверненням до
нотаріальної контори з заявами про
видачу їм свідоцтва про право на
спадщину підлягає залишенню без
задоволення».

Однак такий висновок суду не
відповідає нормам процесуального
закону.

За змістом статті 215 ч.1 п.4 ЦПК України,
суд, розглядаючи справу по суті, може
позовні вимоги або задовольнити, або в
позові може бути відмовлено повністю
чи частково. «Залишення позову без
задоволення» діючим ЦПК України не
передбачено.

По справі судом встановлено, що ОСОБА_7
та ОСОБА_5 23 квітня 1977 року
зареєстрували шлюб, що підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Від шлюбу мають повнолітнього сина -
позивача ОСОБА_6 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки Мринської
сільської ради від 25.11.2013 р. №1862/3-14, на
день смерті ОСОБА_7, разом з останнім
були зареєстровані по АДРЕСА_1 дружина
ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1. Право власності на даний
будинок 28.02.1992 р. зареєстровано в БТІ за
колгоспним двором, головою якого є
ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про
право особистої власності на будинок
від 26.02.1992 р.

З матеріалів справи встановлено, що до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, протягом
шестимісячного строку звернулась лише
його дружина - позивач по справі ОСОБА_5
(а.с. 21-26).

10.07.2013 р. в Носівській районній
державній нотаріальній конторі
відкрита спадкова справа №271/2013

Позивач ОСОБА_6 із заявою про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_7,
або про відмові від неї, до
нотаріальної контори не звертався.

Відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України в п.23 постанови
№ 7 від 30 ;травня 2008 року „Про судову
практику у справах про спадкування ",
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з роз'ясненням в п. 24 цієї
постанови Пленуму Верховного Суду
України, при розгляді цих справ слід
перевіряти наявність чи відсутність
спадкової справи відносно спадкодавця
в нотконторі за місцем відкриття
спадщини, наявність у матеріалах
справи обґрунтованої постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Суд першої інстанції, не витребувавши
докази щодо реєстрації права власності
на спадкове майно, не з"ясувавши
наявність обгрунтованої відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину, не в повній мірі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, неправильно застосував норми
ЦПК України, порушив норми
процесуального права і ухвалив
рішення, яке не відповідає вимогам ст.
212, 215 ЦПК України.

Тому таке рішення суду підлягає
скасуванню.

Оскільки вирішення питання про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом можливе в
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, на час вирішення
справи спір не підлягав розгляду в
порядку цивільного судочинства, тому
провадження по справі необхідно
закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК
України.

Оскільки суд дійшов висновку про
закриття провадження у справі,
позивачу ОСОБА_5 слід повернути судовий
збір, що був сплачений нею при подачі
позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.1, 303, 307, 310 ч.1,
ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, ст.7
Закону України "Про судовий збір",
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 26 березня 2014
року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5
та ОСОБА_6 до Мринської сільської ради
Носівського району Чернігівської
області про визнання права власності
по 1/2 частині спадкового житлового
будинку - закрити.

Повернути ОСОБА_5 судовий збір
сплачений за квитанцією №153/170 від
04.12.2013 р. при подачі позову в сумі 1788,28
грн та сплачений за квитанцією № k6/7/167
від 07.04.2014 р. при подачі апеляційної
скарги в сумі 894,14 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: