Справа №577/3925/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Гетьман В. В.Номер
провадження 22-ц/788/37/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 46
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Маслова В. О., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 06 листопада 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа - служба у справах дітей
Конотопської міської ради

про поділ майна подружжя, усунення
перешкод і встановлення порядку

користування квартирою,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

Анатоліївни, третя особа - Публічне
акціонерне товариство "Ідея Банк",

про поділ спільного майна подружжя,

в с т а
н о в и л а :

Рішенням суду від 06 листопада 2013 року
визнано за ОСОБА_4 право власності

- на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та

- на 1/2 частини гаражу АДРЕСА_6.

Визнано за ОСОБА_3 право власності

- на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та

- на 1/2 частини гаражу АДРЕСА_6.

Усунуто перешкоди у використанні
ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на
квартиру за АДРЕСА_1 шляхом їх вселення
до житла та зобов'язання ОСОБА_3 надати
ключі від замків вхідних дверей.

Визначено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, ОСОБА_4 з дітьми
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, виділено у користування
кімнати площею 17 кв.м. та 12.2 кв. м., а
ОСОБА_3 - кімнату площею 8 кв.м., інші
приміщення залишено у спільному
користуванні.

Виділено ОСОБА_3 автомобіль "Хюндай
Акцент" д/н НОМЕР_1 та причеп ПВА У5 №
шас. НОМЕР_2.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію у розмірі 28642,36 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь
державного бюджету Конотопського
району 179 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про часткове скасування рішення суду і
постановлення нового рішення з тих
підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

З 25 жовтня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі.

21 червня 2013 року рішенням
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 розірваний ( ас. 8).

Від шлюбу сторони мають двох синів:
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час спільного проживання сторони
набули наступне майно, з приводу поділу
якого між ними виник спір, який
розглядався у даній справі :

- 04 листопада 2003 року - на ім'я ОСОБА_3
була куплена квартира АДРЕСА_1 (а.с. 9-15) ;

- гараж АДРЕСА_6, свідоцтво про право
власності на який видане 14 грудня 2012
року ОСОБА_4 (а.с. 29-30).

- автомобіль "Хюндай Акцент" держ.номер
НОМЕР_1, оформлений на ОСОБА_3 (а.с. 49-50, 53,
55, 68-69,78-81),

- причеп ПВА У5 держ.номер НОМЕР_3,
оформлений на ОСОБА_3 (а.с. 49),

ОСОБА_3 являвся інвалідом 2 групи, а в
даний час - 3 групи. Інвалідність
пов'язана з виконанням службових
обов'язків ( ас.33, 103).

Частково задовольняючи позови, суд
першої інстанції виходив з засад
рівності часток майна дружини та
чоловіка у майні, нажитого під час
шлюбу, крім того при визначенні порядку
користування спільно нажитою
квартирою врахував, що малолітні діти
подружжя проживають разом зі ОСОБА_4,
тому виділив їй кімнати більшої площі.

Колегія суддів вважає, при ухваленні
рішення в частині вирішення спору щодо
поділу спільно нажитого рухомого майна
подружжя (гаражу АДРЕСА_6, автомобіля
"Хюндай Акцент" і причепу ПВА У5) судом
першої інстанції були повно та
всебічно встановлені обставини справи,
правильно застосовані норми
матеріального права, доводи, викладені
в апеляційній скарзі, в цій частині
спору висновків суду не спростовують, а
тому в цій частині рішення суду
необхідно залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

23.06.2012 р. на ОСОБА_3 був зареєстрований
автомобіль "Хюндай Акцент" держ.номер
НОМЕР_1 (а.с. 49).

З пояснень сторін вбачається, що під
час шлюбу названий автомобіль
сплачувався першим внеском - 24460 грн., а
потім за рахунок коштів, отриманих за
кредитним договором № 910.15911, укладеним
25 червня 2012 року ОСОБА_3 з ПАТ "Ідея Банк"
(ас.50, 55, 68) .

ОСОБА_3 надав ксерокопію квитанції, з
якої вбачається, що продавцю названого
автомобіля (ТОВ "Богдан-Авто-Київ") 21
червня 2012 року було перераховано 24460
грн. - перший внесок (ас.53). З приводу
походження названих коштів між
сторонами виник спір :

ОСОБА_4 посилається на те, що перший
внесок -24460 грн. був сплачений за
рахунок спільно нажитих коштів
подружжя ;

в той же час ОСОБА_3 стверджує, що перший
внесок за автомобіль -24460 грн. був
сплачений за рахунок тих коштів, які
були взяті ним у позику у товариша -
ОСОБА_8 Названий борг був повернутий за
рахунок коштів, отриманих ним, ОСОБА_3,
по картковому рахунку у ПАТ "Державний
ощадний банк України".

На підтвердження названих доводів
ОСОБА_3 надав суду ксерокопію розписки
від 21.06.2012 р. (ас. 54) та довідку, з якої
вбачається, що в липні 2012 року на
картрахунок ОСОБА_3 в ПАТ "Державний
ощадний банк України" був встановлений
кредитний ліміт в розмірі 25700 грн.
Станом на 11 вересня 2013 року
заборгованість за кредитом складає
25687,51 грн. (а.с. 56)

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дав вірну оцінку доказам, які
були надані ОСОБА_3, і прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що вони
не можуть бути покладені в основу
висновків суду.

Зокрема. З вищеназваної довідки ПАТ
"Державний ощадний банк України"
вбачається, що в липні 2012 року на ім'я
ОСОБА_3 був відкритий картрахунок та
був встановлений кредитний ліміт в
розмірі 25700 грн. Проте в цьому документі
немає даних про те, коли і які суми
коштів були отримані ОСОБА_3 по цьому
рахунку, тим більше - не надано доказів
про подальшу долю цих коштів.

Крім того, ОСОБА_3 надав суду розписку
від 21.06.2012 р., складену від імені ОСОБА_8,
проте за відсутності особистих
пояснень ОСОБА_8 (про допит якого в
якості свідка клопотання не
заявлялось) з приводу обставин
складання розписки, у суду не було
підстав для визнання названого доказу
достовірним.

За таких обставин суд першої інстанції
вірно виходив з того, що першу суму- 24460
грн. за автомобіль "Хюндай Акцент"
сторони заплатили за рахунок спільно
нажитих коштів, а заперечення ОСОБА_3 з
цього приводу суд вірно визнав
недоведеними.

Крім того, вбачається, що на
підтвердження своїх доводів про те, що
спірний причеп був придбаний за
рахунок майна, належного йому до шлюбу
з відповідачкою, ОСОБА_3 достовірних
доказів суду не надав.

За наведених обставин доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3 про
незаконність рішення суду у
вищеназваній частині не можна визнати
обґрунтованими.

В той же час колегія суддів вважає
обгрунтованими доводи апеляційної
скарги про незаконність рішення суду в
частині вирішення спору про визначення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1, а тому в цій частині рішення
суду підлягає зміні. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Постановленим у справі рішенням
встановлено, що за час перебування у
шлюбі за спільні кошти сторони купили
квартиру АДРЕСА_1, яка має статус
спільного майна подружжя, при поділі
якого суд визнав частки сторін рівними
: по 1/2 частині за кожним з подружжя.

При вирішенні спору про встановлення
порядку користування квартирою суд
першої інстанції, враховуючи інтереси
дітей, у користування ОСОБА_4 виділив
кімнати площею 17 кв.м. та 12.2 кв. м., а
ОСОБА_3 - кімнату площею 8 кв.м., інші
приміщення залишено у спільному
користуванні.

Проте таке рішення суду не можна
визнати законним, оскільки суд не
назвав норму матеріального права, яка б
дозволяла при вирішенні спору між
співвласниками щодо порядку
користування їх спільним майном,
враховувати інтерес щодо цього майна
інших осіб, які не являються його
власниками.

Вбачається, що право синів сторін,
ОСОБА_7 та ОСОБА_1, на користування
житловою площею у спірній квартирі
ґрунтується на їх статусі "членів сім'ї
власників житлового приміщення", проте
у суду першої інстанції не було підстав
враховувати це право при вирішенні
спору між співвласниками з приводу
користування майном.

Положення ч.3 ст. 70 СК до спірних
правовідносин (щодо встановлення
порядку користування співвласниками
їх майном) не можуть бути застосовані,
оскільки названою нормою права
регулюються інші правовідносини, а
саме, щодо поділу майна подружжя,
рівності їх часток у майні та за певних
обставин збільшення частки у праві
власності на майно одного з подружжя, з
яким залишаються діти .

Змінюючи рішення суду в цій частині
позову, колегія суддів виходить з
наступного.

Станом на 21 червня 2013 року у названій
квартирі зареєстровані ОСОБА_3 разом з
синами ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ( ас.7, 35).

З пояснень ОСОБА_4, вбачається, що у
спірній квартирі АДРЕСА_1 вона ніколи
не була зареєстрована. Як раніше, так і
в даний час вона зареєстрована АДРЕСА_5,
у однокімнатній квартирі, яка раніше
належала її батькові, який помер у 2012
році. В даний час вона являється єдиним
спадкоємцем названої квартири.

Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що 22 березня
2004 року її мама подарувала їй
двокімнатну квартиру АДРЕСА_5. В даний
час в названій квартирі проживає її
мама зі своїм співмешканцем ( ас.31, 32).

Згідно зі ст. 317 ЦК України 1. Власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Частиною 3 ст. 319 ЦК України
передбачається, що усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

За статтею 321 ЦК України 1. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України 1. Право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. 2. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. 3. Кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
наступних приміщень :

кімната пл. 17 кв.м,

кімната пл. 8 кв.м з балконом (лоджією)
пл.0,7 кв.м ;

кімната пл. 12,2 кв.м з балконом (лоджією)
пл. 2 кв.м

коридор пл. 10,4 кв.м,

кухня пл. 7,5 кв.м,

ванна кімната пл. 2,6 кв.м,

туалет пл. 1 кв.м,

кладовка 1,1 кв.м (а.с. 14).

Вирішуючи питання про встановлення між
співвласниками порядку користування
квартирою колегія суддів виходить із
рівності їх часток у праві власності на
квартиру та що відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК
кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ОСОБА_4 необхідно виділити у
користування кімнати площею 12,2 кв.м та 8
кв.м, а ОСОБА_3 - кімнату площею 17 кв.м,
інші приміщення - коридор пл. 10,4 кв.м,
кухню пл. 7,5 кв.м, ванну кімнату пл. 2,6
кв.м, туалет пл. 1 кв.м, кладовку пл. 1,1
кв.м - залишити у спільному
користуванні сторін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп.3, 4 ч.1
ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

в
и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 06 листопада
2013 року в частині визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1
змінити.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, відповідно до якого
ОСОБА_4 виділити у користування кімнати
площею 12,2 кв.м та 8 кв.м, а ОСОБА_3 -
кімнату площею 17 кв.м, інші приміщення -
коридор пл. 10,4 кв.м, кухню пл. 7,5 кв.м,
ванну кімнату пл. 2,6 кв.м, туалет пл. 1
кв.м, кладовку пл. 1,1 кв.м - залишити у
спільному користуванні сторін.

В іншій, оскаржуваній, частині рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -