Справа № 2-з-9/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про
забезпечення доказів до подання
позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визначення частки
померлої у спільному сумісному майні
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник 24.04.2014 року подав до суду заяву,
в якій просив забезпечити докази до
подання ним позову про визначення
частки померлої у спільному сумісному
майні та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, а
саме витребувати в Управлінні ДАІ ГУ
МВС України інформацію (матеріали,
відомості), оформлену належним чином,
про зареєстровані за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце
реєстрації якого: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
транспортні засоби, до переліку яких
входять 26 одиниць (марка та модель,
державний реєстраційний номер та рік
виписку про які додано).

Своїми вимоги про забезпечення доказів
до подання позову мотивує тим, що він та
ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом
черги після смерті матері ОСОБА_6

Так, звернувшись до нотаріальної
контори для оформлення права на
спадщину, їм було відмовлено у видачі
свідоцтв про прав на спадщину за
заповітом на транспортні засоби, що
залишилися після смерті матері, т. я.
відсутні документи на право власності
на транспорті засоби. До того ж,
отримання документів на право
власності на транспорті засоби
ускладнюється тим, що вони були набуті
під час шлюбу померлої ОСОБА_7 із
ОСОБА_3, та зареєстровані саме на ім'я
останнього.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 мають намір звернутись до суду з
позовом про визначення частки померлої
у спільному сумісному майні та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, однак їм
невідома точна кількість та наявність
у ОСОБА_3 названого сумісного майна з
померлою, зокрема транспортних
засобів.

Заявник в судове засідання не з'явися,
хоча належним чином повідомлявся про
час і місце розгляду заяви, причини
неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку на підставі
наступного.

Згідно зі ст.133 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі і вважають, що
подання потрібних доказів є неможливим
або у них є складнощі в поданні цих
доказів, мають право заявити
клопотання про забезпечення цих
доказів. Способами забезпечення судом
доказів є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або)
огляд доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Разом з тим, заява про забезпечення
доказів до подання позовної заяви є
процесуальним документом, в якому
відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України
має бути зазначено: докази, які
необхідно забезпечити; обставини, що
можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Враховуючи вищезазначене, в заяві про
забезпечення доказів до подання
позовної заяви мають бути викладені
обставини, які свідчать про те, що
отримання потрібних доказів є
неможливим або ускладненим, а саме є
складнощі фактичного або юридичного
характеру щодо отримання доказів,
як-от: фактична неможливість або
утрудненість доступу до певного
доказу, наявність відповідної
юридичної заборони.

Таким чином, за змістом ст.ст. 133-134 ЦПК
України забезпечення доказів, тобто
вжиття судом термінових заходів щодо
закріплення фактичних даних, подання
яких згодом може стати утрудненим чи
неможливим через їх знищення або
пошкодження здійснюється, щоб в
подальшому при розгляді справи
використати їх як докази певних
обставин у справі.

Так, заявник в свої заяві зазначає, що
він та ОСОБА_2 мають намір звернутися до
суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визначення частки померлої у
спільному сумісному майні та визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, проте, у зв'язку
відсутності точної інформації про
сумісне майно померлої та ОСОБА_3, вони
не можуть належним чином викласти
обставини та у позовні заяві та зміст
позовних вимог.

Разом з тим, слід звернути увагу, що
заявник ОСОБА_1, посилаючись на
неможливість належним чином викласти
зміст позовних вимог у майбутньому
позові, в свою чергу чітко надає
перелік транспортних засобів, які
вважає спільною сумісною власності
своєї матері та ОСОБА_3, набутою за час
їх перебування у шлюбі, та вказує їх
ідентифікуючі ознаки: державний
реєстраційний номер, марку, модель та
рік випуску.

За таких обставин, надаючи суду
інформацію щодо вказаних транспортних
засобів, заявник не обґрунтовує свої
посилання на неможливість визначити
зміст позовних вимог, викласти
обставини в їх обґрунтування,
враховуючи, що ним також надано частину
документів, які підтверджуються
викладені ним обставини щодо
реєстрації відповідних транспортних
засобів на ім'я ОСОБА_3

Таким чином, заявником відповідно до
вимог ст. 134 ЦПК України не визначено, що
перешкоджає йому реалізувати своє
право на звернення до суду з
відповідним позовом про визначення
частки померлої у спільному сумісному
майні та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, та не
доведено факт неможливості або
ускладненості витребування потрібних
доказів в ході судового розгляду
справи в порядку ст.137 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що згідно з
ч.2 ст.31 ЦПК України, крім прав та
обов'язків, визначених ст.27 цього ж
Кодексу, позивач має право протягом
усього часу розгляду змінити підставу
та предмет позову, збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову.

При цьому витребування вказаної
інформації в Управлінні ДАІ ГУ МВС
України щодо транспортних засобів, які
зареєстровані за ОСОБА_3 не є за змістом
ст.ст. 133-134 ЦПК України забезпеченням
доказів, тобто вжиттям судом
термінових заходів щодо закріплення
фактичних даних, подання яких згодом
може стати утрудненим чи неможливим
через їх знищення або пошкодження, щоб
в подальшому при розгляді справи
використати їх як докази певних
обставин у справі

Таким чином, заявником відповідно до
вимог ст. 134 ЦПК України не визначена
необхідність забезпечення доказів та
не доведено факт неможливості або
ускладненості витребування потрібних
доказів в ході судового розгляду
справи в порядку ст.137 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, заявником
не надано достатнього обґрунтування
підстав, за яких витребування вказаних
доказів необхідне до подання позовної
заяви, та не викладено обставин, які
свідчать про те, що подання потрібних
доказів може стати неможливим або
ускладненим під час розгляду справи,
тому суд приходить до висновку, що у
задоволенні заяви про забезпечення
доказів до подання позовної заяви слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 133-134, 137 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення доказів до подання
позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визначення частки
померлої у спільному сумісному майні
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом.

Ухвала може бути оскаржена в
Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: