Єдиний унікальний номер 252/8871/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2278/2014
Головуючий в 1 інстанції Каліуш О.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів
Безрученко Ю.О., Биліни Т.І.,

при секретарі
Мишко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за угодою про
добровільне відшкодування збитків та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» про
визнання угоди про добровільне
відшкодування збитків недійсною, за
апеляційною скаргою відповідача за
основним позовом ОСОБА_1 на рішення
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 31 січня
2014 року,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 31
січня 2014 року позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
(далі ПрАТ) «Український Страховий Дім»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за угодою про добровільне
відшкодування збитків задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«Український Страховий Дім»
несплачені за угодою № 6-04/2013-рег-кр про
добровільне відшкодування збитків від
24 квітня 2013 року частини відшкодування
збитків, строк оплати яких настав, у
загальному розмірі 3 880,00 грн., штраф у
розмірі 1 399,09 грн., пеню в розмірі 100,89
грн., а також витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229,40 грн. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ
«Український Страховий Дім» про
визнання угоди про добровільне
відшкодування збитків недійсною
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач за
основним позовом ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення її
зустрічних позовних вимог, повернути
їй платіж у сумі 800 грн. Апелянт
посилається на те, що вона не є стороною
договору, через що не повинна
відшкодовувати збитки страховика; суд
першої інстанції при ухваленні
рішення, не звернув уваги на той факт,
що угода про добровільне відшкодування
збитків від 24 квітня 2013 року є
недійсною, оскільки укладена нею та
підписана одразу ж після похорон
чоловіка, у стані сильного душевного
хвилювання.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явилися, про час
та місце судового розгляду повідомлені
належним чином, подали заяви про
розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки у відповідності до вимог ч. 2
ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що 21
вересня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством (далі ПАТ)
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2 укладений договір № 453052/02-ДК про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку, відповідно до якого банк
відкрив ОСОБА_2 відновлювальну
кредитну лінію з лімітом кредиту 14 000,00
грн. (а.с. 13-17).

06 червня 2011 року між ПрАТ «Український
страховий дім» та ПАТ «Державний
ощадний банк України» укладений
договір добровільного страхування
кредитів № 27-13/66 (Арсенал), предметом
якого є майнові інтереси банку
(страхувальника), що не суперечать
чинному законодавству України і
пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
своїх зобов'язань за кредитними
угодами, що укладені між
страхувальником та позичальниками
(а.с.6-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

22 січня 2013 року та 04 лютого 2013 року ПАТ
«Державний ощадний банк України»
звернувся до ПрАТ «Український
страховий Дім» із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у розмірі 13
990,99 грн. зв'язку із невиконанням
спадкодавцем своїх зобов'язань за
кредитною угодою, а сааме - виникнення у
зв'язку із смертю ОСОБА_2 простроченої
заборгованості за його картковим
рахунком.

Згідно з умовами договору
добровільного страхування кредитів №
27-13/66 заявлену подію ПрАТ «Український
страховий Дім» визнано страховим
випадком та 12 лютого 2013 року здійснено
виплату Банку страхового
відшкодування в розмірі 13 990,99 грн.
(а.с.24,25).

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218, 1231 ЦК
України спадкуванням є перехід прав,
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. До
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоди (збитки),
яка була завдана спадкодавцем.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування», статтею 993 ЦК України
передбачено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Суд встановив, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернулась дружина
померлого - відповідач ОСОБА_1 (а.с.37),
яка 23 грудня 2013 року отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом на ?
частку квартири (а.с. 183).

З урахуванням встановлених обставин та
вимог закону суд дійшов обгрунтованого
висновку про те, що до ПрАТ
«Український страховий Дім» перейшло
право на отримання від спадкоємця
ОСОБА_2 - відповідачки ОСОБА_1
компенсації завданих збитків - суми
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 13 990,99 грн.

18 квітня 2013 року ПрАТ «Український
страховий Дім» на адресу відповідача
направило вимога про відшкодування
завданих збитків в сумі 13 990,99 грн.
(а.с.26-27)

24 квітня 2013 року між ПрАТ «Український
Страховий Дім» та відповідачкою ОСОБА_1
укладено угоду № 6-04/2013 - рег-кр про
добровільне відшкодування збитків
(а.с.32-34), відповідно до якої сторони на
підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону
України «Про страхування» домовились,
що ОСОБА_1 визнає свій обов'язок
відшкодувати страховику збитки, право
на відшкодування яких виникло після
виплати страховиком страхового
відшкодування ПАТ «Державний ощадний
банк» за договором добровільного
страхування кредитів № 27-13/66 від 06
червня 2011 року в зв'язку із
невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за
укладеним ним із банком договором №
453052/02-ДК про відкриття фізичній особі
карткового рахунку від 21 вересня 2012
року, а саме: виникнення у зв'язку зі
смертю позичальника простроченої
заборгованості за його картковим
рахунком.

Згідно з п.1.2 вказаної угоди сторони
дійшли згоди, що розмір збитків, що
підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 складає
13 990,99 грн., у зв'язку з чим ОСОБА_1 в
добровільному (позасудовому) порядку
зобов'язується відшкодувати
страховику збитки, визначені вимогою
про відшкодування завданих збитків
(вихідний № 108/07/1 від 18 квітня 2013 року)
та цією Угодою, в розмірі 13 990,99 грн.

Відповідно до ч.І ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботи, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.І ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.І ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

26 квітня 2013 року ОСОБА_1 в рахунок
виконання зобов'язань за угодою про
добровільне відшкодування збитків
перерахувала ПрАТ «Український
Страховий Дім» частину відшкодування
збитків у розмірі 800 грн.

Оскільки суд встановив, що в подальшому
ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за
угодою № 6-04/2013 - рег-кр про добровільне
відшкодування збитків не виконала,
частини відшкодування, строк сплати
яких настав, не перерахувала на
поточний рахунок страхувальника, а
саме: 760,00 грн. - до 25 травня 2013 року; 780,00
грн. - до 25 червня 2013 року, 780,00 грн. - до 25
липня 2013 року, 780,00 грн. - до 25 серпня 2013
року, 780,00 грн. - до 25 вересня 2013 року,
тобто загальний розмір несплаченої.
частини відшкодування відповідних
збитків, строк оплати яких настав,
становить 3 880,00 грн., які суд
обґрунтовано стягнув з відповідачки на
користь позивача.

Стягуючи з відповідачки на користь
позивача пеню в розмірі 100,89 грн. та
штраф в розмірі 1 399,09 грн., суд першої
інстанції підставно виходив з вимог
закону та положень угоди, яка укладена
між сторонами.

Так, відповідно до ч. І ст. 624 ЦК України
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 4.2 угоди № 6-04/2013 -рег-кр про
добровільне відшкодування збитків від
24 квітня 2013 року передбачено, що в разі
порушення ОСОБА_1 строків виконання
зобов'язань, передбачених графіком
добровільного відшкодування збитків
більш ніж на п'ять календарних днів,
ОСОБА_1 за письмовою вимогою страховика
сплачує йому пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня від несплаченої в
строк суми за кожен день прострочення
платежу, та штраф у розмірі 10% від
загального розміру збитків,
зазначеного у пункту 1.2 цієї угоди.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 про визнання угоди №
6-04/2013-рег-кр про добровільне
відшкодування збитків від 24 квітня 2013
року недійсною суд першої інстанції
правильно виходив з того, що правочин
може бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом і дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
відсутні підстави для визнання
недійсною угоди № 6-04/2013-рег-кр про
добровільне відшкодування збитків від
24 квітня 2013 року, а також відсутні
підстави для зобов'язання ПрАТ
«Український Страховий Дім» повернути
ОСОБА_1 зроблений платіж у сумі 800 грн.

Доводи апелянта про те, що вказану
угоду вона підписала не маючи досвіду,
що суд допустив порушення норм
процесуального закону та не притяг до
участі в справі ПАТ «Державний ощадний
банк України», не витребував необхідні
документи, що вона не зобов'язана
відшкодовувати збитки страховику, бо
не є стороною у договорі, апеляційний
суд визнає безпідставними і такими що
не впливають на висновки суду першої
інстанції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна правова
оцінка, в судовому рішенні повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Апеляційний суд визнає, що наведені в
апеляційній скарзі відповідача доводи
є необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача за
основним позовом ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 31
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Ю.О. Безрученко

Т.І. Биліна