ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2014 року.
Справа № 174/1111/13-ц

п/с № 2/174/43/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
04.11.2013 року, позивач зазначив, що 12
квітня 2012 року відповідач ОСОБА_2 уклав
з ним договір позики, згідно якого, того
ж дня позичив у нього 2900 доларів США,
які за діючим на той час курсом
Національного банку України
відповідали 23 200 гривнам. Позичені
кошти ОСОБА_2 зобов'язувався повернути
до 20 квітня 2012 р.

Договір позики і факт отримання від
нього позиченої суми відповідач
оформив написаною власноручно та
виданою йому розпискою.

В указаний у розписці строк відповідач
позику не повернув. Під будь-яким
приводом ухиляється від виконання
свого зобов'язання.

Згідно ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що була передана йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлений договором).

В ч.2 ст. 1047 ЦК України сказано, що на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Згідно ч.І ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

В ст. 625 ЦК України говориться про те, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу та три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Частина перша ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином, згідно Цивільному кодексу
України та розписки відповідача,
останній зобов'язаний сплатити йому
суму боргу та три проценти річних від
простроченої суми.

Час прострочення відповідачем боргу з
21 квітня 2012 р. по 28 жовтня 2013 р.
становить 556 днів.

Три проценти річних від простроченої
суми становлять 1060, 21 грн. (23 200грн. х 3% :
365 днів х 556 днів). Отже, ціна позову
становить 24 260, 21 грн. (23 200 + 1060, 21)

Документально підтверджені судові
витрати (судовий збір) по справі
становлять 242, 60 грн. (23 200 + 1060,21) х 1%

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 34, 118-120,88 ЦПК України, позивач
прохає

стягнути на його користь з відповідача
23 200 грн. боргу та 1060,21 грн, - три проценти
річних, 242, 60 грн, - судові витрати.

В судове засідання позивач не з'явився
та надав заяву про розгляд справи за
його відсутності. (17)

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причину неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності та заперечень проти
позову не надав, але сам був належним
чином повідомлений про час, дату та
місце судового засідання належним
чином, що підтверджується розміщеним в
газеті «Вісті Придніпров'я» № 01(1494) від
10.01.2014 року оголошенням про виклик
відповідача в судове засідання (а.с.19).
З врахуванням відсутності заперечень з
боку позивача проти проведення
судового засідання за відсутності
відповідача, та керуючись ст. ст. 169, 224
ЦПК України, суд на місці ухвалив -
проводити судове засідання з заочним
розглядом справи, за відсутності
відповідача, який не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникли із
факту укладення договору позики
грошових коштів в іноземній валюті, та
з факту порушення зобов'язання
стосовно повернення зазначених коштів
позикодавцю у визначений в договорі
строк.

Відповідно до цих правовідносин, та
внаслідок дослідження в судовому
засіданні та оцінки всіх представлених
доказів в їх сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом, суд
дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі,
з наступних підстав.

Суд вважає встановленими в судовому
засіданні наступні факти, обставини
та відповідні їм правовідносини:

- Договір позики між відповідачем
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений в усній формі, на
підтвердження якого позичальником
була надана письмова розписка від
12.04.2012 р. (а.с.4), в якій зазначено, що
ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 суму - 2900.00
доларів США, які еквівалентні 23200.00 грн.,
які він зобов'язується повернути не
пізніше 20.04.2012 року.

- Відповідно до умов договору позики,
зазначених в розписці від 12.04.2012 року,
позивач свої зобов'язання виконав
повністю та передав відповідачу
грошову позику у розмірі 2900.00 доларів
США, що підтверджується зазначеною
розпискою.

- Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання
щодо повернення зазначеної суми грошей
в обумовлений в договорі строк і на час
розгляду справи не виконав, що
підтверджується відсутністю
будь-яких письмових документів на
підтвердження факту повернення
зазначеного боргу позивачу, ОСОБА_1

- Суд вважає, що нарахування позивачем
суми - 1060.21 грн. здійснено у
відповідності до ст. 625 ЦК України, якою
передбачено оплату позичальником
трьох відсотків від простроченої суми,
у випадку невиконання зобов'язання з
повернення позики, ця сума в даному
випадку підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

- Позивачем сплачено судовий збір в
сумі 242.60 грн. (а.с.1) та оплачено 150.00 грн.
за розміщення оголошення в газеті
«Вісті Придніпров'я» про виклик в
судове засідання відповідача (а.с.18).

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Приймаючи рішення, суд керується також
наступними правовими нормами.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ч.І ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у такій самій сумі, що була
передана йому, в строк и в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший процент річних не встановлений
договором або законом.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, договори
є підставою виникнення цивільних прав
та обов'язків і як будь-який правочин, є
актом, що виражає спільну волю сторін. В
зміст договору входять ті умови, на
яких сторони погодились виконувати
договір, вони повинні дотримуватись
взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 325 ЦПК України, не
допускається одностороння відмова від
зобов'язання.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ
«Про судовий збір», суд дійшов висновку
про покладення судових витрат у справі
на відповідача, для чого з нього слід
стягнути на користь позивача: 242.60 грн. -
для відшкодування сплаченого
позивачем судового збору, 150.00 грн. - для
відшкодування оплати позивачем
розміщення оголошення в газеті «Вісті
Придніпров'я» про виклик в судове
засідання відповідача, та в дохід
держави України, додатково, судовий
збір - 01.00 грн., оскільки сума судового
збору складає - 243.60 грн., фактично
сплачено - 242.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,222-233, 294 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Прилуки, Чернігівської
області, зареєстрованого за місцем
проживання АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Дніпропетровська, і/к № НОМЕР_1,
зареєстрованого за місцем проживання
АДРЕСА_2, - 24652.81 грн. (двадцять чотири
тисячі шістсот п'ятдесят дві гривні 81
копійку), із яких: 23200.00 грн. - для
повернення боргу за договором позики
від 12.04.2012 р.; 1060.21 грн. - три відсотка
річних від простроченої суми боргу; 242.60
грн. - для відшкодування судових витрат
в виді судового збору; 150.00 грн. - для
відшкодування судових витрат в виді
оплати розміщення оголошення в газеті
«Вісті Придніпров'я» № 01(1494) від 10.01.2014
про виклик в судове засідання
відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
України, додатково, судовий збір - 01.00
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу
його проголошення надіслати
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.