Справа № 504/239/14-ц>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Рудніцького В.А.,

при секретарі Кривошеєнко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське Одеської області цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 000 гривень та судові витрати у розмірі 350 гривень, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 29 травня 2014 року явку представника позивача було визнано обовязковою. Натомість, представник позивача в судове засідання не зявився, та надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надав до суду заперечення, у якому заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що страховий поліс №6540040 від 22 грудня 2009 року було укладено між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2, до якого він не має ніякого відношення. Будь-яких даних, які могли б підтвердити факт того, що він перебував з позивачем в договірних відносинах позивачем не надано.

Заявлені позовні вимоги він вважає необґрунтованими та безпідставними і просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2010 року, на автодорозі «Одеса-Южне» Комінтернівського району Одеської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, спричинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 червня 2010 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КпАП України.

02 березня 2010 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до ВАТ HACK «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування.

17 травня 2010 року аварійним комісаром ВАТ HACK «Оранта» було оглянуто пошкоджений транспортний засіб марки «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_3 та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу з фотододатками.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_3 склала 110 187,50 гривень.

Позивач ВАТ HACK «Оранта» відповідно до лімітів страхового полісу № 6540040 виплатила потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 35 000 гривень.

Враховуючи, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного спяніння, позивач користуючись своїм правом, передбаченим пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до суду з позовом про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

Згідно п.1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно п.17.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Натомість, в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач ВАТ HACK «Оранта» в якості доказів знаходження з відповідачем в договірних відносинах, надав до суду страховий поліс №6540040 від 22 грудня 2009 року, який було укладено між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_2, а не відповідачем ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Однак, як вбачається з наданого позивачем страхового полісу, відповідач не є стороною вказаного договору, що на думку суду, позбавляє позивача права вимоги належного виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо помилки в страховому полісі при написанні по-батькові страхувальника, оскільки всі інші надані позивачем документи, які підтверджують завдання водію ОСОБА_3 матеріальної шкоди, та її відшкодування страховою компанією (заява про страхове відшкодування від 02 березня 2010 року, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт, перелік оплачених страхових актів) також містять в собі відомості про те, що шкода потерпілому ОСОБА_3 була завдана саме в результаті дій ОСОБА_2, а не відповідача ОСОБА_1.

Суд також не приймає до уваги припущення представника позивача про те, якщо у страховому полісі укладеному між ОСОБА_2, забезпеченим транспортним засобом був автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_4, а ДТП за участю вказаного автомобіля сталася з вини ОСОБА_1, то це повинна бути одна й та ж сама особа, оскільки на підтвердження вказаних припущень представником позивача не було надано до суду жодних доказів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що позивачем не було надано до суду достатній обсяг доказів, який би свідчив про перебування відповідача в договірних відносинах із позивачем, та наявність у нього будь яких зобовязань. Натомість, в ході розгляду справи по суті, було зясовано достатньо обставин, які в сукупності з іншими матеріалами справи в повному обсязі спростовують доводи позивача.

Керуючись ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 57-61, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 35 000 гривень відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: