№ 610/4863/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Муленко Л.М.,

секретаря -
Комар Т.О.,

за відсутності позивача ОСОБА_1,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення
строку звернення до суду; стягнення
суми боргу та звернення стягнення на
предмет застави

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поновлення
строку звернення до суду; стягнення
суми боргу за договором позики від
24.12.2008 року в розмірі 22000 гривень; 3%
річних від простроченої суми боргу в
розмірі 990 гривень, судових витрат в
розмірі 229,90 гривень та звернення
стягнення на предмет застави -
автомобіль HYUNDAI ACCENT державний номер
НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 24.12.2008 року він надав в
позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 22
000 гривень з терміном повернення до
24.06.2009 року та одночасно уклали договір
застави, предметом якого є автомобіль
марки HYUNDAI ACCENT державний номер НОМЕР_1.

Позивач в позові вказує, що ОСОБА_2
зобов'язувався повернути гроші,
неодноразово обіцяв виконати вимоги за
договором. На теперішній час
зобов'язання не виконане, відповідач
ухиляється від повернення позики та
наданні предмета застави, посилаючись
на матеріальну неспроможність.
Зазначене позивач просить визнати
поважними причинами для поновлення
строку звернення до суду.

Крім того, в позові зазначив, що так як
ОСОБА_2 прострочив виконання грошового
зобов'язання, то він має право на 3%
річних від простроченої суми боргу та
на звернення стягнення на предмет
застави - автомобіль HYUNDAI ACCENT державний
номер НОМЕР_1.

Позивач до суду не з'явився, подав
заяву, у якій позов підтримав та просив
розглянути справу за його відсутності.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали та
пояснили, що позовна заява надумана,
обставини викладені в ній не
відповідають дійсності.

ОСОБА_2 зазначив, що дійсно, 24.12.2008 року
між ним і позивачем був укладений
договір позики на суму 22 000 гривень зі
строком повернення до 24.06.2009 року. Того
ж дня був укладений нотаріально
договір застави. Предметом застави є
автомобіль, якій оцінений в 73 000
гривень. В вказаний в договорі термін
виконання зобов'язання повернув
позивачу гроші в сумі 22 000 гривень. З
того часу і по грудень 2013 року, тобто 4,5
роки позивач ніяких вимог не висував. В
грудні 2013 року ОСОБА_1 став
безпідставно вимагати від нього
відсотки та заявив, що він повинен
віддати йому ще таку ж саму суму. Тоді ж
йому стало відомо, що позивач часто
вимагає гроші від тих, хто раніше у
нього брав позику.

Крім того, позивач та його представник
в судовому засіданні зазначили, що
строк позовної давнини сплинув 24.06.2012
року, тобто 1,5 роки тому, поважних
причин, котрі давали б йому право його
йому поновити позивач не навів, тому
наполягали на відмові в задоволенні
позовних вимог, про що надали
відповідні письмові заперечення.

Згідно ст. 10 Цивільного процесуального
Кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд, заслухавши пояснення відповідача
та його представника, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що 24.12.2008 року між
сторонами був укладений договір
позики на суму 22 000 гривень зі строком
повернення до 24.06.2009 року. Того ж дня був
укладений договір застави, предметом
якого є автомобіль марки HYUNDAI ACCENT
державний номер НОМЕР_1 (а.с.4,5).

В судовому засіданні відповідачем по
справі та його представником було
заявлено клопотання про застосування
строку позовної давності до позовних
вимог.

В даному випадку, строк позовної
давності слід вираховувати саме з
24.06.2009 року.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно положень ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Вирішуючи питання про застосування
позовної давності, суд вважає, що
позивач не довів поважності пропуску
ним строку позовної давності, не довів
обставин, за яких він не мав можливості
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права, відсутні будь-які
поважні причини для поновлення
позивачу строку звернення до суду,
через що суд вважає доцільним
застосувати позовну давність до
спірних відносин сторін, що є підставою
для відмови у задоволенні позову.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, а також норм діючого
матеріального закону, з урахуванням
загальних засад цивільного
судочинства, враховуючи, що позивачем
не надано доказів на підтвердження
пропущення ним позовної давності, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити в
повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України підстави
для відшкодування позивачу судових
витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.256,257,267 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поновлення строку
звернення до суду; стягнення суми
боргу за договором позики від 24.12.2008
року в розмірі 22000 гривень; 3% річних від
простроченої суми боргу в розмірі 990
гривень, судових витрат в розмірі 229,90
гривень та звернення стягнення на
предмет застави - автомобіль HYUNDAI ACCENT
державний номер НОМЕР_1 - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Балаклійський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Мотивоване рішення складене 22.01.2014
року.

Суддя