Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" січня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еверест плюс» про
стягнення боргу та моральної шкоди,-

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
у якому просить стягнути з відповідача
суму боргу за угодою про розірвання
договору № 16/ЕМ купівлі-продажу
майнових прав у розмірі 336 283грн. 50 коп.,
моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові
витрати.

Вимоги мотивує тим, що між нею та ТОВ
«Еверест плюс» 23 липня 2010 року був
укладений договір № 16/ЕМ
купівлі-продажу майнових прав,
відповідно до якого відповідач продає
їй майнові права на об»єкт нерухомості
у порядку та на умовах, передбачених
договором.

10 листопада 2010 року була заключна
додаткова угода № 1 до вказаного
договору, згідно якої на підставі її
заяви було змінено об»єкт нерухомості,
яким стала квартира НОМЕР_1 площею 51,99
поверх 6 секція 1. Нею була внесена
доплата за різницю квадратних метрів
по поточній ціні на день оплати.

Саном на 12 липня 2011 року відповідно до
умов договору вона сплатила
відповідачу в повному обсязі грошові
кошти у сумі 334 667 грн. 50 коп., в тому
числі ПДВ 20 % - 55 777 грн. 91 коп., про що їй
була видана довідка та з ТОВ «Еверест
плюс» був підписаний Акт
приймання-передачі майнових прав.

Через порушення з боку відповідача
умов договору, яким термін будівництва
і введення в експлуатацію об»єкта
капітального будівництва було
заплановано 2 квартал 2012 року, вона 25
квітня 2013 року до ТОВ «Еверест плюс»
подала заяву про розірвання договору
та повернення сплачених за ним коштів.
29 травня 2013 року з відповідачем була
укладена угода про розірвання договору
№ 16/ЕМ купівлі-продажу майнових прав
від 23.07.2010 р., згідно якої відповідач
зобов»язується повернути сплачені нею
грошові кошти по договору в сумі 36 283
грн. 50 коп., однак кошти на її рахунок не
перераховані.

Невиконання відповідачем зобов»язань
призвело до проблематизації її життя,
погіршило гармонійні адаптовані умови
життєдіяльності, наслідки даної події
обумовлюють необхідність
нераціональних витрат часу, вимагають
залучення душевних та матеріальних
зусиль на розв»язання проблем, що
спричиняє їй моральні страждання, які
оцінює у розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 підтримав позов та
обставини, викладені у заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, про
причини неявки представника суд не
відомлено. За таких обставин, з
урахуванням думки представника
позивачки, відповідно до ч. 4 ст. 169; ст. 224
ЦПК України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представника відповідача та ухвалити у
справі заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 23
липня 2010 року між ОСОБА_1 та Товариством
з обмеженою відповідальністю «Еверест
плюс» було укладено Договір № 16/ЕМ
купівлі продажу майнових прав,
відповідно до умов якого останнє, як
продавець, продає позивачці, як
покупцю, майнові права на об»єкт
нерухомості, яким є квартира НОМЕР_1
загальною площею 41,14 кв.м., яка
розташована в об»єкті капітального
будівництва за будівельною адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 7-10, надалі по тексту -
договір). Згідно п. 2.5 договору,
запланований термін будівництва та
введення в експлуатацію об»єкта
капітального будівництва - квартал 2012
року (а.с. 7 зв.).

Між сторонами 10 листопада 2010 року була
укладена додаткова угода № 1 до
договору № 16/ЕМ купівлі продажу
майнових прав, за умовами якої змінено
об»єкт нерухомості, яким стала
квартира НОМЕР_1 площею 51,99 кв.м., поверх
6 секція 1 (а.с. 11).

На ім»я позивачки ТОВ «Еверест плюс»
видана довідка від 12.07.2011 року № 121 про
100 % фінансування згідно Договору № 16/ЕМ
купівлі продажу майнових прав від 23
липня 2010 року на підтвердження сплати
відповідачу грошових коштів у розмірі
334 667 грн. 50 коп., що складає 100 відсотків
вартості майнових прав на об»єкт
нерухомості за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Також між ТОВ «Еверест плюс» та ОСОБА_1
12 липня 2011 року підписано Акт
приймання-передачі майнових прав (а.с.
12).

У зв»язку із невиконанням ТОВ «Еверест
плюс» умов договору щодо терміну
будівництва та введення в експлуатацію
об»єкта капітального будівництва
позивачка до відповідача подавала
письмову заяву за вх. № 93 від 25.04.2013 року
з повідомленням про розірвання
договору та проханням повернути
сплачені нею грошові кошти на вказаний
у заяві розрахунковий рахунок (а.с. 15).

Угода про розірвання договору № 16/ЕМ
купівлі-продажу майнових прав від 23
липня 2010 р. між ТОВ «Еверест плюс» та
ОСОБА_1 була підписана 29 травня 2013 року,
відповідно до пункту 2 якої відповідач
зобов»язувався повернути сплачені
позивачкою грошові кошти по договору в
сумі 336 283 грн. 50 коп., в тому числі ПДВ (20
%) - 56 047 грн. 25 коп. відповідно до вимог
розділу 6 Договору (а.с. 16).

Разом з тим, пунктом 6.1 Договору
обумовлено, що у випадку розірвання
цього договору, грошові кошти, сплачені
покупцем за майнові права повертаються
йому протягом 30 (тридцяти) банківських
днів з дати надання інформації про
банківський рахунок покупця (а.с. 8 зв.).

Позивачкою на адресу відповідача
надсилалась вимога від 30.06.2013 року з
пропозицією добровільно сплатити
заподіяні збитки внаслідок
неповернення коштів. Однак, як
вбачається зі змісту даної вимоги, у
ній ОСОБА_1 не було зазначено
інформації про банківські реквізити
для перерахування відповідачем коштів,
як передбачено вищевказаним п. 6.1
договору.

Отже, позов поданий передчасно,
оскільки суду не доведено дотримання
позивачкою вимог договору щодо надання
нею інформації Товариству з обмеженою
відповідальністю «Еверест плюс» про
банківський рахунок на який протягом 30
банківських днів з дати отримання
також інформації відповідач
зобов»язаний повернути грошові кошти у
розмірі 336 283 грн. 50 коп., як визначено п. 2
угоди про розірвання договору та п. 6.1
договору.

Заява ОСОБА_1 до відповідача від 25.04.2013
року у якій повідомлявся розрахунковий
рахунок позивачки у банківській
установі суд не може прийняти, як
належний доказ на підтвердження вимог,
оскільки дана заява подавалась до
моменту розірвання договору, тобто на
час її подання договір був чинний, а
розірваний сторонами був лише 29 травня
2013 року.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору і
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За викладених обставин позов
задоволенню не підлягає, так як не
знайшов свого підтвердження в судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 625, 626, 629, 631 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 62, 64, 88, 208, 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еверест плюс» про
стягнення боргу та моральної шкоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя