провадження № 2/267/87/14
справа № 267/4014/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді
Кульбакова І.В.,

при секретарі
Баланюк В.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи в залі суду в м. Макіївка за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріального збитку та
моральної шкоди завданих внаслідок
злочину та зустрічною позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та
гідності та стягнення моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до відповідача ОСОБА_2
про відшкодування матеріального
збитку у розмірі 768 гривень 20 копійок та
моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень
завданих внаслідок злочину.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1
про захист честі та гідності та
стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1
уточнила заявлені вимоги та показала
суду, що 18 червня 2011 року приблизно о 16-й
годині вона знаходилась біля вхідної
двері своєї квартири АДРЕСА_1. В цей час
у вказаному місці у неї виникла сварка
з її сусідкою - ОСОБА_3 В ході вказаної
сварки в під'їзд будинку увійшла
ОСОБА_2, яка є донькою ОСОБА_3, та ОСОБА_2
завдала їй декілька ударів тяпкою в
обличчя та плече, чим завдала їй
тілесні ушкодження. За цих підстав вона
звернулась до відділення СМЕ, де їй
були встановлені легкого ступеню
тілесні ушкодження. За цими
обставинами відносно ОСОБА_2
гірницьким районним судом м. Макіївки
було порушено кримінальну справу за ст.
125 ч. 1 КК України. Постановою
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 25 травня 2012 року відповідача,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про амністію» від 08 липня 2011 року, було
звільнено від кримінальної
відповідальності, але відповідно до
умов цього закону це не звільнило
відповідача від відшкодування шкоди
завданої злочином.

Протиправними діями
відповідача їй було завдано
матеріальний збиток у загальному
розмірі 768 гривень 20 копійок, яку
позивач прохала стягнути на її користь.
Вказана сума складається з медичних
препаратів, які вона купувала за
власний рахунок відповідно до листа
призначення.

До того ж, злочинними діями
відповідача їй було завдано моральної
шкоди, а саме, їй було завдано фізичного
болю внаслідок чого були порушені її
нормальний та звичайний життєвий ритм.
Суму моральної шкоди позивач оцінила в
розмірі 2 000 гривень, яку також прохала
стягнути на її користь.

ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічного позову прохала відмовити у
зв'язку з його необґрунтованістю.

Відповідач (за первинним
позовом) ОСОБА_2 та позивач (за
зустрічним позовом) у судовому
засіданні заявлений до неї позов не
визнала, свій зустрічний позов
підтримала у повному обсязі та
зазначила суду, що дійсно в червні 2011
року між нею та ОСОБА_1 виникла сварка, в
ході якої вона заступилась за свою
мати, ОСОБА_1 стала її ображати грубою
нецензурною лайкою, чим принижувала її
честь та гідність. ОСОБА_1 поводила себе
зухвало, дозволяла виказувати тези
стосовно її фізичного та психічного
стану, через що у неї порушився сон.
Суму моральної шкоди вона оцінила в
розмірі 5 000 гривень, яку прохала
стягнути з ОСОБА_1 на її користь.

В подальшому ОСОБА_2 до
судового засідання не прибула з
невідомих суду причин, що відповідно до
вимог ст. 77 ЦПК України не є перешкодою
у розгляді вказаної справи.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали цивільної
справи, встановив такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК
України обставини, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно - правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно зі ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

До цього ж, суд вважає за
необхідне зазначити, що у
відповідності до вимог ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України майнова та моральна шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду,
звільняється від її відшкодовування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27 березня 1992 року, із відповідними
змінами, «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодування в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Згідно з п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року, із відповідними
змінами, «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» відповідно до
загальних підстав цивільно - правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

За загальним поняттям права
вина - це психічне ставлення особи до
вчинюваної дії чи бездіяльності, та її
наслідків.

Судом встановлено, що
постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки від 25 травня 2012 року були
встановлені фактичні обставини, за
яких ОСОБА_2 18 червня 2011 року умисно
завдала легких тілесних ушкоджень
ОСОБА_1 (а.с. 5, 23)

29 червня 2011 року ОСОБА_1 була
про консультована офтальмологом та
останній призначені медичні препарати
милдронат, лідокаін, парабульбарні
ін'єкції, натрію хлорид, ретиналамин
ліоф, до цього ж позивачем були надані
фіскальні чеки за придбання вказаних
препаратів на суму 768 гривень 20 копійок.
(а.с. 7 - 9)

Таким чином, судом було
зроблено категоричний висновок про
доведеність у судовому засіданні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення
на її користь суми матеріального
збитку у розмірі 768 гривень 20 копійок з
ОСОБА_2

Також підлягають задоволенню
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення
на її користь суми моральної шкоди,
оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що дійсно з боку ОСОБА_2
було застосовано до позивача фізичної
сили, через що ОСОБА_1 були завдані
тілесні ушкодження, в момент
заподіяння яких потерпіла зазнала
фізичного болю, потерпіла є особою
похилого віку. Наслідки завдання
тілесних ушкоджень внесли
непередбачувані зміни в нормальний
життєвий уклад, оскільки вимушена була
купувати медичні препарати для
лікування наслідків тілесних
ушкоджень, тому суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення суми моральної шкоди у
розмірі 2 000 гривень.

У той же час, зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 про захист честі
та гідності, відшкодування моральної
шкоди не підлягають задоволенню,
оскільки позивач не змогла достатньо
чітко та аргументовано довести суду,
які саме моральні страждання та
переживання їй були завдані
протиправними діями ОСОБА_1 та в чому
вони полягають, які критерії оцінки та
глибини цієї моральної шкоди, та чи
мається причинно - наслідковий зв'язок
між діями ОСОБА_1 та негативними
наслідками, що настали.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,
Постановами Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року, із
відповідними змінами, «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» та №
4 від 31 березня 1995 року, із відповідними
змінами, «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст. ст. 6, 10, 15, 214, 215,
218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріального збитку та
моральної шкоди завданих внаслідок
злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму у розмірі 768 гривень 20
копійок в рахунок відшкодування
матеріального збитку завданого
злочином та 2 000 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок.

В задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
захист честі та гідності і стягнення
моральної шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя