Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Гончарука В.П..,

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк на дії Другого Суворовського відділу ДВС Одеського МУЮ про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ Укрсоцбанк звернулось до суду зі скаргою в якій просило зобовязати Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відновити виконавче провадження по зверненню стягнення за виконавчим листом №2604/6048/2012

Свої вимоги мотивують тим, що 18.05.2012року було видано виконавчий лист №2604/6048/2012 Дніпровським районним судом м. Києва на примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Укрсоцбанк суми заборгованості у розмірі 460 773,61 грн., суму третейського збору у розмірі 5007,74грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 214,60грн.

28.10.2014 року ПАТ Укрсоцбанк отримав постанову про повернення виконачого документа стягувачу від 26.06.2014 року, згідно з Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 р., неможливо звернути стягнення.

Представник скаржника ПАТ Укрсоцбанк до суду не зявився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відділу державної виконавчої служби Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, 18.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видав виконавчий лист № 2604/6048/2012р. на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 460 773,61 грн., суму третейського збору у розмірі 5007,74грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 214,60грн.

28.10.2014 року ПАТ Укрсоцбанк отримав постанову про повернення виконачого документа стягувачу від 26.06.2014 року, винесеною на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження - у звязку з неможливістю звернути стягнення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.3 вищевказаної статті державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення , довідки, іншу інформацію;

Відповідно до вимог ст.5 Закону України Про виконавче провадження слідує, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження, Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 20 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Також відповідно до ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи головним державним виконавцем Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не встановлено майно боржника котре перебуває у власності, не встановлено місце проживання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що державним виконавцем при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 7, 11, 20, 57, Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст.. 60, 160,161, 181 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною дію держаного виконавця по виконанню Рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/6048/2012р.

Скасувати постанову державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС Одеського МУЮ від 26.06.2014 року № 36116077 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобовязати Другий Суворовський відділ ДВС Одеського МУЮ відновити виконавче провадження по зверненню стягнення за виконавчим листом № 2604/6048/2012 з ОСОБА_1. .

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: