АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4904/14
Головуючий 1-інст. -
Справа - № 2-61/11
Категорія - відшкодування
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії
- КРУГОВОЇ С.С.

- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі
- Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від
30 травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
збільшення розміру відшкодування
шкоди,-

в с т а
н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом, в якому
просив на підставі ст.1208 ЦК України
збільшити розмір відшкодування шкоди,
встановлений рішенням від 19.02.2007 року
на величину індексу інфляції по
Україні за період з березня 2007 року по
січень 2010 року, який становить 1,6014 рази,
що підтверджено довідкою Головного
управління статистики у Харківській
області і присудити до стягнення з
відповідачів на його користь 9580,72 грн.

У обгрунтування заявлених вимог
посилався на те, що рішенням
Чугуївського міського суду
Харківської області від 19.02.2007 року на
його користь з відповідачів стягнуто
5982,65 грн. шкоди, спричиненої злочином.

30.07.2007 року державним виконавцем
ВДВС Харківського РУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання цього рішення, проте станом
на 12.08.2009 року воно не виконано,
оскільки відповідачі перешкоджають
його виконанню, зокрема не допускають
державного виконаця до приміщення для
здійснення опису майна боржників.

У грудні 2010 року позивач подав
додаткову позовну заяву, в якій
збільшив період відшкодування до
грудня 2010 року, а розмір- до 11717,23 грн.,
посилаючись на величини індексу
інфляції за період з січня до грудня 2010
року 1,223.

Під час розгляду справи після
скасування судом заочного рішення від
19.08.2011 року, позивач подав заяву про
збільшення позовних вимог і
застосування до спірних правовідносин
вимог ч.2 ст.625 ЦК та станом на 16.05.2014
року вважав, що загальна сума стягнення
на його користь з відповідачів
становить 2056,90 грн.

Рішенням Чугуївського міського
суду Харківської області від 30 травня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати вказане рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, стягнувши на його
користь з відповідачів інфляційні
нарахування на суму боргу в розмірі
5982,65 грн. за період з травня 2011 року по
квітень 2014 року в сумі 763,18 грн. та 3%
річних від простроченої суми за період
з березня 2007 по травень 2014 року в сумі
1293,72 грн.

При цьому посилається на те, що суд
помилково не застосував до спірних
правовідносин вимоги ч.2 ст.625 ЦК
України, які підлягали застосуванню.

Заслухавши доповідь судді;
пояснення позивача та представника
відповідача ОСОБА_7; перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України: в межах доводів
апеляційної скаарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
судова колегія доходить висновку, що
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судовим розглядом
встановлено, що рішенням Чугуївського
міського суду Харківської області від
19.02.2007 року з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
солідарно на користь ОСОБА_4 стягнуто
3982,65 грн. матеріальних збитків,
пов"язаних з лікуванням та
протезуванням зубів і 2000,00 грн. - у
відшкодування моральної шкоди.

Вказане рішення є чинним і
знаходиться на примусовому виконанні у
ВДВС Харківського РУЮ.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з
того, що норми ст.1208 та ч.2 ст.625 ЦК
України не підлягають застосування до
правовідносин, що виникли між
сторонами, а індексація моральної
шкоди законом не передбачена.

Вказані висновки суду грунтуються
на законі і не спростовуються доводами
апеляційної скарги позивача.

Згідно ЗУ " Про індексацію грошових
доходів населення" та затвердженому
постанвою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення, індексації
та збільшенню підлягають суми
відшкодування шкоди, що не мають
характеру разової виплати.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1208 ЦК
України за заявою потерпілого у разі
підвищення вартості життя розмір
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я
або смертю, підлягає індексації на
підставі рішення суду.

Проте, вказана норма
матеріального права застосовується у
разі, якщо зобов"язання з відшкодування
шкоди є тривалими у часі, тобто
визначені для утримання потерпілого,
тому розмір відшкодування може
змінюватися у зв"язку з процесами
інфляції.

Між тим, як вже зазначено, рішенням
суду від 19.02.2007 року на користь позивача
стягнута матеріальна шкода у вигляді
витрат на лікування та протезування ,
не є грошовими зобов"язаннями з його
утримання, тому індексації не
підлягає.

Стаття 625 ЦК України регулює
зобов"язальні правовідносини, тобто
поширюється на порушення грошового
зобов"язання, яке існувало між
сторонами до ухвалення рішення суду.

З рішення суду зобов"язальні
правовідносини не виникають, так як
вони виникають з актів цивільного
законодавства, про що зазначено в ст.11
ЦК України , оскільки рішення суду лише
підтверджує наявність чи відсутність
між сторонами правовідносин.

Відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не борговим
зобов"язанням. На шкоду не повинні
нараховуватись проценти за
користування чужими грошовими коштами,
що теж є відповідальністю і їх
нарахування фактично буде подвійною
мірою відповідальності, тому дія ч.2
ст.625 ЦК України не поширюється на
правовідносини, що виникли у зв"язку із
завданням шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судова колегія визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України
судова колегія, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 30 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу апеляційного суду може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -