РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 123/846/14-ц Номер провадження
2/123/878/2014

05.03.2014 року
м. Сімферополь

Київський районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в складі:

головуючого судді Долгополова А.М.

секретаря Білосорочка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в АРК про відшкодування моральної
шкоди

в с т а н о в и в:

у січні 2014 року позивачка звернулася до
суду з позовною заявою до Головного
управління Міністерства Внутрішніх
справ України в АРК про відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги
тим, що 16.11.2009 року у м. Білогірськ
сталося ДТП за участю водія мопеду
«Кануні» сина позивачки ОСОБА_2 Від
отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2
помер. 14.04.2010 року слідчим відділу
розслідувань ДТП СУ ГУМВС України в АРК
Максимовим Д.В. винесено постанову про
відмову у порушенні кримінальної
справи за відсутністю складу злочину.
17.11.2010 року зазначена постанова
скасована, матеріали надіслані для
додаткової перевірки. Протягом
тривалого часу справа неодноразово
закривалася, постанови скасовувалися,
досудове розслідування тривало, після
чого 12.11.2012 року провадження у
кримінальній справі знову було
закрито, 09.04.2013 року Київським районним
судом м. Сімферополя винесено
постанову про відмову в задоволенні
скарги на постанову від 12.11.2012 року про
закриття кримінальної справи, яка
залишена без змін в апеляційній та
касаційній інстанціях. Таким чином,
остаточне рішення за фактом смерті
ОСОБА_2 16.11.2009 року, було прийнято 10.12.2013
року через понад чотири роки, що є
несумісним з положенням ст.2
Європейської конвенції з прав людини.
Тривалістю досудового розслідування
позивачці було заподіяно моральну
шкоду, яку вона оцінює у 60 000 грн, так як
позивачка є матір'ю загиблого ОСОБА_2,
тривалий час знаходиться у
невизначеності, оскільки СУ ГУМВС
України в АРК необґрунтовано
затягувало досудове розслідування. На
підставі викладеного просила суд
стягнути з ГУМВС України в АРК на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 60 000 грн, яку завдано внаслідок
незаконних дій та бездіяльності під
час проведення досудового слідства, а
також величезної й невиправданої
тривалості.

У ході судового засідання представник
відповідачки ОСОБА_4 заперечувала
проти задоволення позовних вимог по
мотивах того, що тривалість даного
досудового розслідування є
обґрунтованою. Слідчим неодноразово
провадження у кримінальній справі
закривалося, але постановами
прокуратури вони скасовувалися. Отже
підстав вважати тривалість досудового
розслідування необґрунтованим немає.

Позивачка, будучі сповіщеною належним
чином про день та час слухання справи,
до суду не з'явилася, від її
представника надійшла заява про
розгляд справи за їх відсутністю.
Відповідно до ст.169 ЦПК України справа
розглянута за відсутності позивачки,
сповіщеної належним чином, згідно її
заяви про це.

Вислухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися правовідносини, що витікають
із відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок іншої незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
органу досудового розслідування, які
регулюються цивільним законодавством
України.

Постановою слідчого відділу
розслідувань ДТП СУГУМВС України в АРК
лейтенанта міліції Максимова Д.В. від
14.04.2010 року за фактом ДТП за участю
водія мопеду ОСОБА_2 у порушенні
кримінальної справи за ст.286 КК України
відмовлено у зв'язку з відсутністю
складу злочину. (а.с.6-7).

Згідно листа заступника прокурора АРК
Домнікова О. постанова від 14.04.2010 року
скасована, матеріали направлені для
проведення додаткової перевірки. (а.с.8).

Постановою від 15.01.2011 року відмовлено у
порушенні кримінальної справи за
відсутністю складу злочину. (а.с.9).

18.01.2011 року порушена кримінальна справа
за фактом порушення правил безпеки за
ст.291 КК України. (а.с.10).

З листів заступника прокурора АРК
вбачається, що тривалість досудового
слідства обумовлена складністю
обставин подій. (а.с.11-16).

Постановою слідчого відділу
розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в
АРК від 12.11.2012 року кримінальну справу
за фактом ДТП за участю водія мопеду
ОСОБА_2 закрити на підставі п.2 ст.6 КПК
України у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_2 складу злочину. (а.с.34-40).

Постановою Київського районного суду
м. Сімферополя від 09.04.2013 року у
задоволенні скарги про скасування
постанови слідчого відділу
розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в
АРК від 12.11.2012 року про закриття
кримінальної справи відмовлено (а.с.17).

Ухвалою Апеляційного суду АРК від
04.06.2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10.12.2013 року постанова
Київського районного суду м.
Сімферополя від 09.04.2013 року залишена
без змін. (а.с.18-20).

Відповідно до статті 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частиною 6 ст. 1176 Цивільного кодексу
України встановлено, що шкода, завдана
фізичній або юридичній особі внаслідок
іншої незаконної дії або бездіяльності
чи незаконного рішення органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних
підставах.

Загальні підстави відповідальності за
завдану моральну шкоду передбачені
нормами ст. 1167 Цивільного кодексу
України, відповідно до ч. 1 якої шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ст.15, п. 9 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 23,
1167, 1176 ЦК України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, в тому числі шляхом
відшкодування моральної шкоди. Особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Право на відшкодування шкоди в повному
обсязі гарантоване й ч. 5 ст. 5 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, норми
якої згідно із ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" є джерелом національного права.

Судом встановлено, що 16.11.2009 року
близько 15-00 години на вул. Садовій у м.
Білогірськ сталося ДТП за участю водія
мопеду «Кануні» ОСОБА_2, від отриманих
тілесних ушкоджень помер. Потерпілою у
кримінальній справі є позивачка ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що
остаточне рішення у справі прийнято
10.12.2013 року після перегляду у
касаційному порядку постанови
Київського районного суду м.
Сімферополя про відмову у задоволенні
скарги на постанову слідчого про
закриття кримінальної справи.

Отже фактично досудове слідство у
справі тривало з 2009 по 2013 роки близько
чотирьох років, що є порушенням
«розумних» строків досудового
слідства.

Факт необґрунтованої тривалості
досудового розслідування не оспорений
стороною відповідача, тому не потребує
доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК
України.

Таким чином, стороною позивачки
доведено, що з боку відповідача має
місце необґрунтована тривалість
досудового розслідування за фактом ДТП
за участю водія мопеду «Кануні» ОСОБА_2

Разом з тим, позивачем пред'явлений
позов до неналежного відповідача у
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності з п. 4 Положення про
Державне казначейство України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21.12.2005 року № 1232,
Державне казначейство України
здійснює управління наявними
фінансовими ресурсами, що ним
обліковуються, у тому числі в іноземній
валюті, у випадках, передбачених
законодавством; провадить безспірне
списання коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного та
місцевих бюджетів і бюджетних установ,
за рішенням, яке було прийняте
державним органом, що відповідно до
закону має право на його застосування.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
міліцію» фінансування і
матеріально-технічне забезпечення
міліції здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України, коштів, які
надходять на підставі договорів від
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади, державних органів,
підприємств, установ, організацій і
громадян, а також інших джерел, не
заборонених законодавством.

Таким чином, до повноважень Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в АРК не входить виплата
грошових коштів, зокрема відшкодування
моральної шкоди, оскільки фінансується
за рахунок держави. Отже, належним
відповідачем у справі виступає держава
в особі її казначейських органів.

Виходячи з положень ст.33 ЦПК України
заміна неналежного відповідача в
судовому процесі відбувається
безпосередньо за клопотанням позивача,
суд позбавлений можливості самостійно
ініціювати розгляд даного клопотання.
Враховуючи, що під час розгляду справи
позивачем не було заявлено про
залучення до участі у справі в якості
відповідача Державне казначейство
України, суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні зазначених
позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходить з того, що у своїй
письмовій заяві на адресу суду
представник позивачки ОСОБА_7
наполягав на тому, що належним
відповідачем у справі є саме ГУМВС
України в АРК, а не органи державного
казначейства. (а.с.27) Ці доводи суд також
кладе в основу прийняття рішення про
відмову у задоволенні позову.

На підставі 56 Конституції
України, ст.ст.23 ч.6 ст.1176 ЦК України, ст.24
Закону України «Про міліцію»,
керуючись 10,11,33,60,61,212,213,214,215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
Внутрішніх справ України в АРК про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити у повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим протягом десяти днів з
дня його проголошення через Київський
районний суд м. Сімферополя.

Суддя
Долгополов А. М.