печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4341/14-ц
У Х В А Л А

06 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванов Г. Д.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОБОР ВХ»
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

06.03.2014 відкрито провадження по вказаній
цивільній справі, предметом спору у
якій є стягнення суми боргу за
договором купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Компанія
«Реал Груп», укладеним 30.05.2011 між
позивачем та відповідачем.

Разом з позовною заявою до суду
надійшла заява про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно та
майнові права відповідача як учасника
товариства - ТОВ «Компанія «Реал Груп».

У заяві про забезпечення позову
представником позивача ОСОБА_3 вказано,
що, на думку позивача, невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити та
зробити неможливим виконання рішення
суду у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що відповідач,
який мав розрахуватися з позивачем до
01.12.2011 за продану йому частку, взяв
участь у збільшенні статутного
капіталу ТОВ «Компанія «Реал Груп» і
збільшив розмір належної йому частки,
замість того, щоб розрахуватися із
ОСОБА_1

Як вбачається із заяви, що відповідач
ухиляється від визнання вимог
позивача, та є небезпека того, що до
моменту прийняття рішення судом у
справі, здійснить відчуження належної
йому частки на користь третіх осіб.

У такому разі, вважає представник
позивача ОСОБА_3, виконання рішення у
справі за позовом про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу буде неможливим.

Згідно положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України,
позов забезпечується 1) накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору,
на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України,
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення
позову є охорона матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують за
його позовом присудження реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути
спрямовано проти несумлінних дій
відповідача, який може сховати майно,
продати, знищити або знецінити його.
Таким чином усуваються утруднення і
неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника про
те, що незастосування заходів по
забезпеченню позову, може утруднити
або взагалі унеможливити виконання
рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
представником позивача не наведено
достатніх підстав щодо необхідності
забезпечення даного позову та доказів
того, що відповідач буде ухилятися від
виконання рішення суду чи створювати
обставини, які б утрудняли чи
унеможливлювали його виконання.

Суд вважає, що заява щодо забезпечення
позову не обґрунтована та така, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОБОР ВХ» про
стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя І. В. Литвинова