Справа №485/890/13-ц 28.01.2014 28.01.2014 28.01.2014
Провадження №22-ц/784/132/14
Головуючий у першій інстанції:
Суддя-доповідач апеляційної
інстанції: Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Рудніку Є.М.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі і належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за
апеляційною скаргою

Харківського
національного університету внутрішніх
справ

на ухвалу Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 15
листопада 2013 року

за позовом

Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_3 про стягнення витрат,
пов'язаних з навчанням,

в с
т а н о в и л а :

15 квітня 2013 року Харківський
національний університет внутрішніх
справ (далі - Університет) пред'явив
зазначений позов, в якому просив
стягнути з ОСОБА_3 фактичні витрати,
пов'язані з навчанням, в сумі 17 240 грн. 61
коп.

Ухвалою Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 15
квітня 2013 року відкрито провадження по
зазначеній справі.

Ухвалою того ж суду від 15
листопада 2013 року провадження у даній
справі закрито в зв'язку з тим, що даний
спір не підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив дану
ухвалу скасувати, а справу - направити
до того ж суду для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про
закриття провадження у справі, суд
першої інстанції виходив із того, що
спір виник щодо проходження публічної
служби в міліції, а тому підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 та
ст. 17 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

За змістом п.1 ч.1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

З обставин справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом
щодо відшкодування витрат, пов'язаних
із навчанням у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України особою, яка за порушення
дисципліни звільнена з органів
внутрішніх справ.

Порядок відшкодування особами
витрат, пов'язаних з їх утриманням у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
(далі - Порядок) затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 01
березня 2007 року № 313 "Про затвердження
порядку відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ України" (далі -
Постанова).

Відповідно до ст. 1 Порядку
визначено механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах Міністерства внутрішніх
справ України прирівнюється до
проходження військової служби, витрат,
пов'язаних з їх утриманням у таких
закладах, у разі:

- дострокового розірвання
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України
у зв'язку з небажанням особи
продовжувати навчання або порушенням
нею дисципліни;

- відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Згідно зі ст. 3 Порядку витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
та особою.

Сторонами такого договору є:
виконавець - навчальний заклад,
замовник - головне управління або
управління Міністерства внутрішніх
справ України, особа - курсант.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку у
разі відмову особи добровільно
відшкодувати витрати, їх стягнення
здійснюється в судовому порядку.

Отже, спір у справі випливає з
договірних правовідносин, а договірні
правовідносини виникли між сторонами,
однією з яких є фізична особа і
регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

За таких підстав справа підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

З урахуванням наведеного
постановлена ухвала суду першої
інстанції не може залишатись в силі та
з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
направленням справи для розгляду до
суду першої інстанції.

При розгляді справи по суті суду
першої інстанції слід з врахуванням
положень Указу Президента України від
23 січня 1996 року №77/96 «Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів», Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювала за
державним замовленням, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 серпня 1996 року №992 та умов п.4.3
договору про підготовку фахівців у
вищому навчальному закладі МВС
України, укладеного між сторонами,
визначитися з тим, чи має позивач право
даної вимоги до відповідача.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Харківського
національного університету внутрішніх
справ задовольнити частково.

Ухвалу Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 15
листопада 2013 року скасувати, а справу
направити до того ж суду для
продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючого

Судді: