У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 3 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 4 липня 2012 року між
нею та відповідачем було укладено
договір позики, згідно з яким вона
передала ОСОБА_2 20 тис. євро, які
останній зобов'язався повертати по 200
євро щомісяця та погасити борг у
повному розмірі до 2019 року, про що є
відповідна розписка. Внаслідок
невиконання відповідачем зобов'язання
утворилась заборгованість, яка станом
на 4 липня 2013 року складає 2 400 євро, що є
еквівалентом 24 850 грн 51 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила
суд стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики та
три проценти річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання в
розмірі 25 199 грн 88 коп.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 листопада 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 3 лютого
2014 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість за договором позики від
4 липня 2012 року за період з 4 липня 2012
року до 4 липня 2013 року в розмірі 24 859 грн
51 коп. та три проценти річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в розмірі 340 грн 37 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Центрального районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 5 листопада 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 3 лютого 2014 року
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник