пр.№ 4-с/464/11/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 року
м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С.В.

за участю секретаря Калітовській
А.Б.

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Карпин В.З.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м.Львові скаргу
ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Карпин В.З., -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із скаргою у
якій просить: постановити ухвалу якою
визнати дії старшого державного
виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ Карпин
В.З. неправомірнми. В обґрунтування
скарги покликається на те, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 1319/4423/2012 від 14.06.2013 виданого
Сихівським районним судом м.Львова
державним виконавцем 24.07.2013 відмовлено
у відкритті виконавчого провадження на
підставі п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження», однак незважаючи на це,
21.08.2013 останнім відкрито виконавче
провадження за вищенаведеним
виконавчим документом. Просить скаргу
задовольнити.

У судовому засіданні заявник доводи
скарги підтримав у повному обсязі.
Додатково пояснив, що про існування
неправомірних дій державного
виконавця дізналася при ознайомленні
із матеріалами виконавчого
провадження серії ВП №
39441431.

У судовому засіданні державний
виконавець заперечив повністю доводи
та вимоги скарги. Додатково пояснив, що
у відкритті виконавчого провадження за
виконавчим документом №1319/4423/2012 було
відмовлено, оскільки такий не містив
відомостей про ідентифікаційні коди
сторін виконавчого провадження, однак
такі в подальшому були подані
стягувачем у заяві, а відтак 21.08.2013
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Разом із тим, пояснив, що
заявником пропущено строк звернення до
суду із скаргою на дії державного
виконавця, оскільки постанову про
відкриття виконавчого провадження
ОСОБА_1 отримала 26.08.2013, а звернулась до
суду лише 11.12.2013, а тому пропустила
строки встановлені ст.385 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та з'ясувавши її дійсні обставини,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14.06.2013 Сихівським
районним судом м.Львова видано
виконавчий лист з примусового
виконання рішення суду від 19.02.2013, яке
набрало чинності 24.05.2013, по справі №
1319/4423/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визначення способу участі ОСОБА_3 у
вихованні малолітнього ОСОБА_4 у
вигляді їх систематичних побачень з
правом забирання дитини з місця його
проживання в наступні дні: щосереди з
16.00 год. до 18.00 год., почергово щосуботи
та щонеділі з 11.00 год. до 16.00 год. та
періодичних побачень з правом
забирання дитини з місця його
проживання в період шкільних канікул
кількістю днів, що становитиме не менше
половини тривалості канікул, починаючи
з 11.00 год. першого дня побачення до 16.00
год. останнього дня побачення.

24.07.2013 державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 1319/4423/2012 на підставі п.6 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження» (виконавчий документ не
відповідає вимогам ст.18 цього Закону,
зокрема відсутні ідентифікаційні коди
сторін виконавчого провадження).

Із матеріалів виконавчого провадження
№ 857/8 вбачається, що 20.08.2013 ОСОБА_3 подав
до Сихівського відділу ДВС ЛМУЮ заяву
про відкриття виконавчого провадження,
у якій зазначив ідентифікаційні коди
як стягувача та і боржника. На підставі
такої заяви 21.08.2013 державним виконавцем
відкрито виконавче провадження серії
ВП № 39441431 про примусове виконання
виконавчого листа № 1319/4423/2012 виданого
14.06.2013 Сихівським районним судом
м.Львова. Постанову про відкриття
виконавчого провадження боржник
отримала 26.08.2013, згідно з даних її заяви
від 29.08.2013.

Доводи викладені в скарзі щодо
визнання дій державного виконавця суд
оцінює критично, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України
передбачено способи захисту цивільних
прав та інтересів, однак, крім
встановлених даною статтею, суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, встановлений договором
або законом. Особа, права якої порушено,
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 цього ж
Кодексу кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльності неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимоги
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Судом неодноразово було роз'яснено
заявнику його право уточнити вимоги
скарги, оскільки такі нечіткі та
незрозумілі для суду та право подання
клопотання про поновлення пропущеного
строку, з наданням документів, які
підтверджують поважність пропуску
строку звернення до суду зі скаргою.

Враховуючи, що протягом усього часу
судового розгляду справи заявником
вимоги не були уточнені, а обраний
спосіб захисту порушеного права -
визнати дії державного виконавця
неправомірними, які як вбачається із
доводів скарги полягають у відмові у
відкритті виконавчого провадження
27.04.2013 та із подальшим відкриттям
виконавчого провадження 21.08.2013 за тим
самим виконавчим листом № 1319/4423/2012, не
призводить до захисту чи відновлення
порушеного права заявника, а відтак,
невірно обраний спосіб захисту
порушеного права є підставою для
відмови в задоволенні пред'явлених
особою вимог.

Разом із тим, заявник своїм право на
подання клопотання щодо поновлення
строку для звернення до суду із скаргою
не скористався та не подав суду жодних
доказів поважності причин пропуску
такого, а відтак, суд приходить до
переконання, що оскільки заявнику було
відомо про постанову про відкриття
виконавчого провадження 26.08.2013, що
підтверджується матеріалами
виконавчого провадження № 857/8, однак
останній звернувся до суду 12.12.2013, а
відтак суд приходить до висновку, що
скаргу подано до суду із пропущенням
строку для звернення із скаргою,
встановленого п.1 ч.1 ст.385 ЦПК України.

Відповідно до ст.16 ЦК України та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 210, 214-215, 293-294,
383-389 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 про
визнання дій неправомірними
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Карпин В.З. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення ухвали.

Головуючий