Справа № 521/55/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
при секретарі Лукашкіної О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської
міської ради про визнання права
власності на спадщину в порядку
спадкування за законом,-
10.01.2014 р. позивач звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаною позовною заявою. Позивач
просила визнати за нею право приватної
власності на 1/2 частину квартири, яка
знаходиться у місті АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом майна ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Також позивач
просила визнати за нею право власності
на іншу 1/2 частину цієї ж квартири, в
порядку переходу до неї прав та
обов'язків набувача за Договором
довічного утримання від 07.09.1999р., в
частині довічного утримання (догляду)
В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті
її чоловіка ОСОБА_2, відкрилася
спадщина на квартиру, яка знаходиться у
місті АДРЕСА_1. Право власності на
зазначену квартиру зареєстровано не
було, заповіт щодо вказаного майна
також не складався. Інші спадкоємці,
крім ОСОБА_1, відсутні. Після звернення
до нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини позивачу
було відмовлено, оскільки відсутня
реєстрація права власності на вказану
Представник позивача у судове
засідання не з»явився, надав до суду
заяву, у якій позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, справу просив
розглянути за його відсутності, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Представник відповідача - Одеської
міської ради в судове засідання не
з»явився, про дату та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив. Суд, у
зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання, в
порядку статті 169 ЦПК України, за
відсутності заперечень представника
позивача, ухвалює заочне рішення по
справі, що відповідає положенням ст. 224
Дослідивши матеріали цивільної
справи та копію матеріалів спадкової
справи №206/2007, наданої Пятою одеською
державною нотаріальною конторою на
запит суду, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Сторони мають
рівні права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, а суд сприяє
всебічному та повному з'ясуванню
обставин справи.
Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду
повно та всебічно з'ясувати обставини,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
дослідити всі докази в їх сукупності.
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_4
29.05.1979р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_2, виданим 29.05.1979р.
Після реєстрації шлюбу дружині було
присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
04.08.1999р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
розірвано, що підтверджується
Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3, виданим 04.08.1999р. Після
розірвання шлюбу дружині було
присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
16.01.2007р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно
зареєстрували шлюб, що підтверджується
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4,
виданим 16.01.2007р. Після реєстрації шлюбу
дружина прізвище не змінила, залишивши
собі прізвище «ОСОБА_1».
В зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували до дня смерті
чоловіка - до ІНФОРМАЦІЯ_3
З договору довічного утримання від
07.09.1999р. вбачається, що ОСОБА_2 належало
право приватної власності на
ізольовану однокімнатну квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 43,1 кв.м., житловою
площею 15,4 кв.м. Договір було посвідчено
державним нотаріусом П»ятої одеської
державної нотаріальної контори
Димерлій О.М., зареєстровано в реєстрі
за №3-1915.
Розглядаючи дану справу суд враховує,
умови та порядок здійснення реєстрації
прав на нерухоме майно передбачені
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року
N 1952-IV та Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, яке затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 7 лютого 2002 року N 7/5 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18 лютого 2002 p. 3aN 157/6445.
Відповідно до п. 5 прикінцевих положень
вказаного Закону, до створення єдиної
системи органів реєстрації прав, а
також до формування Державного реєстру
прав у складі державного земельного
кадастру, реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної
інвентаризації. Частиною п'ятою ст. 3
вказаного Закону передбачено, що право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.
Суд бере до уваги також роз'яснення
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
надані Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013р., де в п. 3.2. вказано: відповідно
до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004
року «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав. В
п.3.3. вказаного роз'яснення наведено
аналіз судової практики та вказано, що
в разі наявності документу про право
спадкодавця на нерухоме майно, який не
було зареєстровано в БТІ - правильною є
практика судів, які визнають право
власності на таке спадкове нерухоме
майно за спадкоємцями.
На момент укладення Договору довічного
утримання від 07.09.1999р. та на момент
виникнення за вказаним договором у
ОСОБА_2 права приватної власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 діяв
Цивільний кодекс Української РСР, яким
не ставилось виникнення права
приватної власності на об'єкт
нерухомого майна у набувача за
договором, в залежність від факту
державної реєстрації права власності
набутого нерухомого майна.
В силу вищевикладеного суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 на законних
підставах належало право власності на
квартиру, яке він за життя набув, і таке
його право власності має бути визнане
державою, бо на момент набуття
спадкодавцем такого права власності
реєстрація речових прав на нерухомість
не була обов`язковою.
Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_5 від 24.01.2007 р.,
виданого Першим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
З наданої на запит суду копії спадкової
справи №206/2007 до майна померлого ОСОБА_2
видно, що останній за життя склав
заповіт, посвідчений ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, 12.12.2006р. за
З матеріалів вказаної спадкової справи
вбачається, що ОСОБА_7 спадщину ОСОБА_2
прийняла та отримала Свідоцтво про
право власності на спадщину на належне
Заявою від 13.11.2007р., посвідченою
державним нотаріусом Пятої одеської
державної нотаріальної контори
Данкогло В.В., зареєстрованою за №2-1533,
ОСОБА_7 дала згоду на прийняття
спадщини до майна ОСОБА_2 спадкоємцю,
яка пропустила строк для прийняття
Реалізувавши своє право на прийняття
спадщини, ОСОБА_1 13.11.2007р. подала заяву
про прийняття спадщини ОСОБА_2 та
13.11.2007р. отримала Свідоцтво про право на
спадщину за законом, посвідчене
державним нотаріусом Пятої одеської
державної нотаріальної контори
Данкогло В.В., зареєстрованою за №2-1534,
за яким ОСОБА_1 успадкувала мотоцикл
марки Ява 350/634,1983 року випуску, номерний
знак НОМЕР_6, двигун НОМЕР_7,
кузов-коляска б/н, шасі, рама НОМЕР_8.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки,які належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини та не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ст. 1268 ч.2 ЦК України, не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи з застереженням.
Тому ОСОБА_1, успадкувавши та отримавши
правовстановлюючий документ на
належний ОСОБА_2 мотоцикл марки Ява
350/634,1983 року випуску, успадкувала й
належну останньому за договором
довічного утримання від 07.09.1999р.
квартиру, яка знаходиться за адресою:
До Пятої одеської державної
нотаріальної контори за отриманням
Свідоцтва про право власності на
спадщину за законом на квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1
звернулась 13.12.2013р.
У звязку з відсутністю документа, що
підтверджуватиме реєстрацію права
власності померлого на вказане майно
до його смерті державним нотаріусом
13.12.2013р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину.
З інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№17444651 від 06.02.2014р., наданої
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції Одеської
області вбачається, що відповідно до
повідомлення П'ятої одеської
державної нотаріальної контори від
08.09.1999р., зареєстрованої 05.11.2008р.
реєстратором Перша одеська державна
нотаріальна контора, накладено тип
обтяження - заборону щодо квартири за
адресою: АДРЕСА_1, власниками якої
вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_3
Згідно наявної в матеріалах справи
довідки КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради,
станом на 31.12.2012р. згідно матеріалам
інвентаризаційної справи і записи в
реєстраційній книзі 205пр., стор. 1, р. №518,
за ОСОБА_9, ОСОБА_3 в рівних частках
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого УЖКГ виконкому Одеської
міської ради 04.10.1996р., р. №6-5852.
З огляду на вказані відомості,
вбачається, що право власності ОСОБА_2
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано не було.
Крім того, інші спадкоємці до майна
Суд дає оцінку тій обставині, що
рішенням Іллічівського районного суду
м. Одеси від 08.06.1998р., справа №2-1164/1998р.,
яка набрало чинності 19.06.1998р., ОСОБА_3, 1937
р.н. визнано недієздатним.
Розпорядженням №281 Іллічівської
райадміністрації м. Одеси від 23.04.1999р.
ОСОБА_1 було призначено опікуном
недієздатного ОСОБА_3 Свої
повноваження опікуна ОСОБА_1 продовжує
виконувати по теперішній час.

За Договором довічного утримання від
07.09.1999р. відчужувачами були ОСОБА_9 та її
син ОСОБА_11. При цьому, від імені та в
інтересах ОСОБА_3, на підставі
розпорядження №281 Іллічівської
райадміністрації м. Одеси від 23.04.1999р.,
діяла ОСОБА_1

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_9, виданим ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до ст. 755 ч. 2 ЦК України,
договір довічного утримання
припиняється зі смертю відчужувача.

Тому після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_2 став
власником ? частини квартири за
адресою: АДРЕСА_1 й продовжував
виконувати свої обов'язки довічного
утримування щодо ОСОБА_11

З відповіді, наданої Пятою одеською
державною нотаріальною конторою
31.01.2014р. вих. №137/01-16 вбачається, що
спадкова справа щодо майна ОСОБА_9,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилась та
свідоцтва про право на спадщину не
видавалися.

Статтею 757 ч. 1 ЦК України врегульовано
питання правових наслідків смерті
набувача. Законом передбачено, що
обов'язки набувача за договором
довічного утримання переходять до тих
спадкоємців, до яких перейшло право
власності на майно, яке було передане
відчужувачем.

Оскільки ОСОБА_1 успадкувала передану
ОСОБА_11 ОСОБА_2 за договором довічного
утримання ? частину квартири за
адресою: АДРЕСА_1, до неї перейшли й
обов'язки з довічного утримання ОСОБА_3,
які додались до обов'язків ОСОБА_1 як
опікуна ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, в тому числі
які були зачаті за життя спадкодавця та
народилися після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, батьки.

Позивач є пережившою дружиною
спадкодавця, а тому вона є спадкоємицею
першої черги права на спадкування за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК
спадкоємець за законом чи за заповітом
має право прийняти спадщину.

Ст. 1270 ЦК України встановлюється
шестимісячний термін з моменту
відкриття спадщини для її прийняття.

Позивач у встановленому законом
порядку звернулася у нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини та вже отримала свідоцтво про
право власності на частину спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право
власності набувається в порядку,
визначеному законом, та на підставах не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема
визнання права.

Пунктом 23 Постанови Пленуму
ВерховногоСуду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 рокуроз'яснено, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину
за законом, однак внаслідок
відсутності реєстрації
правовстановлюючих документів не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом в нотаріальній
конторі.

Дослідженими матеріалами та аналізом
діючого цивільного законодавства суд
переконався, що право власності
позивача на спадщину, що відкрилася
після смерті її чоловіка ОСОБА_2, має
бути визнане судом, оскільки позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, т.ст. 16, 317, 321, 328, 392,
1217-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради
про визнання права власності на
спадщину в порядку спадкування за
законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 право
власності на 1/2 частину ізольованої
однокімнатної квартири, яка
знаходиться у місті АДРЕСА_1, загальною
площею 43,1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м.,
в порядку спадкування за законом майна
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 право
власності на 1/2 частину ізольованої
однокімнатної квартири, яка
знаходиться у місті АДРЕСА_1, загальною
площею 43,1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м.,
в порядку спадкування за законом майна
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Покласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 права
та обов'язки набувача за Договором
довічного утримання, посвідченим
07.09.1999р. державним нотаріусом П'ятої
Одеської державної нотаріальної
контори Димерлій О.М. за реєстровим
№3-1915, в частині довічного утримання
(догляду) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії, позивачем - в
загальному порядку.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН