Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Джуги С.Д.,

суддів: Готри Т.Ю., Кеміня М.П.,

при секретарі: Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тячівського районного суду від 07
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, мотивуючи його тим,
що життя з відповідачкою не склалося, у
них різні характери, різні погляди на
життя, між ни ми постійно виникають
сварки через її неправомірну
поведінку, внаслідок чого з вересня 2011
року вони не проживають разом. Просив
шлюб розірвати.

Рішенням Тячівського районного суду
від 07 листопада 2013 року заявлений
позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в
частині мотивувальної частини,
посилаючись на те, що суд неправильно
зазначив в рішенні суду про те, що вона
не проживає разом з позивачем з
вересня 2011року, а також неправильно
вказав, що шлюб розірвано через її
неправомірну поведінку.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1,
її представник ОСОБА_3 подану апеляцію
підтримав, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи належним
чином повідомлений. Справа на підставі
ч.2 ст.305 ЦПК України розглянута у його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторони, її представника,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26.11.1994 року уклали
шлюб. Спільних дітей від шлюбу не мають
(а.с.5).

Матеріалами справи стверджено, сторони
не бажають продовжувати шлюбних
стосунків, обоє наполягають на
розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч.1 СК
України, сім»я створюється на
підставах, що не суперечать моральним
засадам суспільства, зокрема, на
підставі шлюбу, який ґрунтується на
вільній зго ді чоловіка і жінки,
примушування до шлюбу не допускається.
Шлюб припиняєть ся внаслідок його
розірвання судом за позовом одного з
подружжя, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу супере чило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення (ст.ст.
104,105,110,112 СК України).

За встановлених обставин, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції дійшов вірних
висновків про розірвання шлюбу.

В той же час, як вбачається з
мотивувальної частини рішення, суд
першої інстанції встановив і зазначив
у рішенні про те, що сторони разом не
проживають з вересня 2011 року. Однак,
дані обставини жодними доказами не
підтверджено і позивачем ці обставини,
відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України, не
доведені. Так само нічим не
підтверджені і не доведені заперечення
відповідачки про те, що сторони разом
не проживають з 14 жовтня 2012 року.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях(ч.4ст 60 ЦПК України).

З врахуванням наведених обставин з
мотивувальної частини рішення
підлягає виключенню висновок суду про
те, що сторони разом не проживають з
вересня 2011 року. В цій частині доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги,
зокрема про неправильність висновку
суду про розірвання шлюбу через
неправомірну поведінку відповідачки,
колегією суддів не можуть бути взяті до
уваги, оскільки такого висновку
мотивувальна частина рішення суду не
містить і суд таких обставин, як
вбачається з мотивувальної частини, не
встановив. Пояснення сторони по
справі, яка не допитана в судовому
засіданні як свідок, відповідно до ст.
57-59 ЦПК України, не є доказом по справі.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду від
07 листопада 2013року змінити, виключивши
з мотивувальної частини висновок суду
про те, що сторони разом не проживають
з вересня 2011 року .

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: