Справа № 200/9563/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 жовтня 2013 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Мар'єнко
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів на дитину -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просить суд постановити рішення про
зменшення розміру стягнених аліментів
щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь відповідача, ОСОБА_2, на
утримання неповнолітньої доньки,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом визначення
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позовної заяви і до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з відповідачем
вони знаходились у фактичних шлюбних
відносинах. Рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
28.05.2013 року з позивача на користь
відповідача на утримання їх спільної
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 02 квітня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття. На
даний час позивач не має постійного та
регулярного доходу, частину доходу
отримує в натурі. Дитина проживає з
відповідачем, хронічних захворювань не
має. Враховуючи дані обставини, позивач
вважає, що його позовні вимоги мають
бути задоволені в повному обсязі.

Позивач в судове засідання надав
заяву, в якій просив розглянути дану
справу без його участі, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, тому суд вважає за
можливе розглянути справу відповідно
правил ст. 169,224,225 ЦПК України - заочно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, сторони у справі
знаходились у фактичних шлюбних
відносинах.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася
ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_1, а матір'ю
- ОСОБА_2 /а.с.6/.

Згідно рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
28.05.2013 року з позивача на користь
відповідача на утримання їх спільної
неповнолітньої доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти
у розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходів) щомісячно,
починаючи з 02 квітня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії трудової
книжки позивача, яка міститься в
матеріалах справи, ОСОБА_1 26.03.2013 року
було звільнено за власним бажанням у
зв'язку з переїздом на інше місце
проживання /а.с.5/.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

При цьому згідно до ст. 182 Сімейного
Кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Як зазначено в ч.1 ст.185 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршенням або поліпшенням здоров'я
когось із них.

Пленум Верховного Суду України в своїй
Постанові № 3 від 15 травня 2006 року " Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" зазначив, що
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати :
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч.2 ст. 182 СК. При цьому
необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-ХІV "Про виконавче провадження" він не
повинен перевищувати 50 % заробітної
плати цієї особи.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Розв'язуючи позовні вимоги, суд
виходить з того, що позивачем не
доведено з посиланням на належні та
допустимі докази виключних підстав
зменшення розміру присуджених до
стягнення аліментів, оскільки
відповідно наданих доказів стан
здоров'я позивача не змінився, копія
трудової книжки до уваги судом не
приймається, оскільки не свідчить про
об'єктивний матеріальний стан позивача
та усі види його доходів.

Таким чином, враховуючи, що розмір
присуджених до стягнення аліментів не
перевищує гранично допустимих у
відсотковому відношенні до доходів
позивача, позивач зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, зміни сімейного стану чи
стану здоров'я позивача не відбулось,
погіршення матеріального становища
позивачем не доведено, а тому в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, судовий
збір слід віднести за рахунок держави,
оскільки в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 197, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
на утримання неповнолітньої дитини -
відмовити.

Судовий збір по справі не
відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідача, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
Т.В.Шевцова