ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 березня 2014 року.
Справа № 174/10/14-ц

п/с № 2/174/94/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
08.01.2014 року, позивач зазначив, що за
усним договором позики Позикодавець
(ОСОБА_1) позичив кошти в сумі 5420,00 (п'ять
тисяч чотириста двадцять ) гривень
Позичальнику (ОСОБА_2.).

Факт позики коштів підтверджується
платіжним дорученням №Р24А68300 від
30.08.2013 року. Також, ПАТ КБ Приватбанк
видав меморіальний ордер № 00830V32ЕТ,
який підтверджує, що на банківський
рахунок відповідача, було перераховано
позивачем кошти, (копії документів
додаються)

За умовами усного договору,
Позичальник зобов'язувався на першу
вимогу Позикодавця повернути суму
коштів. Проте не зважаючи на
неодноразові усні вимоги Позикодавця,
в порушення взятих на себе зобов'язань
Позичальник до цього часу кошти не
повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України,
якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позичкодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

13 листопада 2013 року позивач вислав
відповідачу вимогу про повернення
коштів, що підтверджується копією
вимоги та копією доказів про
надсилання вимоги, (копії додаються)
Проте не зважаючи на отримання вимоги,
Відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань до цього часу кошти не
повернув.

Для захисту своїх прав у суді позивач
звернувся до юриста, що спричинено
неповерненням добровільно у
визначений законом строк суми
боргу/коштів. Оскільки позивач не має
юридичної освіти, то позивач був
змушений звернутись до третьої особи -
юриста для отримання правової допомоги
для стягнення боргу/коштів. 25 жовтня 2013
року між позивачем та ФОП «ОСОБА_3.»
було підписано договір №25.10/13 про
надання правової допомоги.

Відповідно до умов цього договору ФОП
ОСОБА_3 надав позивачу наступну правову
допомогу: (1) підготував претензію
(вимогу) про повернення коштів із
ОСОБА_2, (2) підготував позовну заяву про
стягнення коштів із ОСОБА_2
(Відповідача).

Відповідно до умов цього договору
вартість наданої правової допомоги
визначеної у цьому договорі становить
(1) за правову допомогу, підготовку
вимоги про повернення коштів із ОСОБА_2
- 400,00 грн без ПДВ; (2) за правову допомогу
підготовку позовної заяви про
стягнення коштів із ОСОБА_2
(Відповідача)- 800,00 грн. без ПДВ. Факт
оплати правової допомоги
підтверджується - Квитанція" № N13HB54773
від06.11.2013 р. на суму 400 грн 00 коп. та
Квитанція № 2602з7 від 03.01.2014 р. на суму 800
грн 00 коп.

Юрист надав правому допомогу, що
підтверджується актами наданої
правової допомоги, позивач із своєї
сторони, оплатив правову допомогу, що
підтверджується квитанціями про
оплату правової допомоги за договором
№25.10/13. (копії актів №1, №2 про надану
правову допомогу додаються )

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України,
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом. Під час
укладення вищевказаного договору про
правову допомогу, позивач переконався,
що ФОП ОСОБА_3 є фахівцем у галузі права,
що підтверджується виданим ОСОБА_3
дипломом про вищу юридичну освіту.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Виходячи із вище викладеного та
керуючись ст. 41, 55, 59, 124, 129 Конституції
України, ст. ст. 16, 525, 526, 530, 1046 -1050 ЦК
України, ст. ст. 79, 84, 88, 118, 119 ЦПК України,
позивач прохає: стягнути з Відповідача
на користь Позивача кошти у сумі 5420,00
(п'ять тисяч чотириста двадцять )
гривень; стягнути з Відповідача на
користь Позивача судові витрати, а
саме: судовий збір у розмірі - 542,00 грн,
витрати на правову допомогу у розмірі -
1200,00 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився
та надав заяву про розгляд справи за
його відсутності. (а.с.37,38)

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про причину неявки суд не
повідомила, заяви про розгляд справи за
її відсутності та заперечень проти
позову не надала, але сама була
належним чином повідомлена про час,
дату та місце судового засідання
належним чином 06.03.2014 р. (а.с.43) З
врахуванням відсутності заперечень з
боку позивача проти проведення
судового засідання за відсутності
відповідачки, та керуючись ст. ст. 169, 224
ЦПК України, суд на місці ухвалив -
проводити судове засідання з заочним
розглядом справи, за відсутності
відповідачки, яка не з'явилася в судове
засідання без поважних причин.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникли із
факту укладення договору позики
грошових коштів та з факту порушення
зобов'язання стосовно повернення
зазначених коштів позикодавцю у
визначений законом строк.

Відповідно до цих правовідносин, та
внаслідок дослідження в судовому
засіданні та оцінки всіх представлених
доказів в їх сукупності, суд вважає
встановленими наступні факти,
обставини та відповідні їм
правовідносини:

- Договір позики між позивачем та
відповідачкою був укладений в усній
формі, на підтвердження якого
позичальником надані письмові
документи про перерахування позивачем
30.08.2013 р. коштів - 5420.00 грн. на рахунок
відповідачки в безготівковій формі
через ПАТ КБ «Приватбанк», що
підтверджується копією платіжного
доручення № Р24А68300 від 30.08.2013 року
та копією меморіального ордеру №
00830V32ЕТ від 30.08.2013 р. (а.с. 6,7,8).

- Таким чином, відповідно до умов
договору позики, позивач свої
зобов'язання виконав повністю та
передав відповідачці грошову позику у
розмірі - 5420.00 грн.

- Відповідачка свої зобов'язання, щодо
повернення зазначеної суми грошей в
установлений законом строк, а також на
час розгляду справи в суді, не
виконала, що підтверджується
відсутністю будь-яких письмових
документів на підтвердження факту
повернення зазначеного боргу позивачу,
та відсутністю будь-яких заперечень з
боку відповідачки.

- 13 листопада 2013 року позивач надіслав
відповідачці письмову вимогу про
повернення суми позики, що
підтверджується копією вимоги та
копією поштового повідомлення про
вручення( а.с.9-11,12-13), що відповідає
вимогам ст. 1049 ЦК України, якою
передбачено, що, якщо договором не
встановлений строк повернення позики
або цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги, позика має бути
повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

- Позивачем сплачено судовий збір в
сумі 542.00 грн. (а.с.1) та оплачено юридичну
допомогу фахівця в галузі права,
відповідно 400.00 грн. - за складання
вимоги про повернення суми позики та
800.00 грн. - за складення позовної заяви
про стягнення боргу за договором
позики. Дані факти підтверджуються
копією договору з юристом, актом № 1від
06.11.2013 р. та Актом № 2 від 03.01.2014 р. про
надання правової допомоги, копіями
квитанцій від 06.11.2013 р, та від 03.01.2014 р.
(а.с.14-17,18,19,20,21)

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Приймаючи рішення, суд керується також
наступними правовими нормами.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ч.І ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у такій самій сумі, що була
передана йому, в строк и в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший процент річних не встановлений
договором або законом.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, договори
є підставою виникнення цивільних прав
та обов'язків і як будь-який правочин, є
актом, що виражає спільну волю сторін. В
зміст договору входять ті умови, на
яких сторони погодились виконувати
договір, вони повинні дотримуватись
взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 325 ЦПК України, не
допускається одностороння відмова від
зобов'язання.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, суд, на підставі
обгрунтувань, викладених в позовній
заяві, на підставі дослідження та
оцінки в сукупності та взаємозв'язку
представлених в судове засідання
письмових доказів, враховуючи
відсутність заперечень на позов з боку
відповідачки, керуючись законом,
доходить висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, не суперечать закону, не
порушують прав та охоронюваних законом
інтересів інших осіб, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ
«Про судовий збір», суд дійшов висновку
про покладення судових витрат у справі
на відповідачку, для чого з неї слід
стягнути на користь позивача - 1742.00 грн.,
із яких: 542.00 грн. - для відшкодування
сплаченого позивачем судового збору,
1200.00 грн. - для відшкодування оплати
позивачем юридичної допомоги фахівця в
галузі права фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 212-215,222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
уродженки м. Дніпропетровська, і/н
НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем
проживання за адресою: 51700, АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, зареєстрованого за
місцем проживання за адресою: 79032,
АДРЕСА_2, - 5420.00 грн. (п'ять тисяч
чотириста двадцять гривень 00 копійок),
в рахунок повернення боргу за
договором позики від 30.08.2013 р.

Судові витрати у справі покласти на
відповідачку, ОСОБА_2, стягнувши з неї
на користь позивача, ОСОБА_1, - 1742.00 грн.,
із яких: 542.00 грн. - для відшкодування
сплаченого позивачем судового збору,
1200.00 грн. - для відшкодування оплати
позивачем юридичної допомоги фахівця в
галузі права.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу
його проголошення надіслати
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.