Справа № 154/848/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Пікула Н.В. Провадження №
22-ц/773/720/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, за
апеляційною скаргою відповідача на
рішення Володимир-Волинського
міського суду від 31 березня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 31 березня 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від
всіх його видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 17
березня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 150 грн. витрат на правоову
допомогу, а також 243 грн. 60 коп. судового
збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив оскаржуване рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
розмір стягуваних аліментів присудити
у меншому розмірі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь в справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони по справі з 31.07.2010 року по 18.02.2014
року перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується рішенням
Володимир-Волинського міського суду
від 18.02.2014 року (а.с.17).

Від спільного подружнього життя у них
народилась дитина - син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини, в
якому її батьками зазначені ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (а.с.8).

З довідки № 98 від 24.02.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 працює в ПТ
«Ломбард-Скарбниця» на посаді
оцінювача-експерта з 30.12.2011 року і його
дохід згідно довідки № 266 від 27.03.2014
року за період з 01.09.2013 року по 28.02.2014
року склав 30 491 грн. 45 коп. (а.с.5, 18).

Судом також встановлено, що
неповнолітня дитина перебуває на
утриманні матері ОСОБА_1, а відповідач
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Виходячи зі змісту вищезазначених норм
та доведеності факту невиконання
відповідачем свого обов'язку щодо
утримання неповнолітньої дитини,
враховуючи повну його працездатність
та спроможність сплачувати аліменти,
суд дійшов до правильного висновку про
наявність законних підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_2 про те, що суд при ухваленні
оскаржуваного рішення не врахував тієї
обставини, що рішенням
Володимир-Волинського міського суду
від 03.04.2014 року з нього на користь
ОСОБА_1 присуджені аліменти на
утримання дружини в розмірі 1/6 частки
від всіх видів заробітку є
безпідставними, оскільки відповідач в
судовому засіданні визнав позов
погодившись із заявленим позивачкою
розміром аліментів.

Не приймаються до уваги колегією
суддів твердження відповідача ОСОБА_2
про те, що у зв'язку з присудженими
аліментами він буде менше матеріально
забезпечений ніж позивач і таким чином
будуть ущемлятися його майнові
інтереси та втратиться матеріальний
стимул до праці, з тих підстав, що в
сукупності аліменти на утримання
неповнолітньої дитини і дружини
становитимуть половину, а не більшу
частину його доходів (1/3 + 1/6 = 1/2). До того
ж аліменти на утримання дружини
присуджуються на нетривалий період - до
досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 за
подання апеляційної скарги судовий
збір в розмірі 121 грн. 80 коп. було
сплачено на неправильний рахунок і
вказана обставина судом апеляційної
інстанції не врахована при прийнятті
апеляційної скарги, тому зазначену
суму судового збору слід стягнути з
відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду від 31 березня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір за подання апеляційної
скарги в розмірі 121 (сто двадцять одна)
грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: