Справа № 695/1053/14-ц
номер провадження 2/695/587/14
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_5 об`єднаної державної податкової інспекції, комунального підприємства Міський водоканал про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням у підприємницькій діяльності та встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_5 об`єднаної державної податкової інспекції, комунального підприємства Міський водоканал про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням у підприємницькій діяльності та встановлення земельного сервітуту, мотивуючи свою позицію тим, що 01 травня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди нежитлових приміщень, розташованого по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші Черкаської області, для використання у підприємницькій діяльності. Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 54 від 27.11.2013 року ОСОБА_3 прийняв у оренду терміном на один рік земельні ділянки по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші, площею 0,1304 га для виробничого використання та площею 0,2226 га для комерційного використання за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення ОСОБА_5 міської ради.

Враховуючи, що в одному з орендованих нежитлових приміщень відкритий кафе-бар Причал, а орендована земельна ділянка, на якій він розміщений межує із землями міської ради, де можливий заїзд та прохід до приміщення кафе-бару, позивачі звертались до міської ради з проханням встановлення земельного сервітуту проходу та проїзду до кафе-бару з вул. Шевченка м. Золотоноші. Так як згоди від міської ради не отримали, а міська рада встановила металеві ворота у проїзді від вул. Шевченка, що створює перешкоди у використанні нежитлових приміщень, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змушені були звернутись до суду із вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи, зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити та усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням кафе-бару Причал у підприємницькій діяльності, шляхом демонтажу металевих воріт, що перекривають прохід та проїзд від вул. Шевченка м. Золотоноші до кафе-бару Причал та встановити земельний сервітут щодо земельної ділянки міської ради, яка знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_5 ОДПІ, для права проходу та прохзду.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, наголошуючи на тому, що ОСОБА_3 є недобросовісним орендарем земельної ділянки, яку орендує, так як орендна плата ним не сплачена. Крім того, земельна ділянка на якій позивачі просять встановити земельний сервітут, оголошена аварійно-небезпечною зоною, де заборонено перебування людей. А прохід та проїзд позивачі мають з вул. Соборної м. Золотоноші, на якій і рахуються орендовані земельні ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОДПІ до суду не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином.

Представник відповідача комунального підприємства ОСОБА_5 міської ради Міський водоканал до суду не з`явився, направивши письмове заперечення та заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти закінчення справи без участі представників ОСОБА_5 ОДПІ та КП Міського водоканалу, розглядає справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень...

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.01.2014 року (індексний номер: 17125366) на праві приватної власності належить нежитлове приміщення по вул. Соборній, 10 м. Золотоноші Черкаської області, а саме: нежитлове приміщення кафе-бару, літера М-1, загальна площа 242,2 кв. м та нежитлове приміщення прибудови, літера Л-1, загальна площа 37,3 кв. м.

На підставі договору оренди земельної ділянки № 54 від 27.11.2013 року, зареєстрованого згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого нерухомого права, індексний номер 14945199 від 19.12.2013 року, ОСОБА_3 прийняв у оренду терміном на один рік земельні ділянки по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші, площею 0,1304 га для виробничого використання та площею 0,2226 га для комерційного використання за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення ОСОБА_5 міської ради.

Як вбачається з договору оренди нежитлових приміщень від 01.05.2012 року ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення М, Л, Е, Ж, З, Н по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші Черкаської області для використання у підприємницькій діяльності.

Таким чином, враховуючи розбіжності у літерах, якими позначені нежитлові приміщення кафе-бару та прибудови, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно М-1 та Л-1 і у договорі оренди нежитлових приміщень, які передаються в оренду М, Л, Е, Ж, З, Н, суд не може достовірно стверджувати, що ОСОБА_4 дійсно орендує приміщення кафе-бару Причал на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 01.05.2012 року. Також слід зазначити, що договір оренди нежитлових приміщень укладений 01 травня 2012 року, а дослівно з договору: вступає в силу з дня підписання і діє до 31 березня 2012 року (п. 6.1 договору), тобто термін дії договору є незрозумілим, хоча представник позивачів у судовому засіданні повідомив, що наразі даний договір є дійсним.

Крім того, позивачами до позовної заяви не додано жодних документів, які б стверджували про зайняття підприємницькою діяльністю, хоча позовні вимоги заявлені щодо усунення перешкод у здійсненні саме підприємницької діяльності.

Згідно із ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Судом встановлено, що землекористувачем земельної ділянки по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші, площею 0,1304 га для виробничого використання та площею 0,2226 га для комерційного використання є ОСОБА_3 і саме він на підставі ст. 98 ЗК України може звертатись з вимогою про встановлення земельного сервітуту, а позовні вимоги ОСОБА_4 щодо встановлення земельного сервітуту є безпідставними.

Проте представником позивачів у судовому засідані не доведено, що прохід та проїзд до кафе-бару Причал дійсно можливий лише з вул. Шевченка м. Золотоноші по земельній ділянці міської ради, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 ОДПІ, і є єдиним, оскільки кафе-бар відповідно до правовстановлюючих документів, розташований по вул. Соборній, 10 у м. Золотоноші.

Також слід зазначити, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 24.03.2014 року за № 92 Про оголошення території подвір`я ОСОБА_5 ОДПІ аварійно-небезпечною ділянкою територію земельної ділянки, яка розташована між приміщеннями ОСОБА_5 ОДПІ та ТОВ Побут по вул. Шевченка, 153 та надана в постійне користування ОСОБА_5 ОДПІ, по якій позивачі вимагають встановити сервітут, оголошено аварійно-небезпечною зоною та заборонено перебування на вказаній земельній ділянці техніки та людей. Дане рішення є чинним, відомостей про його оскарження чи скасування у судовому порядку сторонами не надано.

Таким чином, суд вважає, що є виправданим та доцільним встановлення металевих воріт з метою обмеження доступу до аварійно-небезпечної ділянки по вул. Шевченка, 153 у м. Золотоноші, як людей, так і техніки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України та

ст., ст. 98, 100 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_5 об`єднаної державної податкової інспекції, комунального підприємства Міський водоканал про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням у підприємницькій діяльності та встановлення земельного сервітуту залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 19 листопада 2014 року.