інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/50/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк
О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 18 листопада 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 в даній справі
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить скасувати це рішення і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неповне з'ясування цих обставин.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає матеріалам справи, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 06 вересня 2009 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі
відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1 (а. с. 4).

Від спільного подружнього життя у них
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 (а. с.
3), батьками якого відповідно до
свідоцтва про народження є позивач та
відповідач.

Дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного (ч. 1 ст. 75
Сімейного кодексу (далі - СК) України).

Згідно з ч. 2 ст. 75 СК України, право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України,
непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
І, ІІ чи ІІІ групи.

За змістом ч. 4 ст. 75 СК України один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пеня, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
його прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

В судовому засіданні встановлено, що
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
перебуває на утриманні та вихованні у
матері ОСОБА_1, яка купує йому дитячий
одяг, ліки та продукти харчування.

Дана обставина також встановлена
рішенням Луцького міськрайонного суду
від 06 грудня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів (а. с. 30-33), а відтак в силу ст. 61
ЦПК України не потребує доказуванню.

Відповідно до довідки Другого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції № 2210 від
21.11 2013 року, ОСОБА_1 не отримувала
аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.05.2013
року по 31.10.2013 року на утримання ОСОБА_3,
08.09.2010 року в розмірі 1/4 частини від усіх
видів заробітку (а. с. 34).

Крім того, в суді апеляційної інстанції
відповідач ОСОБА_1 вказала, що на її
утриманні також перебуває і
неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є
донькою від першого шлюбу. Дана
обставина підтверджена свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 від 07.11.2000 року.

Відповідно до довідки про прибутки
ОСОБА_1, виданої ПП «Портал Укрбізнес»,
сукупний дохід відповідача з 01 квітня
2013 року по 09 вересня 2013 року склав 295
грн. 53 коп.(а. с. 29).

Згідно з довідкою, виданою ДП
«Волинська Софтова Компанія» прибутки
ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2013 року
склали 1200 гривень (а. с. 28).

Як на підставу звернення з позовом
ОСОБА_2 покликався на стан свого
здоров'я та неможливість
працевлаштуватись у зв'язку з тим, що
йому протипоказана робота з фізичним
навантаженням. При цьому вважав, що
оскільки дружина має постійну роботу
то має можливість та обов'язок його
матеріально утримувати.

В силу положень ч. 2 ст. 75 СК України
однією з необхідних умов отримання
дружиною (чоловіком) аліментів є
спроможність другого з подружжя
надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Однак, в порушення вищенаведеної норми
закону позивач не надав суду належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про те що він є непрацездатним, в
розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, його
неможливість працевлаштуватись, а
також, що матеріальний стан
відповідача надає останній можливість
утримувати ОСОБА_2, при наявності на
утриманні у неї двох неповнолітніх
дітей.

Разом з тим, відповідно до довідки
Луцького центру зайнятості (а. с. 6)
ОСОБА_2 за період з квітня 2013 року по 30
вересня 2013 року отримав 2675 грн. 40 коп.
допомоги як безробітний.

З аналізу даної довідки слід дійти
висновку, що матеріальний стан ОСОБА_2 є
кращим в порівнянні з матеріальним
станом відповідача ОСОБА_1 на утриманні
якої також знаходиться двоє
неповнолітніх дітей.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Всупереч вищенаведеним нормам, позивач
не надав жодних доказів на
підтвердження доводів викладених в
апеляційній скарзі про наявність
правових підстав для стягнення з
ОСОБА_1 в його користь аліментів.

Суд, правильно встановивши фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
представленим доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позовних вимогах.

Доводи апеляційної скарги про
підставність позовних вимог є власним
тлумаченням встановлених обставин
справи, були предметом дослідження
суду першої інстанції і їм суд в
сукупності з іншими доказами по справі
дав правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 листопада 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: