У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко
С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом заступника
прокурора м. Ялти в інтересах держави в
особі Державної інспекції сільського
господарства України до Фороської
селищної ради Автономної Республіки
Крим, ОСОБА_3 про визнання недійсними
рішення, державного акта за
касаційними скаргами Фороської
селищної ради Автономної Республіки
Крим та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року заступник прокурора
м. Ялти Автономної Республіки Крим
звернувся до суду з указаним позовом,
просив визнати недійсними рішення
Фороської селищної ради Автономної
Республіки Крим від 5 квітня 2012 року № 23
«Про затвердження ОСОБА_3 проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,15 га по передачі її
безоплатно у власність для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 та державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 869671, виданий ОСОБА_3

Позов обґрунтовано тим, що рішення
Фороської селищної ради Автономної
Республіки Крим, яким був затверджений
ОСОБА_3 проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,15
га з передачею її безоплатно у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1, прийнято з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки спірна
земельна ділянка відповідно до
Генерального плану Великої Ялти
розташована у функціональній зоні
зелених насаджень загального
користування, де не передбачено
житлове будівництво, що
підтверджується висновком
судово-будівельного дослідження від 28
серпня 2012 року та постановою про
порушення кримінальної справи щодо
начальника головного управління
містобудування, архітектури та
регіонального розвитку Ялтинської
міської ради за ч. 2 ст. 364 КК України.
Оскаржуване рішення Фороської
селищної ради Автономної Республіки
Крим є недійсним, оскільки прийняте з
порушенням норм чинного законодавства,
а державний акт на право власності на
земельну ділянку видано незаконно.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 3 липня
2013 року в позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Визнано недійсним
рішення Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим від 5 квітня
2012 року № 23. Визнано недійсним виданий
ОСОБА_3 державний акт серія ЯЛ № 869671 на
право власності на земельну ділянку
кадастровий номер :02:001:0174.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційних скаргах Фороська селищна
рада Автономної Республіки Крим та
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просять
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційних скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що земельна
ділянка ОСОБА_3 виділена в
установленому законом порядку,
Фороська селищна рада Автономної
Республіки Крим діяла в межах своїх
повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив із того, що
Фороська селищна рада Автономної
Республіки Крим не отримала у
комунальну власність спірну земельну
ділянку в установленому законом
порядку, тому не мала правових підстав
розпоряджатись нею. Рішення щодо
розпорядження спірними землями є
незаконними, оскільки селищна рада
діяла за межами своєї компетенції.

Апеляційний суд також дійшов висновку,
що відповідно до Генерального плану
Великої Ялти, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів Автономної
Республіки Крим від 9 жовтня 2007 року №
618, спірна земельна ділянка розташована
у функціональній зоні зелених
насаджень загального користування, в
якій заборонено житлове будівництво.

Із висновком апеляційного суду
погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 34, 42 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської Ради вирішуються питання:
регулювання земельних відносин;
затвердження в установленому порядку
місцевих містобудівних програм,
генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
основи містобудування» спори з питань
містобудування вирішуються радами у
межах їх повноважень, а також судом
відповідно до законодавства.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України
«Про основи містобудування» забудова
земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
у порядку, передбаченому законом, та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт. Право на забудову
(будівництво) полягає у можливості
власника, користувача земельної
ділянки здійснювати на ній у порядку,
встановленому законом, будівництво
об'єктів містобудування, перебудову
або знесення будинків та споруд.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
планування та забудову територій», ст.
ст. 8-12 ЗК України вирішення питань щодо
розпорядження землями відповідних
територіальних громад, передачі
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності, розташування та
проектування нового будівництва,
здійснення реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів
містобудування та упорядкування
територій віднесено до компетенції
відповідної (сільської, селищної,
міської) рад.

Судами встановлено, що рішенням
Фороської селищної ради Автономної
Республіки Крим від 5 квітня 2012 року № 23
ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 0,15 га з передачі її безоплатно, у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 та передано безоплатно у
власність зазначену земельну ділянку
(а.с. 4).

9 квітня 2012 року ОСОБА_3 отримав
державний акт серії ЯЛ № 869671 на право
власності на земельну ділянку площею
0,1500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, зареєстрований №
01465 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі (а.с. 5).

Статтею 7 Закону України «Про основи
містобудування» встановлено, що
державне регулювання у сфері
містобудування здійснюється Верховною
Радою України, Кабінетом Міністрів
України, Верховною Радою та Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування, а
також спеціально уповноваженими
органами з питань містобудування та
архітектури, іншими органами в порядку,
встановленому законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 20 ЗК України
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Відповідно до ст. 39 ЗК України
використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
забудова земельної ділянки
здійснюється в межах її цільового
призначення, встановленого відповідно
до законодавства.

Рішенням Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим від 23
вересня 2011 року № 2 затверджено схему
Генерального плану с. Олива з
установлення меж селища, розроблену
товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримський інститут
екології та проектування» на підставі
рішення сесії Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим від 10
серпня 2011 року № 14. Надано дозвіл
комунальному підприємству «Управління
селищного господарства» Фороської
селищної ради Автономної Республіки
Крим на розробку проекту землеустрою з
установлення меж с. Олива на території
площею 439 га.

Рішенням Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим від 25
листопада 2011 року № 33 затверджено
схему Генерального плану кварталу
садибної забудови «Іфігенія» у с. Оливі
Фороської селищної ради Автономної
Республіки Крим. Кварталу встановлена
категорія земель - «землі житлової та
громадської забудови» (а.с. 43).

Постановою Верховної Ради Автономної
Республіки Крим від 21 грудня 2011 року №
654-6/11 встановлені відповідно до наданих
проектів землеустрою межі населених
пунктів Фороської селищної ради,
зокрема, с. Олива - 439,0 га.

Проекти землеустрою меж населених
пунктів Фороської селищної ради
розроблені на підставі містобудівної
документації. Схема рекомендованого
планування розвитку селища Олива
передбачає розташування на місці
спірної земельної ділянки земель
громадської та житлової забудови.

Зазначені рішення є чинними та в
установленому порядку не
скасовувались.

Таким чином, на час прийняття Фороською
селищною радою Автономної Республіки
Крим оскаржуваного рішення, 5 квітня 2012
року, вже існувала розроблена та
затверджена в установленому законом
порядку містобудівна документація с.
Олива, де розташована спірна земельна
ділянка, та їй надано статус «землі
житлової та громадської забудови», а не
землі функціональної зони зелених
насаджень загального користування.

Висновок суду першої інстанції про те,
що на час прийняття оскаржуваного
рішення у Фороської селищної ради
Автономної Республіки Крим не було
підстав вважати спірну земельну
ділянку такою, що належить до земель
функціональної зони зелених насаджень
загального користування відповідає
вимогам закону та підтверджується
матеріалами справи.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд не врахував, що
приймаючи рішення від 23 вересня 2011 року
№ 2 про затвердження схеми
Генерального плану с. Олива щодо
встановлення меж селища та рішення від
25 листопада 2011 року № 33 про
затвердження схеми Генерального плану
кварталу садибної забудови «Іфігенія»
у с. Олива, Фороська селищна рада
Автономної Республіки Крим діяла у
межах своїх повноважень та відповідно
до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», та
помилково скасував рішення суду першої
інстанції.

Установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі судове рішення суду першої
інстанції відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Фороської селищної
ради Автономної Республіки Крим та
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року
скасувати, рішення Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 3 липня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова