Справа № 2-62/2009
Провадження № 22-ц/779/1035/2014
Головуючий у 1 інстанції Гариленко В.Г.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук
О.В., Соколовського В.М.,

секретаря: Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про
розірвання мирової угоди у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пійлівської
сільської ради, Калуського районного
відділу земельних ресурсів про
визнання незаконними рішень
Пійлівської сільської ради, державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 20.11.2007 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3 та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Калуського міськрайонного суду
від 02 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 23 червня 2009 року визнано
мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, Пійлівською сільською радою,
Калуським районним відділом земельних
ресурсів, за якою ОСОБА_3 передала
ОСОБА_2 в довгострокове користування на
умовах договору оренди, безоплатно,
строком на 20 років частину земельної
ділянки розміром 0,1210 га, що знаходиться
біля її житлового будинку, яка належить
їй на праві приватної власності згідно
державного акту на право власності на
землю від 22.11.2007 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Пійлівської сільської ради,
Калуського районного відділу
земельних ресурсів про визнання
незаконними рішень Пійлівської
сільської ради, державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 20.11.2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_3
та усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою закрито.

14.02.2014 року ОСОБА_2 подала до суду заяву
про розірвання мирової угоди та
зазначала, що ОСОБА_3 не виконує умови
мирової угоди, оскільки загородила
проїзд до земельної ділянки і
позбавила її можливості вільно
користуватися орендованою земельною
ділянкою.

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 02 квітня 2014 року в задоволенні
заяви ОСОБА_2 відмовлено за
недоведеністю заявлених вимог.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ОСОБА_2 посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, що суд постановив
оскаржувану ухвалу, не взявши до уваги
подані нею разом із заявою про
розірвання мирової угоди та долучені
до матеріалів справи докази
невиконання ОСОБА_3 мирової угоди.

Вказує, що до переданої їй в оренду
земельної ділянки з вулиці, через
земельну ділянку ОСОБА_3 проходила
дорога, по якій вона могла дістатися до
орендованої нею земельної ділянки.
Проте, ОСОБА_3 загородила проїзд по
даній дорозі, заставила її автомобілем,
висипала на дорогу купу гравію,
обгородила дорогу до земельної
ділянки, самовільно побудувала стайню,
що унеможливило вільний прохід і
проїзд до земельної ділянки і зробило
неможливим її використання за цільовим
призначенням.

У зв'язку з викладеним, просить ухвалу
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою розірвати мирову угоду.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримали з вищенаведених
мотивів.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечила,
посилаючись на її безпідставність.

Представники Пійлівської сільської
ради, Калуського районного відділу
земельних ресурсів в судове засідання
не з'явилися, хоча про час та місце
судового розгляду належним чином були
повідомлені.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2
за недоведеністю заявлених вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що в
судовому засіданні не здобуто доказів,
які б підтверджували, що заявник не має
вільного доступу до земельної ділянки,
якою користується згідно мирової
угоди.

Однак такий висновок суду зроблено з
порушенням норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
23 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
Пійлівською сільською радою, Калуським
районним відділом земельних ресурсів
була укладена мирова угода, визнана
ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 23 червня 2009 року, а провадження
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Пійлівської сільської ради, Калуського
районного відділу земельних ресурсів
про визнання незаконними рішень
Пійлівської сільської ради, державного
акту на право власності на земельну
ділянку та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою було
закрито.

Звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_2
зазначала, що ОСОБА_3 не виконує умови
мирової угоди, оскільки загородила
проїзд, що унеможливило вільний прохід
та проїзд до орендованої земельної
ділянки.

При цьому, суд першої інстанції не
звернув уваги, що ОСОБА_2 просила
розірвати мирову угоду посилаючись на
норми ст. ст. 626, 629, 651 ЦК України та не
врахував, що розірвання договору
можливе в порядку позовного
провадження.

Крім того, відмовляючи в задоволенні
заяви за недоведеністю заявлених
вимог, суд першої інстанції керувався
нормами ст. 372 ЦПК України, яка регулює
порядок визнання мирової угоди,
укладеної між сторонами в процесі
виконання судового рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції
було порушено порядок, встановлений
для вирішення даного питання,
оскаржувана ухвала відповідно до п. 3 ч.
1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню
з передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду
від 02 квітня 2014 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський