Справа № 477/27/14-ц
Провадження № 2/477/284/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року
м.Миколаїв

Жовтневий районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Капацині Т.О.,

розглянувши в м. Миколаєві у
відкритому судовому засіданні в залі
суду Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1, Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів, в якому
просив звільнити з-під арешту,
накладеного 28.03.2013 року Жовтневим
відділом державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на автомобіль «ВАЗ 21043», 2007 р.в.
(легковий універсал - В, № кузова/шасі
НОМЕР_2), реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1, та
стягнути з останнього судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
банк і відповідач ОСОБА_1 уклали
договір застави рухомого майна від
21.09.2007 року, згідно з яким ОСОБА_1 надав в
заставу банку вище вказаний
автомобіль. Втім, 28 березня 2013 року
державним виконавцем Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Опята Ю.Ю. на зазначений
автомобіль було накладено арешт та
оголошено у розшук. Посилаючись на те,
що позивач має в заставі автомобіль як
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, але оскільки у
відношенні заставного майна існує
арешт, то позивач не може скористатися
своїм правом заставодержателя, в
зв'язку з чим вимушений звернутися з
позовом до суду.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, у надісланій суду
заяві просив розглядати справу без
його участі та позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату та час слухання
справи повідомлені належним чином. Від
представника відповідача Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції надійшла заява з проханням
розглянути справу за його відсутності
та заперечення із доданими
документами. В запереченнях вказував,
що 15 березня 2013 року до відділу ДВС за
заявою представника стягувача
Кірякова В.П. на примусове виконання
надійшов виконавчий лист
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська №2/0417/5609, виданий
29.08.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приват Банк» 10000 грн. та
судового збору у розмірі 1556 грн. 74 коп.,
на підставі якого державним виконавцем
відділу ДВС розпочато виконавче
провадження. Згідно заяви стягувач
просив накласти арешт на все майно
боржника, оголосити заборону на його
відчуження шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та внесення
такої інформації до відповідних
державних реєстрів обтяження майна.
Вважає, що постанова про арешт майна
боржника ОСОБА_1 державним виконавцем
винесена згідно норм чинного
законодавства, а тому підстави для її
скасування відсутні.

Дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 21
вересня 2007 року між банком та
відповідачем ОСОБА_1 сторонами був
укладений в письмовій формі договір №
DN81АR03110148 (далі - Договір) про надання
кредиту в розмірі 53014 грн. 28 коп. на
придбання автомобіля (а.с.9-14).

В забезпечення виконання зобов'язань 21
вересня 2007 року між цими ж сторонами
був укладений договір застави рухомого
майна № DN81АR03110148, згідно з яким ОСОБА_1
надав в заставу автомобіль «ВАЗ 21043», 2007
р.в., № кузова НОМЕР_2), об'єм двигуна 1,5,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1
Згідно з п.24 цього договору передбачені
способи звернення стягнення на предмет
застави - шляхом продажу
заставодержателем предмету застави з
укладанням договору купівлі-продажу з
третьою особою - покупцем або на
прилюдних торгах, в тому числі з правом
укладення заставодержателем договору
купівлі-продажу предмету застави від
імені заставодавця тощо (а.с.4-8).

На підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіль «ВАЗ
21043», 2007 р.в. (легковий універсал - В, №
кузова/шасі НОМЕР_2), реєстраційний
номер НОМЕР_1, належить на праві
власності ОСОБА_1 (а.с.21-22).

Відомості щодо застави рухомого майна
та заборону відчужувати на підставі
договору застави автотранспорту №
DN81АR03110148 від 21.09.2007 року були внесенні
до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна 01 жовтня 2007 року з
терміном дії до 01 жовтня 2012 року, 26
серпня 2008 року були внесені зміни до
реєстру та зареєстровано звернення
стягнення, 05 вересня 2012 року був
подовжений строк обтяження до 05
вересня 2017 року (а.с.15-18).

28 березня 2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Жовтневого РУЮ Опята
Ю.Ю. на підставі виконавчого листа по
справі №2/0417/5609, виданого 29.08.2012 року,
щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму
11556 грн. 74 коп., була винесена постанова
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
відповідно до якої був накладений
арешт на автомобіль «ВАЗ 21043»,
державний номер НОМЕР_1, що належить
боржнику ОСОБА_1, та постанову про
розшук майна боржника, а саме:
автомобіль «ВАЗ 21043», державний номер
НОМЕР_1. Стягувачем зазначено ПАТ КБ
«Приватбанк» (а.с.19-20-б).

Так, 28 березня 2013 року на підставі
постанови головного державного
виконавця ВДВС Жовтневого РУЮ Опята
Ю.Ю. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 28.03.2013 року були внесені відомості
до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна на автомобіль «ВАЗ 21043»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15-18).

Зі змісту заяви представника стягувача
Кірякова В.П. про прийняття до
виконання виконавчого листа
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 16 січня 2013 року
вбачається, що останній просить
накласти арешт на все майно боржника,
оголосити заборону на його відчуження
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та внесення такої
інформації до відповідних державних
реєстрів обтяження майна в частині
стягнення на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" 10000 грн. та судового збору у
розмірі 1556 грн. 74 коп. (а.с.32).

Втім, відповідно до виконавчого листа
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська №2/0417/5609/2012,
виданого 29.08.2012 року, рішенням суду
постановлено: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DN81АR03110148 від 21.09.2007 року в сумі 145673
грн. 99 коп. звернути стягнення на
предмет застави автомобіль «ВАЗ 21043»,
рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий
універсал - В, № кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, із зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України, а також наданням ПАТ КБ
«Привбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
Крім того, вирішено стягнути солідарно
з Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» суму
10000,00 грн. та сплачений судовий збір у
розмірі 1556 грн. 74 коп.(а.с.33).

Положення ст.1 Закону України «Про
заставу» передбачають, що застава - це
спосіб забезпечення зобов'язань, якщо
інше не встановлено законом. В силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами. Застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
заставу» заставою може бути
забезпечена будь-яка дійсна існуюча
або майбутня вимога, що не суперечить
законодавству України, зокрема така, що
випливає з договору позики, кредиту,
купівлі-продажу, оренди, перевезення
вантажу тощо.

Статтею 19 Закону України «Про заставу»
передбачено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання (а у випадках, передбачених
законом чи договором, - неустойку),
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави. Згідно ст.20 Закону
України «Про заставу»
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Згідно ст.11 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
якщо інше не встановлено цим Законом,
зареєстроване обтяження має вищий
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом.

На підставі ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

В судовому засіданні було
встановлено та підтвердилося витягом з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, що пріоритет на заставлене майно
має позивач, оскільки саме ним було
зареєстроване обтяження на предмет
застави раніше ніж ВДВС Жовтневого РУЮ.
Крім того, за заявою позивача з
вимогами накласти арешт на все майно
боржника було відкрито провадження в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну
суму 11556 грн. 74 коп., а не в частині
продажу предмету застави. Таким чином,
права позивача як заставодержателя
були порушені, оскільки наявність
накладеного ВДВС арешту на заставний
автомобіль перешкоджає можливості
реалізації його права на першочергове
задоволення вимог до боржника за
рахунок заставного майна.

Враховуюче викладене та
встановлені судом обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про звільнення майна
з-під арешту є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача також підлягає стягненню
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1, Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту задовольнити у повному обсязі.

Звільнити з-під арешту, накладеного
28.03.2013 року Жовтневим відділом
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, автомобіль «ВАЗ 21043», 2007 р.в.
(легковий універсал - В, № кузова/шасі
НОМЕР_2), реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Приват Банк» судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
А.А. Саукова