АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2960/14 Справа № 2-696/11
Головуючий у 1 й інстанції - Чулінін
Д.Г. Доповідач - Повєткін
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрCиббанк»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 15 серпня
2012 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «УкрCиббанк»
та приватних нотаріусів
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 і ОСОБА_4
про визнання недійсними кредитних
договорів та договору застави,
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

В с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ПАТ «УкрCиббанк»,
приватних нотаріусів
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 і ОСОБА_4
про визнання кредитних договорів,
договору застави, визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню
на те, що вона придбала автомобіль у
червні 2007 року, для чого вона досягла з
АТ «УкрСиббанк» усної згоди про
надання споживчого кредиту під заставу
цього автомобіля. Отримавши у
власність автомобіль в натурі, позивач
у липні 2007 року оформила договір
застави до підписання забезпеченого
його умовами кредитного договору, що зі
слів службовця банку був ще не готовий.
Позивач переказувала на користь банка
частинами грошові кошти в рахунок
повернення отриманої від нього суми,
так і не маючи на руках підписаного
кредитного договору. Сплативши більше
104337,00 грн., позивач 24.01.2009 отримала від
банка повідомлення про борг зі сплати
17780,94 грн. за кредитними договорами №
0 та № 0, які вона ані 05.07.2007,
ані пізніше не підписувала, як не
підписувала договір банківського
рахунку № 1364214 від 04.07.2007, проте
відповідач її лист від 10.02.2009 про це
проігнорував і службове розслідування,
про яке вона просила, не провів. Для
оплати купівлі автомобіля вартістю у
303.000,00 грн. вона написала заяву до
установи банку про переказ 249000,00 грн. в
кредит з грошовим еквівалентом у
швейцарських франках, і лише через рік
довідалася, що заставою автомобіля
забезпечений ще один кредит на суму
26.800,00 грн., який вона не брала. Як їй
стало відомо зі слів службовців
установи банку ОСОБА_5, в особі якого
спірні договори підписані зі сторони
АТ «УкрСиббанк», звільнений у зв'язку з
притягненням до відповідальності за
обман, використаний ним до клієнтів
банку. Застереження в договорі застави
про забезпечення нею кредиту на суму
26800,00 грн. рукою дописано пізніше вже
після підписання цього договору і без
відома позивача. Одразу після
посвідчення приватним нотаріусом
договору застави позивачу на руки
примірник цього договору не видали,
пояснюючи, що договір має бути
підписаний зі сторони АТ «УкрСиббанк»
представником в м. Харкові. Автомобіль
був нею застрахований зі сплатою
тарифу в сумі 9900,00 грн. за рахунок
власних коштів. Позивач просила суд
визнати недійсними кредитні договори
від 05.07.2007 № 0 та № 0 через
нікчемність, відповідно до ст.548 ЦК
України визнати недійсним договір
застави автомобіля, укладений для
забезпечення недійсного зобов'язання,
у зв'язку з чим визнати виконавчий
напис нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню (т.1 а.с.4-7,144-145).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 15 серпня
2012 року позовні вимоги задоволено
частково (т.2 а.с.70-74):

- виконавчий напис № 176 від 30.01.2009 року
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 на
договорі застави автомобіля Мазда СХ-7,
2007 року випуску з державним номерним
знаком НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_2 та
АКІБ «УкрСиббанк», визнано таким, що не
підлягає виконанню;

- в іншій частині в задоволенні позову -
відмовлено.

В апеляційній скарзі (т.2 а.с.80-84) ПАТ
«УкрСиббанк» просить рішення суду
змінити, як необґрунтоване і ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, виключивши
24,25,33,34 абзаци мотивувальної частині
рішення, оскільки;

- судом залишено поза увагою, що позивач
протягом тривалого часу виконувала
свої зобов'язання за кредитними
договорами;

- судом при ухваленні рішення не були
враховані положення норм ст.ст.205,642 ЦК
України;

- суд не звернув уваги на положення ст.204
ЦК України, яка встановлює презумпцію
правомірності правочину.

В іншій частині, тобто в частині
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, та в частині
відмови у задоволенні позову про
визнання недійсними кредитних
договорів та договору застави, рішення
суду першої інстанції сторонами не
оскаржене.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
кредитні договори № 0 та № 0
від 05.07.2007 року не укладалися.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
05.07.2007 року між сторонами укладено
кредитні договори № 0 та № 0,
в яких сторонами досягнуто згоди за
всіма істотними умовами кредитного
договору, а саме: щодо суми кредиту,
сплати проценті за користування
кредитом, строків повернення кредиту,
відповідальності за несвоєчасне
виконання зобов'язань по сплаті коштів
з повернення кредиту та сплаті
процентів та інші (т.1 а.с.13-18,19-22).

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.8
постанови пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№ 9, не є укладеними правочини
(договори), у яких відсутні встановлені
законодавством умови, необхідні для їх
укладення (відсутня згода за всіма
істотними умовами договору.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо визнання кредитних
договорів № 0 та № 0 від
05.07.2007 року неукладеними є
безпідставними.

Тому в цій частині рішення суду першої
інстанції підлягає зміні шляхом
виключення з мотивувальної частини
рішення висновків суду першої
інстанції про те, що кредитні договори
№ 0 та № 0 від 05.07.2007 року є
неукладеними.

Інші доводи апеляційної скарги не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони стосуються питань, з приводу яких
рішення суду першої інстанції
відповідачем не оскаржується.

Тому в решті підстав для зміни рішення
суду першої інстанції в оскарженій
частині немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012
року змінити, виключити з
мотивувальної частини висновки суду
першої інстанції про те, що кредитні
договори № 0 та № 0 від 05.07.2007
року є неукладеними.

В решті рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропет-ровська від
15 серпня 2012 року в оскарженій частині -
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«УкрCиббанк» - відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: