Справа №
Провадження № 2/107/632/14р.
Рішення

Іменем України

13 березня 2014 року

м. Керч

Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі: судді
Собєщанській Н.В., при секретарі
Нікітіній О.О., представника позивача
ОСОБА_1, представника третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Керчі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа ОСОБА_5 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,

Встановив:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
її такою, що втратила право
користування житловим приміщення
квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги, згідно
уточненої позовної заяви від 12.03.2014
року, мотивує тим, що вона є власником ?
частки квартири АДРЕСА_1 з 26.01.2001 року на
підставі свідоцтва про право власності
на житло та з 22.12.2012 року на підставі
договору дарування за реєстровим № 4252.
ОСОБА_4 В 2006 році в даній квартирі була
зареєстрована ОСОБА_4 як дружина члена
родини власника житла, але в даній
квартирі не проживала, а мешкала з
чоловіком на дачі, речей її у квартирі
не має. ОСОБА_4 та її чоловік припинили
шлюбні відносини у 2011 році,а офіційно
шлюб було розірвано у лютому 2014 року.
ОСОБА_4 мешкала у квартирі у зиму 2011
року, потім проживала знову на дачі,
речей своїх у квартирі не залишала,
добровільно знятися з реєстрації не
бажає, перешкод у користуванні
квартирою ОСОБА_4 не чинилось. Також
ОСОБА_4 з указаного часу станом житла не
цікавиться. У квартирі не з'являється,
тобто інтерес до квартири втратила.
Оскільки відповідач тривалий час не
проживає у квартирі, комунальні
послуги не сплачує, речей у квартирі її
не має, просить суд визнати її такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, але
з'явився його представник ОСОБА_1, діюча
на підставі належним чином оформленої
довіреності.

Представник позивача ОСОБА_1 у
судовому засіданні позов підтримала та
просила його задовольнити на підставі
обставин викладених у позові та
матеріалів справи. Додатково пояснила,
що відповідач було зареєстровано у
квартирі як члена родини власника
житла, після реєстрації шлюбу, шлюбні
відносини припинені у 2011 році, офіційно
розірвано шлюбу рішенням суду у лютому
2014 року, відповідач не проживала у
квартирі, не несла витрати по
комунальним послугам, пропонувалось
знятися з реєстрації добровільно. Але у
добровільному порядку не бажає
зніматися з реєстрації, речей її у
квартирі не має. Позивач не перешкоджав
їй у проживанні в даній квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому позов
визнала у повному обсязі, не
заперечувала проти його задоволення,
додатково пояснила, що бажає також
самостійно знятися з реєстраційного
обліку, але оскільки було здано паспорт
на обмін, зробити це не може. На питання
суду пояснила, що у квартирі не
проживала, жила на дачі з чоловіком та
дітьми. На дану квартиру не претендує.

Третя особа ОСОБА_5 у судове зсідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
але з'явився його представник ОСОБА_2,
діючій на підставі належним чином
оформленої довіреності.

Представник третьої особи ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов підтримав та
не заперечували проти його
задоволення.

Суд вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
третьої особи, вивчивши письмові
матеріали справи прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Під час вирішення спору між сторонами
суд приймає до уваги положення ст.. 60
ЦПК України, якою встановлено, що
«Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.».

Судом встановлено, що відповідно до
Свідоцтва про право власності на житло
від 26.01.2001 року та договору дарування ?
частки квартири від 22.12.2012 року за
реєстровим № 4252 ОСОБА_3 належить ?
частки квартири АДРЕСА_1 а ОСОБА_5,
згідно Свідоцтва про право власності
на житло від 26.01.2001 року, 1/4 частка
даної квартири.(а.с.4-6,24-25)

Як слідує з довідки № 30 від 08.01.2014 та
копії лицевого рахунку на квартиру №
19807 відповідач ОСОБА_4 зареєстрована у
квартирі АДРЕСА_1 як невістка з лютого
2006 року.(а.с.3,36)

Згідно до ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє,
користується і розпоряджається своїм
майном на свій розсуд, власник має
право використовувати приміщення для
власного проживання, а також
проживання членів своєї сім*ї.

Відповідно до положень ст. 405 ч. 2 ЦК
України член сім*ї власника житла
втрачає право на користування даним
житлом у разі відсутності члена сім*ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлене угодою між ним
та власником житла або законом.

Як було встановлено у судовому
засіданні відповідач ОСОБА_4 не
проживає у спірній квартирі з 2006 року, у
спірному житловому приміщенні не
проживала постійно, лише зимовий
період 2011 року, житло не оплачує, речей
її у квартирі не має.

Угоди між відповідачем і власниками
житла з приводу користування спірним
житловим приміщенням не має.

Яких-небудь доказів в спростування
позову відповідачем суду не
надано|уявляти| і таких доказів не має
в своєму розпорядженні суду.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач не проживає у квартирі
АДРЕСА_1 без поважних причин з 2006 року,
тобто понад один рік, отже, відповідно
до ст. 405 ЦК України він втратив право
користування спірним житловим
приміщення.

Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати. Позивачем сплачено судовий
збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується
квитанцією.(а.с.1) Отже, ці витрати
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60,88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа ОСОБА_5 про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1, АР Крим.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243,60
грн. судового збору сплаченого
позивачем при подачі позову до суду.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду
виготовлений 13.03.2014 року.

Суддя підпис
Собєщанська Н.В.

Згідно з оригіналом.

Суддя