У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Ткачука
О.С., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи:
приватний нотаріус Сокальського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
комунальне підприємство ЛОР
«Червоноградське МБТІ та ЕО», про
визнання договору дарування житлового
будинку недійсним, анулювання
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом та з
посиланням на ст. ст. 202, 203, 225, 1221, 1258, 1268
ЦК України і уточненою заявою від 17
листопада 2011 року просив визнати
недійсним договір дарування житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та скасувати свідоцтво
про реєстрацію права власності ОСОБА_5
на вказаний будинок.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 13
листопада 2012 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 30 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 просить скасувати рішення
апеляційного суду Львівської області
від 30 січня 2014 року, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Львівської області
від 30 січня 2014 року, оскільки
судове рішення законне та
обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 30 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.С. Ткачук