Провадження №2/761/1061/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Бондар А.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5,
3-ті особи - Публічне акціонерне
товариство «Креді Агріколь Банк»,
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк «Аваль», Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний Банк»,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання спадкоємцем першої черги, суд

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідачів, в якому просить
встановити факт проживання з ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 30.05.2013
року. Свої позовні вимоги обгрунтовує
тим, що з липня 2000 року по 30 травня 2013
року вона проживала разом з ОСОБА_10
однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За
час проживання однією сім'єю між ними
склалися добрі, довірливі сімейні
відносини, оскільки вони піклувалися
один про одного, вели спільний побут,
купували речі для дому та себе, робили
ремонт в квартирі, купували нові меблі
та їздили разом у відпустки. Позивач
також зазначає, що як наслідок її
близьких відносин з ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син -
ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом
про народження, де батьком дитини
записаний ОСОБА_10 (а.с.91).

Окрім цього позивачка та ОСОБА_10 часто
зустрічалися і спілкувалися зі своїми
родичами та друзями, разом ходили на
різноманітні події та свята, їх в
держаних установах, ЖЕКах та лікарнях
знають, як подружжя і майже ніхто не
знав, що шлюб між ними офіційно не
зареєстрований.

Після смерті ОСОБА_10 залишилося майно,
яке було придбане в період коли
позивачка та ОСОБА_10 перебували у
фактичних шлюбних відносинах, оскільки
офіційного шлюбу між ними
зареєстровано не було, то даний факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу позивачка має намір
встановити шляхом звернення до суду з
вищевказаним позовом.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
встановити факт проживання з ОСОБА_10
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Факт проживання однією сім'єю
позивачки з ОСОБА_10 підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та
ОСОБА_13.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову, пославшись при
цьому на свої письмові заперечення
проти позову, в яких зазначив, що вимоги
позивачки є необґрунтовані та не
підлягають задоволенню, оскільки
ОСОБА_10 більшу частину свого часу
перебував у м. Казань республіки
Татарста, де він був зареєстрований і
де зосереджена була основна частина
його бізнесу.

Представник відповідачів ОСОБА_4, яка
діє в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечувала проти позову, зазначила,
що ОСОБА_10 до смерті перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу. Шлюб розірвано не
було.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні просила відмовити в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вона з 1988 року та до смерті ОСОБА_10
перебувала з останнім в
зареєстрованому шлюбі та підтвердила,
що даний шлюб не було розірвано, про що
є відповідна відмітка в паспорті.

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_15,
заперечувала факт проживання однією
сім'єю позивачки та ОСОБА_10, окрім цього
вона зазначила, що часто відвідувала
відповідачку ОСОБА_7 у квартирі по
АДРЕСА_1, де ніколи вона не бачила
позивачки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16
зазначила, що з весни 2012 року вона мала
близькі стосунки з ОСОБА_10 і кожен день
вона приїжджала до нього в квартиру по
АДРЕСА_1, де ніколи не бачила позивачки.

Представник третьої особи в судовому
засіданні при вирішенні питання
позовних вимог послався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представників
відповідачів, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_10 мають спільного сина -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження видане відділом реєстрації
актів громадянського стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві 30.08. 2002 року, де
батьком дитини записаний ОСОБА_10, а
матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 91). Батьки дитини у
зареєстрованому шлюбі не перебували.

Як вбачається з матеріалів справи, 17
червня 1988 року ОСОБА_10 зареєстрував
шлюб з громадянкою ОСОБА_14, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу виданим Приволжським
районним бюро ЗАГС м. Казань 17.06.1988, атів
запис №134 (а.с. 10, том-II). Також факт
перебування ОСОБА_10 у шлюбі
підтверджується відповідною відміткою
в паспорті останнього (а.с. 10, том-II).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Сімейного
кодексу України жінка та чоловік
можуть одночасно перебувати лише в
одному шлюбі.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» проживання однією сім'єю
жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення в них права на
спадкування за законом у першу чергу на
підставі ст. 1261.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21.12.2007 за №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначено,
що при застосуванні норм ст. 74
Сімейного кодексу України, що регулює
поділ майна осіб, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, судам
необхідно враховувати, що правило
зазначеної норми поширюється лише на
випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі і
між ними склалися усталені
відносини, що притаманні подружжю.

Після смерті ОСОБА_10 права на спадкове
майно заявили його діти та матір, яка є
відповідачкою по справі, тобто перша
черга спадкоємців за законом, що
підтверджується копією спадкові
справи наданої на запит суду приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 (а.с. 89-174).
Позивачка не належить до жодної з черг
спадкоємців за законом, а також не
надає суду доказів того, на підставі
чого вона має право на спадкування, як
спадкоємець першої черги.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач та її представник не надали
доказів того, що шлюб, який був
укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 17.06.1988 в
м. Казань - розірваний.

Враховуючи вищевикладене позов
позивача є необґрунтованим та
безпідставним, а тому задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 25, 74 Сімейного кодексу України, ст.
1261 ЦК України, ст. 10, 60, 63, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5,
3-ті особи - Публічне акціонерне
товариство «Креді Агріколь Банк»,
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк «Аваль», Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний Банк»,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
визнання спадкоємцем першої черги -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання його
проголошення, а в разі, якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: