Справа № 645/2473/14-ц
Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова у
головуючого судді Федорової О.В.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом:
Публічного акціонерного товариства
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -
Позивач Публічне акціонере товариство
"Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 заборгованості за договором
поточного рахунку з використання
платіжної картки та обслуговування
платіжної картки в загальній сумі 8070,87
грн., у тому числі: 4175,20 грн. тіло
кредиту, 1254,04 грн. прострочене тіло
кредиту, 2641,63 грн. заборгованості по
комісії. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач не
виконав належним чином свої договірні
зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином. В позовній заяві
представник позивача - Романченко А.С.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила розглядати справу без
присутності представника позивача та
не заперечувала проти заочного
розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Судові повістки, що були
направлені за місцем реєстрації
відповідача, повернулися до суду з
довідкою поштової установи про причини
невручення, а саме "сплив терміну
зберігання". Суд вважає, що небажання
відповідача отримати рекомендовані
листи з судовими повістками на пошті є
відмовою останнього одержати судові
повістки. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 76
ЦПК України, в разі відмови адресата
одержати судову повістку особа, яка її
доставляє, робить відповідну помітку
на повістці і повертає її до суду.
Особа, яка відмовилася одержати судову
повістку, вважається повідомленою.
Таким чином, відмовившись одержати
судові повістки, відповідач вважаються
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення, з урахуванням того, що позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані позивачем докази, суд
встановив наступне.

31.08.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційний банк
"Дельта", правонаступником якого у
відповідності до пункту 1.2 Статуту
Публічного акціонерного товариства
"Дельта банк" є позивач, та відповідачем
ОСОБА_1, укладено Договір №003-20154-310811 на
відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
обслуговування платіжної картки.

У відповідності до п. 1.2 Договору, банк
відповідно до наданого Клієнтом пакету
документів, а також згідно з вимогами
Банку та чинного законодавства
України, відкриває відповідачу
поточний рахунок з використанням
платіжної картки НОМЕР_2 в національній
валюті України - гривні, випускає та
надає платіжну картку, а також ПІН-код
до картки, здійснює обслуговування
відповідача на умовах, викладених в
тарифному пакеті Visa Класичний, що
міститься у додатку №1 до договору, та
умовах викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками.

Згідно кредитного договору, відповідач
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітній місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітній місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та- або овердрафтом за
попередній звітній місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітній місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та процентів за
користування кредитною лінією.

З матеріалів справи вбачається, що банк
свої зобов'язання виконав. Доказів не
відкриття рахунку та не перерахування
коштів на платіжну картку відповідач
не надав.

Відповідач, в свою чергу, порушив свої
договірні зобов'язання та станом на
15.01.2014 року має прострочену
заборгованість в сумі 8070,87 грн., яка
згідно розрахунку, наданого позивачем,
складається з заборгованості за тілом
кредиту у сумі 4175,20 грн., заборгованості
за прострочене тіло кредиту у сумі 1254,04
грн. та заборгованості за комісіями у
розмірі 2641,63 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України -
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі статтею 625 ЦК України -
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що до теперішнього часу
заборгованість за кредитним договором
відповідачем на погашена. Доказів
оплати заборгованості відповідач не
надав.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, суд вважає за необхідне стягнути
судові витрати в сумі 243,60 грн. з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
5, 6, 10, 60, 88, 107, 208, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.
526, 530, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ,
вул. Щорса, 36-б, р/р 4469, МФО 380236,
) заборгованість за тілом
кредиту у сумі 4175,20 грн., заборгованість
за прострочене тіло кредиту у сумі 1254,04
грн., заборгованість за комісіями у
розмірі 2641,63 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ,
вул. Щорса, 36-б, р/р , МФО 380236, ) судові витрати в сумі 243,60
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про перегляд заочного рішення
відповідачами, які не приймали участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано.

Рішення ухвалено, оформлено та
підписано суддею одноособово в
нарадчій кімнаті.

Суддя
Федорова О.В.