Справа № 249/237/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Пархоменко І.О.,

при секретарі
Лисенко Л.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Карпенко В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК шахта
«Комсомолець Донбасу» про
відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК шахта «Комсомолець
Донбасу» про відшкодування моральної
шкоди, в якій вказав, що з 07.09.1987 року по
11.01.1993 року, та з 12.02.2001 року по 14.09.2007
року перебував у трудових відносинах з
відповідачем, працював гірничим
очисного забою підземним розряду з
повним робочим днем під землею. 27.05.2007
року в період роботи на підприємстві
був травмований. Висновком МСЕК від
13.09.2007 року втрата професійної
працездатності складає 40 %, встановлено
третю групу інвалідності. Зазначив, що
стан здоров'я продовжує погіршуватись.
Законодавством України забезпечення
безпечних та нешкідливих умов праці
покладено на власника підприємства або
уповноваженого ним органу. Посилаючись
на ст. ст. 153, 233, 234, 237-1 КЗпП України, на
той факт, що в зв'язку зі шкодою здоров'ю
йому, позивачу, спричинена моральна
шкода, бо оскільки втратив
працездатність, змушений постійно
лікуватись, втрачені нормальні життєві
зв'язки, потребуються додаткові
зусилля для організації життя, просив
суд стягнути з відповідача на його
користь у відшкодування моральної
шкоди суму 40000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача, Карпенко В.В.,
діюча на підставі довіреності №
ББУ/КД18/14 від 01.01.2014 року, в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимоги. Надала
суду заперечення, в якому зазначила, що
позивач в позовній заяві не навів
доказів моральних страждань, тому сума
відшкодування моральної шкоди є
необгрунтованою

Судом в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих особами, які
брали участь у справі, доказів
встановлено наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

ОСОБА_1 з 07.09.1987 року перебував у
трудових відносинах з відповідачем, на
підставі наказу № 1205к від 21.09.1987 року,
працював гірничим підземним з повним
робочим днем під землею. Звільнений
13.09.2007 року за власним бажання на
підставі наказу № 1977к від 14.09.2007, що
підтверджується записами в трудовій
книжці позивача, розпочатій 02 квітня 1980
року

27 травня 2007 року із позивачем
стався нещасний випадок на виробництві
що підтверджується актом про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом № 76
за формою Н-1 від 29 травня 2007 року.

Згідно висновку МСЕК № 024241
від 13.09.2007 року ОСОБА_1 встановлена
втрата професійної працездатності в
розмірі 40% в зв'язку з трудовим
каліцтвом строком до 01.10.2008 року,
встановлено третю групу інвалідності.

Висновком МСЕК № 006042 від 07.10.2008
року підтверджено втрату професійної
працездатності в розмірі 40% у зв'язку з
трудовим каліцтвом безстроково,
підтверджено третю групу інвалідності
безстроково.

З акту розслідування нещасного
випадку на виробництві за формою Н-5 від
29 травня 2007 року вбачається, що 27 травня
2007 року ланцюг вийшов з під праски,
ОСОБА_1 був травмований ланцюгом.
Причиною нещасного випадку стало
невиконання постраждалим вимог
інструкції з охорони праці, порушення
п.1.11, п. 2.4. Інструкції з охорони праці
для ГРОЗ».

З виписок з історії хвороби вбачається,
що позивач неодноразово звертався за
допомогою у медичні установи з приводу
наслідків травми.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Умови праці на
робочому місці, безпека технологічних
процесів, машин, механізмів,
устаткування та інших засобів
виробництва, стан засобів колективного
та індивідуального захисту, що
використовуються працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці. Власник або
уповноважений ним орган повинен
впроваджувати сучасні засоби техніки
безпеки, які запобігають виробничому
травматизмові, і забезпечувати
санітарно-гігієнічні умови, що
запобігають виникненню професійних
захворювань працівників.

Згідно зі ст. 173 КЗпП України
вiдшкодування шкоди, заподiяної
працiвникам калiцтвом або iншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням трудових обов'язкiв,
вiдшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають додаткових зусиль для
організації свого життя.

Травмування ОСОБА_1 прямо залежить від
того, що на підприємстві-відповідачеві
не було створено безпечних,
нешкідливих і безпечних умов праці,
власник підприємства належним чином не
забезпечив відповідними засобами
індивідуального захисту, які б
запобігали травмуванню, не впровадив
сучасні засоби техніки безпеки, які
запобігають виробничому
травматизмові, не проводив
профілактичні заходи для запобігання
травмувань. Враховуючи зазначене, суд
вважає доведеним, що неналежним
виконанням відповідачем заходів з
охорони праці позивачу заподіяно
моральну шкоду.

Факт спричинення моральної шкоди
позивачу, яка полягає в душевних
стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, фізичними
болями, порушенні нормальних життєвих
зв'язків внаслідок травми, обмеженням
здібностей до тяжкого фізичного
навантаження, необхідністю додавати
додаткові зусилля для організації
свого побуту та постійно лікуватися,
підтверджується дослідженими
письмовими доказами по справі: копією
трудової книжки, актом розслідування
виробничої травми за формою Н-1,
довідками МСЕК, медичними висновками.

Порядок і розмір відшкодування
працівникові шкоди, пов'язаної із
ушкодженням здоров'я внаслідок
отриманого каліцтва регулюється
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", яким не передбачено
відшкодування потерпілому на
виробництві моральної шкоди. Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодовується
лише матеріальна шкода.

При встановлені розміру грошового
відшкодування моральної шкоди,
завданої позивачу, суд виходить з
принципів виваженості, розумності та
справедливості, враховує характер та
ступінь порушення соціальних зв'язків,
додаткових зусиль, необхідних для
організації життя позивача, тривалість
та глибину страждань. Також суд
враховує те, що у нещасному випадку є
вина самого потерпілого .

Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з
частковим задоволенням позову
понесені позивачем і документально
підтверджені судові витрати
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 60,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК шахта
«Комсомолець Донбасу» про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК шахта «Комсомолець
Донбасу» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди
11000(одинадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК шахта «Комсомолець
Донбасу» на користь держави судовий
збір в розмірі 121,80 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя
І.О. Пархоменко