У Х В А Л А

І М Е Н Е М                    У К Р А Ї
Н И

23 червня 2014 р. Справа №607/23688/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

за участі секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії старшого державного виконавця
Першого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд з
скаргою на дії старшого державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції. В
обґрунтування вказаних вимог зазначає,
що державним виконавцем незаконно, на
його думку, винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
серії ВП № 40689306 від 21 листопада 2013 року
та зобов’язано його не чинити перешкод
для оформлення спадкових прав на
частину квартири за № 1 по вул. Миру 8 в
м. Тернополі, оскільки вона суперечить
рішенню Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області, ухваленому у справі № 607/9767/13-ц
від 10 червня 2013 року, окрім цього
зазначає, що виконавчий лист, на
підставі якого відкрито вказане
виконавче провадження не відповідає
вимогам п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону, а саме,
відсутній ідентифікаційний код. 22
квітня 2013 року ОСОБА_1 збільшив свої
вимоги та просив також визнати
незаконними вимоги № 19/40055-07 від 09
грудня 2013 року та 19/41082 від 18 грудня 2013
року, оскільки вони суперечать вимогам
п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче
провадження» в якому зазначено, що
однією з обставин, котра зупиняє
виконавче провадження є прийняття
судом до розгляду скарги на постанову
органу ДВС. Оскільки ним така скарга
подана та прийнята судом до розгляду то
і виносити дані вимоги державний
виконавець права не мав.

У судовому засіданні скаржник вказану
скаргу підтримав з мотивів, викладених
у ній.

Представник ДВС у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечив,
пославшись на те, що вказана постанова
про відкриття виконавчого провадження
винесена відповідно до вимог чинного
законодавства, а твердження скаржника
про протилежне є безпідставними. Також
зазначає, що не вбачає підстав для
скасування зазначених скаржником
вимог.

Суд, заслухавши думку учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, приходить до
переконання, що у задоволенні скарги
слід відмовити з огляду на таке.

З копії постанови про відкриття
виконавчого провадження серії ВП №
40689306 від 21 листопада 2013 року
вбачається, що на підставі виконавчого
листа № 607/11154/13-ц, виданого 24 жовтня 2013
року Тернопільським міськрайонним
судом Тернопільської області відкрито
виконавче провадження, яким ОСОБА_1
зобов’язано не чинити перешкод ОСОБА_2
у використанні належною йому частиною
квартири АДРЕСА_1, шляхом надання йому
ключів від квартири, а також
правовстановлюючого документу на
квартиру за № 1 по вул. Миру, 8 в м.
Тернополі для оформлення спадкових
прав на іншу частину цієї квартири у
нотаріальній конторі.

Статтею 383 ЦПК України, передбачене
право учасників виконавчого
провадження та осіб, які залучаються до
проведення виконавчих дій, звернення
до суду із скаргою в разі, якщо вони
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права або свободи.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 у
першому абзаці скарги посилається на
те, що оскаржувана постанова винесена
про зобов’язання не чинити перешкод
для оформлення спадкових прав на
частину квартири АДРЕСА_2, відповідно
до виконавчого листа № 607/11154/13-ц від 24
жовтня 2013 року, однак як вбачається з
копії вказаної постанови такі його
висновки безпредметні, позаяк
виконавчий документ виданий про
зобов’язання не чинити перешкоди у
користуванні власністю.

Також судом не встановлено, що
зазначена постанова суперечить
рішенню Тернопільського
міськрайонного суд Тернопільської
області від 10 червня 2013 року,
ухваленому у справі № 607/9767/13-ц,
оскільки як зазначає у скарзі сам
ОСОБА_1, у позові ОСОБА_2 було відмовлено
за недоведеністю факту порушення прав
позивача відповідачем, і роз’яснено
можливість реалізувати свої права у
позасудовому порядку, що жодним чином
не виключає можливості вчинення
вказаних вище виконавчих дій.

Окрім цього судом визнані
неспроможними твердження скаржника
про невідповідність вимогам закону
виконавчого листа, на підставі якого
державним виконавцем прийнято рішення
про винесення вказаної постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Не знайшли свого підтвердження і
посилання скаржника на порушення
державним виконавцем п. 5 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження» з
наступних міркувань.

Пунктом 5 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
однією з обставин котра зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження є прийняття судом до
розгляду скарги на постанову органу
(посадової особи), уповноваженого
розглядати справи про адміністративні
правопорушення.

Державний виконавець у даному випадку
не є органом (посадовою особою), котрий
розглядав справу про адміністративне
правопорушення стосовно заявника, а
отже і факт оскарження його дій не є
підставою для обов’язкового зупинення
виконавчих дій, в контексті п. 5 ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження».

Загалом скаржником ні у самій скарзі,
ні у судовому засіданні не роз’яснено
в чому ж саме полягає порушення його
прав чи свобод і як це пов’язано з
винесенням державним виконавцем
оскаржуваної постанови та вимог.

Таким чином судом встановлено, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження серії ВП № 40689306 від 21
листопада 2013 року, вимоги № 19/40055-07 від 09
грудня 2013 року та 19/41082 від 18 грудня 2013
року відповідають вимогам закону, і
прийняті державним виконавцем в межах
його повноважень, а тому підстави для
їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 383 - 386 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця Першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подано до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_3