У х в а л а

05 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.
Карпенко С.А., Кафідової О.В.
розглянувши заяву ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 листопада 2012 року в справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті
особи: ОСОБА_7, обласне комунальне
підприємство «Кіровоградське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації», про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
недійсним та скасування державної
реєстрації права власності на майно,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що 27 червня 2007 року між
ним та ОСОБА_6 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого він
продав зазначений будинок відповідачу.

На його думку даний договір є
недійсним, оскільки на момент
укладення правочину він і його дружина
були непрацездатними за віком, часто
хворіли, існували лише на мізерну
пенсію, в зв'язку з цим, потребували
сторонньої допомоги. ОСОБА_6 є дружиною
його сина, який помер, вона проживала
разом з ним та його дружиною у спірному
будинку, між ними були фактично родинні
стосунки, і обіцяла, що буде до їх
смерті проживати з ними, доглядати їх
та допомагати матеріально.

Зазначив, що 27 червня 2007 року ОСОБА_6
повезла його в автомобілі, не
пояснивши, куди і навіщо, завела до
кабінету, де його попросили підписати
якийсь документ, не роз'яснивши його
зміст, копію підписаного договору йому
надано не було.

Відповідач не сплатила йому жодних
коштів, фактично умови договору
купівлі-продажу виконані не були,
будь-яких правовстановлюючих
документів, ключів від будинку та і
фактично самого будинку відповідачу
передано не було, вона лише
продовжувала проживати в ньому.

В червні 2008 року відповідач знялася з
реєстраційного обліку в спірному
будинку, а у вересні цього ж року
виїхала з нього разом з сином, не
попередивши про це їх і не надаючи
жодних пояснень.

В жовтні 2008 року вони дізналися, що не
являються власниками спірного
житлового будинку, оскільки його ними
продано.

На момент посвідчення договору
позивачу було 70 років, в силу свого
віку, стану здоровця, відсутності знань
та досвіду щодо порядку відчуження
нерухомого майна, довіри до
відповідача він помилково підписав
договір купівлі-продажу спірного
будинку, насправді мав намір укласти
договір довічного утримання, при
підписанні договору купівлі-продажу
він помилився щодо природи договору,
прав та обов'язків сторін, що істотно
вплинуло на його волевиявлення, а за
відсутності правильного сприйняття
природи договору, прав та обов'язків
сторін, можна зробити висновок, що
правочин не було б укладено.

Просив суд на підставі ст. 229 ЦК України
визнати недійсним вказаний договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями від 27
червня 2007 року, скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_6 на
зазначене нерухоме майно.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда
від 13 червня 2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 09 серпня
2012 року позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 27 червня 2007 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрований в реєстрі за № 1768.

Скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_6 на вказане нерухоме
майно, зареєстроване обласним
комунальним підприємством
«Кіровоградське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» 02 липня 2007
року за № 23132/152 та в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно за № 16872094.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
спірний житловий будинок з
господарськими будівлями.

Стягнуто з відповідача судовий збір на
користь держави в розмірі 909 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 листопада 2014
року касаційну скаргу ОСОБА_7 -
задоволено.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 13
червня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 09
серпня 2012 року скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 листопада 2014.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 додала:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 27 лютого 2013 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Київської області
від 12 листопада 2012 року у справі за
позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу 7/10 часток
житлового будинку, якою рішення
апеляційного суду Київської області
від 12 листопада 2012 року скасовано,
рішення Бориспільського
міськрайонного суду від 17 вересня 2012
року залишено в силі;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 23 жовтня 2013 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 10 липня 2013 року у справі за позовом
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна, якою
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 10 липня 2013 року в частині
визнання за ОСОБА_3 права власності на
квартиру та земельну ділянку
скасовано. Справу в частині вирішення
вимог про застосування наслідків
недійсності правочину направити на
розгляд до суду апеляційної інстанції.

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 07 листопада 2013 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 07 листопада 2013 року у справі за
позовом про визначення договору
купівлі-продажу недійсним, якою
рішення апеляційного суду Донецької
області від 07 листопада 2013 року
залишено без змін.

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України від 13 листопада 2013 року,
постановленої за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 12
листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 26 квітня 2013 року у справі за
позовом про визнання договору
дарування недійсним, якою рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 12 листопада 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 26 квітня 2013 року
залишено без змін.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» №11 від 30 вересня 2011 року,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

Оскільки ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
28 листопада 2014 року Заочне
рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13 червня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 09 серпня
2012 року скасовано, а справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції,
то вона не може бути предметом
перегляду в порядку, передбаченому
главою 3 розділу V ЦПК.

З огляду на наведене, у допуску справи
до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, обласне
комунальне підприємство
«Кіровоградське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації», про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна недійсним та
скасування державної реєстрації права
власності на майно, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 листопада 2012 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Висоцька В.С.

Іваненко Ю.Г.

Карпенко С.О.

Кафідова О.В.