АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №688/3943/13-ц
Провадження № 22-ц/792/276/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Ярмолюка О.І.,

суддів: Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі: Байдичі О.В.

з участю:
представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/276/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 11 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ленковецької сільської ради
Шепетівського району Хмельницької
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права користування
земельною ділянкою, визнання права на
виготовлення та видачу державних актів
на право власності на земельну ділянку,
визнання недійсними та скасування
рішень, скасування державного акта на
право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Ленковецької сільської ради
Шепетівського району Хмельницької
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права користування
земельною ділянкою, визнання права на
виготовлення та видачу державних актів
на право власності на земельну ділянку,
визнання недійсними та скасування
рішень, скасування державного акта на
право власності на земельну ділянку.
Вказав, що в 1985 році його бабусею -
ОСОБА_6, було придбано будинок по
АДРЕСА_1, де вони проживали всією сім'єю
та були зареєстровані. Домоволодіння
мало статус

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Стаднічук Н.Л. Справа
№ 22-ц/792/276/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 45

колгоспного двору. Правовстановлюючі
документи на будинок не збереглись,
оскільки були знищені під час пожежі в
будинку в 1989 році. Після проведеної
інвентаризації житлових будинків в 1991
році мати позивача - ОСОБА_8 подала
необхідні документи для оформлення
права власності на будинок, однак за
життя так і не отримала їх. Після смерті
матері в 2007 році ОСОБА_1 разом з братами
продовжували користуватись будинком
та земельною ділянкою. В 2009 році
будинок було розібрано, з метою
побудови нового. В подальшому, позивачу
стало відомо, що відповідно до
протоколу сесії Ленковецької
сільської ради від 04.05.2009 року
дворогосподарство було ліквідовано, а
земельну ділянку, розміром 0,11 га
вилучено та переведено в землі запасу.
Пізніше вилучена земельна ділянка
разом із земельною ділянкою для
ведення особистого підсобного
господарства площею 0,10 га, була
передана у власність ОСОБА_9

На думку позивача, оскільки на
момент смерті ОСОБА_8
дворогосподарство по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,21 га
перебували у її власності, тому
відповідно до ст. 1218 ЦК України це майно
увійшло до складу спадщини, на яку він
претендує. Крім цього, вважає
неправомірними рішення Ленковецької
сільської ради щодо ліквідації
дворогосподарства, вилучення
земельної ділянки та переведення її до
земель запасу і передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_9 Зважаючи на
викладені обставини, ОСОБА_1 просив
визнати за ним право користування
земельною ділянкою; визнати право на
виготовлення та видачу державних актів
на право власності на земельну ділянку;
визнати недійсними та скасувати:
рішення № 3 сесії Ленковецької
сільської ради Шепетівського району
від 04.05.2009 року про вилучення земельної
ділянки та переведення її у землі
запасу; рішення № 4 сільської ради від
04.05.2009 року про ліквідацію
дворогосподарства по АДРЕСА_1; рішення
№ 3 сільської ради від 16.11.2010 року про
надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення
технічної документації із землеустрою
на земельну ділянку; рішення № 1
сільської ради від 06.07.2011 року про
затвердження технічної документації
із землеустрою; скасувати державний
акт про право приватної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданий на
ім'я ОСОБА_4

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати його і ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовано фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_8, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження (а.с.103).

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Ленковецької сільської ради
Шепетівського району Хмельницької
області № 98 від 22.08.1991 року (а.с.6), ОСОБА_8
було надано дозвіл на оформлення права
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Крім цього, згідно з рішенням виконкому
Ленковецької сільської ради
Шепетівського району Хмельницької
області № 2 від 23.01.1997 року (а.с.14), ОСОБА_8
було передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 0,21
га., з яких: для ведення особистого
підсобного господарства 0,10 га; для
обслуговування житлового будинку 0,11
га.

Встановлено також, що ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 померла, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про смерть
(а.с.7).

В зв'язку з тим, що норма абз. 2 п. 1
Перехідних положень ЗК України набрала
чинності з 16.09.2008 року (після смерті
ОСОБА_8), тому не регулює спірні
відносини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі:
придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами;
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
прийняття спадщини; виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 02.10.2012 року
(а.с.70-74), залишеним без змін ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.12.2012 року (а.с.68,69),
встановлено, що за життя ОСОБА_8 не
оформила право власності на житловий
будинок, спадкова справа у
нотаріальній конторі не заводилась.
Відсутність у ОСОБА_8 прав на житловий
будинок не породжувало й права
користування спірною земельною
ділянкою та унеможливлювало й перехід
до спадкоємців і прав на земельну
ділянку.

Таким, чином посилання в апеляційній
скарзі на той факт, що після смерті
матері позивача - ОСОБА_8, відкрилася
спадщина на належне їй майно, а саме:
частину житлового будинку по АДРЕСА_1
та право на користування земельною
ділянкою, розміром 0,21 га за тією ж
адресою, - є безпідставними.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18.10.2011 року, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2012 року
(а.с.59-62) та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2012 року (а.с.57,58), було відмовлено
ОСОБА_2 у задоволенні вимог про
визнання недійсним та скасування
рішення сесії Ленковецької сільської
ради від 04.05.2009 року про вилучення
спірної земельної ділянки, у зв`язку з
тим, що ОСОБА_8 не набула права
власності на житловий будинок та права
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1.

Крім цього, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2012 року (а.с.57,58), встановлено, що
після смерті ОСОБА_8 у 2007 році і до цього
часу, ні позивач ОСОБА_2, ні його брати
та сестра, не звертались до
Ленковецької сільської ради із заявою
про приватизацію земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1. Крім цього,
останні не маючи будь - якого інтересу
до даної земельної ділянки, допустили
її захаращення бур`янами та
чагарниками у місці, де раніше був
розташований будинок. Враховуючи
наведене, спірне рішення є таким, що
прийнято на виконання вимог чинного
законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з п. "в" ч. 1 ст. 12 ЗК України,
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності віднесено до повноважень
сільських, селищних, міських рад.

Згідно з ст. 116 ЗК України, громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

Згідно зі ст. 123 ЗК України, надання
земельної ділянки у користування
здійснюється за рішенням органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивач із заявою до
органів виконавчої влади та місцевого
самоврядування не звертався, земельна
ділянка, на яку претендує позивач,
передана у власність ОСОБА_4, а отже і не
знайдено підстав для визнання за
позивачем права користування
земельною ділянкою розміром 0,21 га. по
АДРЕСА_1.

Крім цього, судом першої інстанції
вірно не знайдено підстав для визнання
за позивачем права на виготовлення та
видачу державних актів на право
власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на підставі
протоколу засідання виконавчого
комітету Ленковецької сільської ради
народних депутатів 23.01.1997 року № 2 про
безоплатну передачу у приватну
власність ОСОБА_8 земельної ділянки
розміром 0,21 га по АДРЕСА_2.

Згідно з рішенням № 4 23-ї сесії
Ленковецької сільської ради від 04.05.2009
року вилучено земельну ділянку
розміром 0,11 га, яка належала ОСОБА_8
померлій в 2007 році, від громадян
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, які
даною земельною ділянкою не
користуються і не використовують її за
призначенням, та переведено її в землі
запасу сільської ради.

Згідно з рішенням № 4 23-ї сесії
Ленковецької сільської ради від 04.05.2009
року дворогосподарство (особовий
рахунок НОМЕР_1 в погосподарській книзі
№ 1), яке знаходиться в АДРЕСА_1, визнано
ліквідованим у зв'язку зі смертю
власника, відсутністю будь-яких споруд
на земельній ділянці, документів,
підтверджуючих право власності на
земельну ділянку та будівлю.

Згідно з рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 02.10.2012 року
встановлено, що ОСОБА_8 права власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1 не
набула через відсутність нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
будинку між ОСОБА_6 і ОСОБА_13 Після
смерті ОСОБА_8 не відкрилася спадщина
на житловий будинок по АДРЕСА_1.
Відсутність у ОСОБА_8 прав на житловий
будинок не породжувало й права
користування земельною ділянкою та
унеможливлювало й перехід до
спадкоємців і права на земельну
ділянку, тому у сесії Ленковецької
сільської ради не було перешкод щодо
прийняття 04.05.09 року рішення № 3 про
вилучення спірної земельної ділянки до
земель запасу; рішення № 4 про
ліквідацію дворогосподарства та
рішення № 1 від 06.07.11 року про передачу у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 0,37 га.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що підстав для визнання
недійсними та скасування спірних
рішень у позивача не має.

Рішенням № 3 Ленковецької сільської
ради VI скликання від 16.11.2010 року надано
дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки розміром 0,26 га , які
знаходяться в АДРЕСА_1 - 0,11 га, по
АДРЕСА_3 - 0,15 га і призначені для ведення
особистого селянського господарства.

Рішенням № 1 Ленковецької сільської
ради 8-ї сесії VI скликання від 06.07.2011
року затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
для передачі у власність жительці
с.Ленківці Шепетівського району ОСОБА_4
- загальною площею 0,62 га, в тому числі:
0,25 га - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_3 та 0,37 га - для ведення
особистого селянського господарства.

Зазначені рішення Ленковецької
сільської ради не породжують і не
припиняють прав на земельну ділянку,
тому визнання їх недійсними та
скасування не є способом захисту
порушеного права відповідно до ст.152 ЗК
України.

Згідно з ч. 1 ст.155 ЗК України, у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Судом встановлено, що відповідачці
ОСОБА_4 на підставі рішення сесії
Ленковецької сільської ради № 1 від
06.07.2011 року видано державні акти на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 293951 на земельну ділянку
площею 0,37 га в АДРЕСА_4 та серії ЯК № 293952
площею 0,25 га в АДРЕСА_3, а тому не має
жодних підстав для скасування спірного
державного акту.

Інші підстави, в межах доводів
апеляційної скарги, для скасування
рішення суду відсутні.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 11 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко