інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/1728/14 Доповідач у 2 інстанції
ІгнатченкоКатегорія 23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 9 січня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
електроенерію, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Київобленерго»
заборгованості за спожиту
електроенерію в сумі 889,71 грн. та витрат
по сплаті судового збору, мотивуючи
вимоги тим, що відповідач є споживачем
електричної енергії, але не в повному
обсязі сплачує плату за надані послуги,
оскільки безпідставно вважає, що має
право на пільги, передбачені Законом
України « Про прокуратуру».

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати, з мотивів
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Київобленерго» посилається на те, що
будучи пенсіонером з числа помічників
прокурора, ОСОБА_1 не перебуває на
обліку в Єдиному державному
автоматизованому реєстрі осіб, які
мають право на пільги і йому не
передбачені пільги по оплаті
комунальних послуг згідно Закону
України « Про прокуратуру» та ст. 102
Бюджетного кодексу України.

24 лютого 2014 року від ОСОБА_1 до
апеляційного суду надійшло
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому порушено питання про відхилення
апеляційної скарги та залишення
рішення суду першої інстанції без змін.
Справу розглядати за його відсутності.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник апелянта ПАТ
«Київобленерго» підтримала вимоги
апеляційної скарги, просила скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

ОСОБА_1 в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явився, про
день та час розгляду справи належно
повідомлений, про що до суду
повернулось повідомлення про вручення
йому повідомлення 10 лютого 2014 року.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 9 січня 2014 року
скасувати, та ухвалити нове рішення з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Так судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 29 грудня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 25 жовтня 2011 року, позов ОСОБА_1 до
ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», третя особа
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради про визнання неправомірним
відключення від енергопостачання і
зобов'язання поновити
енергопостачання задоволено.

Визнано неправомірним відключення ЗАТ
«А.Е.С. Київобленерго»28 грудня 2009 року
від енергопостачання квартири АДРЕСА_1
належної ОСОБА_1, зобов'язано ЗАТ «А.Е.С.
Київобленерго» поновити
енергопостачання до вказаної квартири
та вирішено питання про розподіл
судових витрат.

При цьому в задоволенні зустрічного
позову ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» до
ОСОБА_1, третя особа управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради про
стягнення боргу за спожиту
електроенергію відмовлено.

Вищевказаним рішенням суду було
встановлено, що ОСОБА_1 являється
власником квартири АДРЕСА_1, і згідно до
договору № 469024 від 3 листопада 2000 року
укладеного між сторонами, за яким ЗАТ
«А.Е.С. Київобленерго» зобов'язувалося
постачати до квартири позивача
електроенергію, а ОСОБА_1
зобов'язувався оплачувати вартість
цієї електроенергії.

Крім того зазначено, що рішенням
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 22 березня 2007 року
вже встановлено, що за ОСОБА_1, який
звільнився з органів прокуратури з
посади старшого помічника прокурора,
та членами його сім'ї зберігається
пільга відповідно до Закону України
«Про прокуратуру», на час винесення
рішення також діяла ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру» де
передбачена вказана пільга, а до 11
червня 2008 року діяли ще й положення
Указу Президента України від 2 червня
1995 року № 414 «Про заходи щодо
підвищення соціального захисту
працівників органів прокуратури».

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що наявність
пільги у відповідача щодо оплати
послуг за спожиту електроенергію
встановлено відповідними рішеннями
судів, які набрали законної сили, тому
не доказуються при розгляді даної
справи.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд не повно
дослідив та невірно оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази, не
вірно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до копії Статуту ПАТ
«Київобленерго» (нова редакція)
затвердженого загальними зборами
акціонерів позивача, протокол від 29
квітня 2013 року, ПАТ «Київобленерго» є
новим найменуванням підприємства та
являється правонаступником ЗАТ
«Київобленерго».

Згідно п.3.2 договору про користування
електричною енергією № 469024 від 3
листопада 2000 року укладеного між
громадянином ОСОБА_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1 та ДАЕК
«Київобленерго», споживач
зобов'язується оплачувати рахунки за
електроенергію в терміни, передбачені
п.4.1 (а.с.7 зворот).

Позивач вказує, що споживач ОСОБА_1
сплачує за спожиту електроенергію в
розмірі 50% від нарахованої суми
покладаючись на пільги по оплаті
комунальних послуг згідно Закону
України «Про прокуратуру».

Згідно наказу прокурора Київської
області №544 від 28 серпня 2001 року,
радника юстиції ОСОБА_1, було звільнено
з посади старшого помічника прокурора
міста Біла Церква за власним бажанням
(ст.38 КЗпП України), в зв'язку з виходом
на пенсію, згідно із ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з 14 серпня 2001
року (а.с.9).

Згідно ч.5 ст. 49 Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 р. пільга з
50-процентної знижки плати за займане
ними та членами їх сімей житло,
комунальні послуги (водопостачання,
газ, електрична та теплова енергія) і
користування квартирним телефоном в
межах норм, встановлених
законодавством, надається: пенсіонерам
із числа прокурорів за умови, якщо
середньомісячний доход сім'ї в
розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців не перевищує величини
доходу, який дає право на податкову
соціальну пільгу в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

В статті 56 Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.1991 р., із змінами
внесеними від 13.04.2012) роз'яснено що, під
поняттям "прокурор" у статті 8, частині
четвертій статті 9, частинах першій,
другій, третій статті 12, частині першій
статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах
першій, третій, п'ятій і сьомій статті 46,
статті 46-2, 46-3, 46-4, частині першій статті
47, статтях 48, 48-1, 49, 50, 50-1 та 55 цього
Закону слід розуміти: Генеральний
прокурор України, перший заступник,
заступники Генерального прокурора
України, їх старші помічники та
помічники, прокурори Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, спеціалізованих
прокуратур (на правах обласних), їх
перші заступники, заступники,
міжрайонні прокурори, прокурори міст,
районів, районів у містах та
прирівняних до них спеціалізованих
прокуратур, їх перші заступники і
заступники, начальники головних
управлінь, управлінь, відділів
прокуратур, їх перші заступники,
заступники, старші прокурори та
прокурори прокуратур усіх рівнів, які
діють у межах своєї компетенції.

Тобто, після ухвалення рішень судами
першої та апеляційної інстанції від 2007,
2009 років, було встановлено, що за
ОСОБА_1, який звільнився з органів
прокуратури з посади старшого
помічника прокурора, та членами його
сім'ї зберігається пільга відповідно
до Закону України «Про прокуратуру».
Крім цього, на час ухвалення попередніх
рішень судів також діяла ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру» де
передбачена вказана пільга, і до 11
червня 2008 року діяли ще й положення
Указу Президента України від 2 червня
1995 року № 414 «Про заходи щодо
підвищення соціального захисту
працівників органів прокуратури». Але
після внесення змін 13.04.2012 року до ст. 56
Закону України «Про прокуратуру» від
05.11.1991 р., де було роз'яснено, що слід
розуміти під поняттям «прокурор»,
зокрема і в ст.49 Закону України «Про
прокуратуру». При цьому, як бачимо з
данного роз'яснення, посада старшого
помічника прокурора міста під поняття
«прокурор» не підпадає, тому вказана
пільга на ОСОБА_1 не поширюється.

Крім цього, згідно ч.3 ст.102 Бюджетний
кодекс України від 08.07.2010 (N 2456-VI) із
змінами, внесеними згідно із Законами
№ 3614-VI від 07.07.2011 , № 5428-VI від 16.10.2012 ) за
рахунок субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг та
житлових субсидій населенню на оплату
електроенергії, природного газу,
послуг тепло-, водопостачання і
водовідведення, квартирної плати
(утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій), вивезення
побутового сміття та рідких нечистот
надаються житлові субсидії населенню
та пільги ветеранам війни; особам, на
яких поширюється дія Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту"; особам, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та
батькам померлих (загиблих) осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною; особам, які мають
особливі трудові заслуги перед
Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та
батькам померлих (загиблих) осіб, які
мають особливі трудові заслуги перед
Батьківщиною; жертвам нацистських
переслідувань; ветеранам військової
служби; ветеранам органів внутрішніх
справ; ветеранам податкової міліції;
ветеранам державної пожежної охорони;
ветеранам Державної
кримінально-виконавчої служби;
ветеранам служби цивільного захисту;
ветеранам Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України; вдовам (вдівцям)
померлих (загиблих) ветеранів
військової служби, ветеранів органів
внутрішніх справ, ветеранів податкової
міліції, ветеранів державної пожежної
охорони, ветеранів Державної
кримінально-виконавчої служби,
ветеранів служби цивільного захисту та
ветеранів Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України; звільненим зі
служби за віком, у зв'язку з хворобою
або за вислугою років
військовослужбовцям Служби безпеки
України, працівникам міліції, особам
начальницького складу податкової
міліції, рядового і начальницького
складу кримінально-виконавчої системи,
державної пожежної охорони;
пенсіонерам з числа слідчих
прокуратури; дітям (до досягнення
повноліття) працівників міліції, осіб
начальницького складу податкової
міліції, рядового і начальницького
складу кримінально-виконавчої системи,
державної пожежної охорони, загиблих
або померлих у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, непрацездатним
членам сімей, які перебували на їх
утриманні; звільненим з військової
служби особам, які стали інвалідами під
час проходження військової служби;
батькам та членам сімей
військовослужбовців, які загинули
(померли) або пропали безвісти під час
проходження військової служби; батькам
та членам сімей осіб рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту,
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України, які
загинули (померли), пропали безвісти
або стали інвалідами під час
проходження служби; реабілітованим
громадянам, які стали інвалідами
внаслідок репресій або є пенсіонерами;
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи; дружинам
(чоловікам) та опікунам (на час
опікунства) дітей померлих громадян,
смерть яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою; пенсіонерам з числа
спеціалістів із захисту рослин
відповідно до частини четвертої статті
20 Закону України "Про захист рослин";
громадянам відповідно до пункту "ї"
частини першої статті 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я, частини п'ятої статті 29 Закону
України "Про культуру", частини другої
статті 30 Закону України "Про бібліотеки
і бібліотечну справу", абзацу першого
частини четвертої статті 57 Закону
України "Про освіту"; дітям війни;
багатодітним сім'ям, дитячим будинкам
сімейного типу та прийомним сім'ям, в
яких не менше року проживають
відповідно троє або більше дітей, а
також сім'ям (крім багатодітних сімей),
в яких не менше року проживають троє і
більше дітей, враховуючи тих, над якими
встановлено опіку чи піклування.

Згідно до Постанови Кабінет Міністрів
України № 117 від 29.01.2003року (із змінами
та доповненнями) «Про Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги», з метою удосконалення
обліку осіб, які мають право на пільги
за соціальною ознакою Кабінет
Міністрів України постановив: 1.
Запровадити Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги (далі - Реєстр).

Та згідно п.2 даної Постанови було
затверджено Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги.

Відповідно до п.5 даного Положення, для
включення до Реєстру інформації про
пільговика він подає уповноваженому
органу довідку про склад сім'ї, копії
документів, що підтверджують право
пільговика та членів його сім'ї на
пільги (з пред'явленням оригіналів цих
документів), копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів, пред'являє
паспорт та надає інформацію про
характеристику житла та послуги, щодо
отримання яких він має пільги та
реально ними користується.

Листами управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради № 1096 від 23 лютого 2012 року
та № 4087 від 28 травня 2012 року позивача
повідомлено, що відповідач не
перебуває на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, тому
йому, як пенсіонеру не з числа слідчих
прокуратури, не передбачені пільги по
оплаті комунальних послуг згідно ст. 102
Бюджетного кодексу України (а.с.13,14).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1
сплачує щомісячно за електроенергію
кошти в розмірі близько половини
наданого рахунку і станом на 25 жовтня
2013 року на особовому рахунку позивача
має місце заборгованість за спожиту
електроенергію на суму 889,71 грн. (804,91
грн. станом на 15 липня 2013 року + 88,80 грн.
станом на 15 вересня 2013 року).

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд неправильно
застосував норми матеріального права,
що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
невірно послався в рішенні на судову
практику, що склалася станом на 2010 рік,
оскільки до Закону України «Про
прокуратуру» були внесені зміни в
2012році, зокрема щодо поняття прокурор в
ст.56, оскільки було доповнено в перелік
і ст.49 вказаного Закону.

Як було встановлено судом, що між
сторонами склалися договірні
відносини на підставі договору про
постачання електроенергії, які мають
виконуватись згідно до даного договору
та норм Цивільного права.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом 29 жовтня 2013 року.

Згідно особової картки споживача
ОСОБА_1 (а.с.19- 19а), та розрахунку
заборгованості наданого позивачем
станом на 25.10.2013 року на особовому
рахунку позивача має місце
заборгованість за спожиту
електроенергію на суму 889 грн. 71 коп., що
підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь
позивача.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
оплаті судового збору при зверненні до
суду з позовною заявою в розмірі 114
грн. 70 коп.(а.с.22) та при зверненні до
суду з апеляційною скаргою 114 грн. 70 коп.
(а.с.64).

Керуючись ст. ст. 49, 56 Закону України
«Про прокуратуру» від 5.11.1991 року із
змінами та доповненнями, ч.3 ст.102
Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 (N
2456-VI) із змінами, внесеними згідно із
Законами № 3614-VI від 07.07.2011 , № 5428-VI від
16.10.2012 ), ст.ст.303, 304, ч.1 п.2 ст.307, п.4.ч.1 ст.
309, ст.ст. 313, 314, 316, 209, 218 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» задоволити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 січня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» заборгованості за
спожиту електроенергію в сумі 889
(вісімсот вісімдесят дев»ять) гривень 71
копійку, та 229 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: