Справа № 112/66/14-ц
Провадження №2/112/57/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
с.
Нижньогірський

Нижньогірський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Авакян А.М.

при секретарі Колесниковій
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с. Нижньогірський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР
Крим, ГУ МВС України в АР Крим про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою до Нижньогірського РВ ГУ МВС
України в АР Крим, ГУ МВС України в АР
Крим про відшкодування моральної
шкоди.

Вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2008
року прокурором прокуратури
Нижньогірського району було порушено
кримінальну справу №8 за фактом
ДТП, яке мало місце 17 серпня 2007 року у с.
Желябівка за участю водія т/з Мерседес
Бенц 200Е д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5, у наслідок
якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були спричинені
тяжкі тілесні ушкодження. У наслідок
вищезазначеної ДТП позивачі
знаходилися на стаціонарному
лікуванні, а саме ОСОБА_2 у період часу з
17 серпня 2007 року по 28 серпня 2007 року, а
ОСОБА_1 з 17 серпня 2007 року до 29 серпня 2007
року та більш того позивачка під той
час була вагітна. Після чого дану
кримінальну справу неодноразово
закривали, проте дані постанови
скасовувалися прокуратурою та
направлялися для організації
подальшого розслідування.
Прокуратурою Нижньогірського району
АР Крим за порушення вимог кримінально
- процесуального законодавства
допущених під час розслідування справи
та за порушення розумних строків
розслідування стосовно винних
співробітників міліції порушено
дисциплінарне провадження. Таким
чином, кримінальна справа за фактом ДТП
перебувала у провадженні СУ ГУ МВС
України в АР Крим з 20 серпня 2008 року по 26
листопада 2012 року а у Нижньогірському
РВ ГУ МВС в АР Крим з 26 листопада 2012 року
до теперішнього часу. Вищезазначеними
діями відповідачів, на їх думку їм була
заподіяна моральна шкода, оскільки
вона внаслідок ДТП тривалий час
знаходились на лікуванні, до того ж
хвилювалися за народження майбутньої
дитини та за стан один одного. Також
вони вважають, що в наслідок незаконної
дії та бездіяльності посадових осіб
відповідачів, які підтверджуються
листами органів прокуратури а також у
зв'язку з величезною тривалістю
розслідування обставин ДТП призвело до
втрати важливих доказів та зниження
ймовірності його успішності і як
наслідок до завдання ним моральної
шкоди. Також вони вважають що у даному
випадку було порушено ст.. 3 Конвенції
про захист прав людини та основних
свобод, оскільки ставлення
правоохоронних органів під час
розслідування кримінальної справи та
кримінального провадження не
відповідає вимогам зазначеної норми та
до теперішнього часу не знайдено осіб,
винних у завданні тілесних ушкоджень
позивачам, що у свою чергу на їх думку
свідчить про нелюдське поводження з
ними, у зв'язку з чим вони вважають що
вищезазначеними діями відповідачів їм
завдано моральну шкоду, яку вони
оцінюють у 60000 гривень на кожного
позивача та просять суд стягнути їх з
відповідачів.

Позивачі та їх представник, не глядачі
на неодноразові виклики до суду, у
судове засідання не явилися, про день
та час розгляду справи сповіщені
належним чином. У відповідності до
позовної заяви, вони просять суд
розглянути дану цивільну справу за їх
відсутності.

Представники відповідачів у судове
засідання не явилися, про день та час
розгляду справи сповіщені належним
чином.

Представник ГУ МВС України в АР Крим
надав суду пояснення, у відповідності
до яких вони зазначють, що з позовними
вимогами вони не згодні та вважають, що
позивача не долучають по справі
Державне казначейство, яке є
розпорядником державного бюджету,
також позивачі на їх думку у супереч
ст..10 та ст.. 60 ЦПК України не надано
жодних доказів в обгнунтування розміру
моральної шкоди як і доказів
заподіяння моральної шкоди саме у
наслідок дій відповідачів. вони також
вважають що у даному випадку для
стягнення шкоди повинна
застосовуватися ст.. 1173 та 1174 ЦК України
та шкода повинна бути відшкодована за
рахунок державного бюджету, у зв'язку з
чим просять суд у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Від представника Нижньогірського РВ ГУ
МВС України в АР Крим на адресу суду
надійшла заява, у відповідності до якої
вони просять суд розглянути справу у їх
відсутності та надали письмові
пояснення по справі, а саме інформацію
про рух по справі, та також зазначили,
що до теперішнього часу рішення по
провадженню не прийнято, оскільки
винна особа не встановлена,
виконуються вказівки прокуратури.
Враховуючи численні вказівки
прокуратури, час який був необхідний
для проведення експертиз, тривалий час
знаходження справи у прокуратурі, не
сприяння потерпілих проведенню
слідчих дій (експертиз), велику
кількість слідчіх дій та доручень, вони
вважають, що їхними діями пра+698ва
потерпілих не порушувалися, у
теперішній час здійснюються усі заходи
щодо встановлення істини по
провадженню.

Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов висновку, що у
задоволенні даних позовних вимог
позивачів повинно бути відмовлено по
наступних підставах.

У відповідності до письмових пояснень
начальника СВ Нижньогірського РВ ГУ
МВС України в АР Крим, суду було надано
інформацію про рух відповідної
кримінальної справи, а у теперішній час
по кримінальному провадженню, у
відповідності до якої 17 серпня 2007 року
о 19 годин 30 хвилин у с. Желябівка
Нижньогірського району АР Крим, водій
ОСОБА_5 керуючи т/з Мерседес д/н НОМЕР_1,
рухаючись зі сторони с. Желябівка у бік
автодороги Нижньогірський -
Білогірськ, відволікся від керування,
неправильно обрав швидкість руху, не
впорався з керуванням, в наслідок чого
виїхав на смугу зустрічного руху, де
допустив зіткнення з автомобілем
«Рено» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_2. 09 вересня 2007 року по даному
факту старшим інспектором по розшуку
МРО У ДАІ ГУ МВС України в АР Крим
Білогірського РВ винесено постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи у зв'язку з тим, що не
встановлено ступінь тяжкості тілесних
ушкоджень ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 28
листопада 2007 року. Цією ж посадовою
особою винесено постанову про відмову
в порушені кримінальної справи, у
зв'язку з відсутністю ознак складу
злочину передбаченого ст.. 286 КК
України, оскільки ніхто з постраждалих
не отримав навіть середнього ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень. 25 лютого
2008 року, прокурором Нижньогірського
району була скасована постанова про
відмову у порушенні кримінальної
справи та порушена кримінальна справа
№8 за ознаками злочину
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та на
наступний день, кримінальна справа
передана для розслідування у СВ
Нижньогірскього РВ ГУ МВС України в АР
Крим, після чого по справі були
призначені товарознавчя, авто технічна
та судово медичні експертизи ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, у відповідності до висновку
яких тілесні ушкодження, що спричинені
останнім під час ДТП відносяться до
легкого ступеню тяжкості. 20 серпня 2008
року, кримінальну спрву було передано
для розслідування у відділ
розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в АР
Крим, після чого 29 квітня 2009 року
слідчим відділу ДТП СУ ГУ МВС України в
АР Крим винесено постанову про
закриття кримінальної справи згідно
ст. 6 п.2 КПК України, у зв'язку з
відсутністю складу злочину в діях
водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2. 05 травня 2009
року дана кримінальна справа надійшла
з відділу прокуратури АР Крим за
минуванням потреби. 24 липня 2009 року,
вищезазначена постанова про закриття
справи була скасована прокурором
прокуратури АР Крим та надані вказівки.
09 жовтня 2009 року кримінальна справа
направлена для розслідування і
виконання вказівок до СВ
Нижньогірського РВ. 24 листопада 2009 року
слідчім СВ Нижньогірського РВ
направлено запит до с/г управління щодо
фізіалогічних особливостей бджіл, 25
грудня 2009 року встановлено дівчину яка
їхала в автомобілі разом з Зуберєвим,
яка була допитана за обставинами ДТП. 14
січня 2010 року прокуратурой
Нижньогірського району надані
вказівки, після чого слідчім СВ
Нижньогірського РВ надані доручення по
ним. 09 квітня 2010 року слідчім СВ
Нижньогірського РА допитаний в судово -
медичний експерт ОСОБА_8 15 квітня 2010
року надані вказівкі по справі. 18
травня 2010 року слідчім СВ
Нижньогірскього РВ допитана в якості
свідка ОСОБА_9, після чого справа
знаходилась на вивченні у прокуратурі
АР Крим а 18 серпня 2010 року прийнята до
провадження слідчім відділу ДТП СУ ГУ
МВС України в АР Крим, яким було надано
доручення про встановлення
місцезнаходження водія ОСОБА_5,
забезпечення його явки та призначена
додаткова судова медична експертиза
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. У зв'язку з неявкою
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проходження
експертизи, 07 грудня 2010 року справа
повернута без проведення експертизи. З
17 лютого 2010 року по 24 лютого 2011 року
дана кримінальна справа знаходилась на
вивченні у прокуратурі АР Крим та 12
березня 2011 року повернута СВ
Нижньогірського РВ. 21 березня 2011 року
направлено доручення органу дізнання
Нижньогірського РВ і в Індустріальний
РВ Дніпропетровської області про
встановлення місцезнаходження ОСОБА_5.
30 квітня 2011 року досудове слідство
зупинено за ст.. 206 п.3 КПК України та
справа до 18 липня 2011 року знаходилась
на вивченні в прокуратурі
Нижньогірскього району АР Крим. 19 липня
справи прийнята до провадження слідчім
СВ Нижньогірського РВ до до неї
долучено матеріали окремого доручення,
згідно яких місцезнаходження ОСОБА_5 не
встановлено. 27 липня 2011 року зупинено
за ст.. 206 п.3 КПК України. 21 листопада 2011
року постанова про зупинення
кримінальної справи відмінена, справа
перебуває до 22 грудня 2011 року в
прокуратурі АР Крим. 23 грудня 2011 року
справа прийнята до провадження слідчім
ОР ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим. 25
лютого 2012 року по справі призначена
комесійна судово - медична експертиза
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та останнім
направлено відповідну повістку, проет
у зв'язку з тим, що потерпілі не явилися,
справа повернута без проведення
експертизи.14 квітня 2012 року слідчій
надав доручення в Дніпропетровську
область про встановлення
місцезнаходження ОСОБА_5, допит свідка
ОСОБА_4, встановлення свідків та
очевидців ДТП. 25 жовтня 2012 року
кримінальна справа закрита за ст. 6 п.2
КПК України та до 08 листопада 2012 року
справа знаходилась в прокуратурі АР
Крим. 06 листопада 2012 року постанова про
закриття справи скасована та
прокуратурою АР Крим надані відповідні
вказівкі. 26 листопада 2012 року
кримінальна справа передана для
проведення досудового слідства у СВ
Нижньогірського РВ. 17 грудня 2012 року
відомості по кримінальній справі
внесено до єдиного реєстру досудових
розслідувань та прийнято до
провадження слідчім. 08 січня 2013 року
надано доручення у Дніпропетровське
міське управління МВС України та з
цього часу по 18 січня 2013 року
кримінальне провадження знаходилось
на вивченні у прокуратурі
Нижньогірського району, якою було
надано вказівки. 21 січня 2013 року
місцезнаходження ОСОБА_5 не
встановлено, за зазначено адресою
останній не проживає. З 06 березня 2013
року по 02 квітня 2013 року кримінальне
провадження знаходиться на вивченні у
СУ ГУ МВС України в АР Крим. 06 червня 2013
року по справі призначена комплексна
авто технічна експертиза і провадження
направлено до Київського обласного
бюро судово - медичної експертизи та
експертам авто технікам. 12 серпня 2013
року справу повернуто без проведення
експертизи і рекомендовано призначити
і провести експертизу в Кримському
бюро судово - медичних експертиз та
призначена судова - медична комісійна
експертиза в Республіканське бюро СМ,
проте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися на
експертизу. 04 грудня 2013 року
провадження прийнято слідчім СВ
Нижньогірського РВ та на наступний
день було надано доручення у
Дніпропетровську область про
встановлення місцезнаходження ОСОБА_5
15 грудня 2013 року місцезнаходження
ОСОБА_5 як і інших свідків ДТП не
встановлено. 10 січня 2014 року надано
доручення про встановлення і
додатковий допит бджоловоду, про
фізіологічні особливості бджоли.

Також судом встановлено, що у
відповідності до епікризу з історій
хвороби №3361 та 3362, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
знаходились на стаціонарному
лікуванні у травмотологічному
відділенні НЦРБ з 17 серпня 2007 року по 28
та 29 серпня 2007 року відповідно з
діагназами ОСОБА_2 множинні забої
м'яких тканей голови, грудної клітини,
ушиблена рана голови та ОСОБА_1 ЗЧМТ
струс головного мозку та остання була
вагітною 18-19 неділь (а.с.9-10). У
відповідності до копії свідоцтва про
народження від 15 січня 2008 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6.

Постановою слідчого відділу
розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в
АР Крим від 29 квітня 2009 року
кримінальна справа за фактом ДТП за
участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ст. 286
ч.2 КК України була закрита, у зв'язку з
відсутністю у діях ОСОБА_5 складу
злочину.

Відповідно до листа заступника
прокурора АР Крим ВІД 24 липня 2009 року,
вищезазначену постанову слідчого
скасовано, кримінальну справу
направлено для подальшого
розслідування з метою перевірки
наведених позивачами доводів (а.с.13).

Постановою слідчого від 21 серпня 2008
року, ОСОБА_2 визнаний потерпілим (а.с.15).

Згідно листа заступника начальника ГУ
МВС України в АР Крим від 07 серпня 2009
року, ними розглянуто звернення ОСОБА_2
про неналежне розслідування
вищезазначеної кримінальної справи та
рух розслідування взятий на контроль
керівництвом слідчого управління
(а.с.14).

Відповідно до листа заступника
прокурора АР Крим від 31 серпня 2009 року,
кримінальна справа направлена для
організації подальшого розслідування
до відділу ДТП СУ ГУ МВС України в АР
Крим, ведеться слідство, хід та
результати слідства контролюються
прокуратурою АР Крим (а.с.16).

У відповідності до листа заступника
начальника ГУ МВС України в АР Крим від
05 жовтня 2009 року, звернення ОСОБА_2
задоволено, кримінальна справа
передана іншому слідчому, та справа
взята на контроль керівництвом СУ ГУ
МВС України в АР Крим (а.с.17).

З листа заступника прокурора АР Крим
від 05 жовтня 2009 року вбачається, що
прокуратурою розглянуто звернення
ОСОБА_2 щодо неналежного розслідування
кримінальної справи та з інших підстав,
останнього повідомлено, що кримінальну
справу направлено для організації
подальшого розслідування. підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування немає (а.с.18).

Відповідно до листів секретаріату
уповноваженого ВРУ з прав людини від 30
березня 2010 року та від 29 липня 2010 року,
представнику позивачів було
роз'яснено, якщо вони вважають що
слідство по справі є надто тривалим та
необ'єктивним, вони мають право
звернутися до Генеральної прокуратури
України та прокуратури АР Крим, які
повноважні провести перевірку
викладених заявником доводів та
прийняти відповідне рішення, підстав
для направлення його для проведення
додаткової перевірки не вбачається та
також заявнику було роз'яснено що у
разі незгоди з рішенням органів
прокуратури, прийнятими за
результатами перевірки, вони мають
право оскаржити його до суду як і має
право оскаржити до суду бездіяльність
слідчих органів щодо розслідування у
кримінальній справі.

Як слідує з листа заступника прокурора
АР Крим від 16 квітня 2010 року, вивченням
кримінальної справи прокуратурою АР
Крим встановлено, що доводи наведені у
зверненні щодо неналежного
розслідування кримінальної справи
знайшли своє підтвердження. 09 квітня 2010
року прокуратурою Нижньогірського
району за порушення вимог кримінально -
процесуального законодавства
допущених під час розслідування справи
стосовно винних співробітників
міліції порушено дисциплінарне
провадження. з метою активізації
досудового слідства прокуратурою АР
Крим за кримінальною справою надані
вказівки. великий термін проведення
досудового слідства обумовлений
мешканням одного з учасників ДТП у м.
Днепропетровськ, хід та результат
досудового слідства контролюється
(а.с.20).

З листа заступника прокурора АР Крим
від 22 липня 2010 року вбачається, що
досудове слідство триває, на виконання
прокуратури АР Крим та Нижньогірського
району проводяться необхідні слідчі
дії, спрямовані на встановлені істини,
тривалість досудового слідства
обумовлюється складністю
досліджуваних обставин події та
необхідністю проведення значної
кількості слідчих дій. хід та
результати досудового слідства за
вказаною кримінальною справою
контролюються прокуратурою АР Крим
(а.с. 21). Аналогічна відповідь на
звернення представника позивачів була
надана останньому 27 серпня 2010 року
(а.с.23).

Відповідно до листа заступника
начальника ГУ МВС України в АР Крим від
10 листопада 2010 року, з метою
активізації розслідування та
прийняття рішення у стислі терміні
слідчому надані відповідні вказівки,
хід та результат розслідування
кримінальної справи взяті на контроль
керівництвом слідчого управління
(а.с.25).

З відповіді заступника прокурора АР
Крим від 05 листопада 2010 року
вбачається, що тривалість досудового
слідства обумовлена проведенням
комісійної судово - медичної
експертизи, хід та результати
досудового слідства за вказаною
кримінальною справою контролюється
прокуратурою АР Крим (а.с.26).

Відповідно до листа заступника
прокурора АР Крим від 18 лютого 2011 року,
вбачається, що прокуратурою у черговий
раз було розглянуті звернення
представника позивачів, з метою
повного об'єктивного та всебічного
дослідження обставин події, а також
перевірки доводів, прокуратурою АР
Крим у порядку ст. 227 КПК України у
справі надано вказівки яки на
теперішній час виконуються. За
допущені порушення вимог кримінально -
процесуального законодавства під час
проведення досудового слідства
прокуратурою АР Крим стосовно
працівників відділу розслідувань ДТП
СУ ГУ МВС України в АР Крим порушено
дисциплінарне провадження. Хід та
результати розслідування справи
контролюється прокуратурою АР Крим
(а.с.28).

Відповідно до листа заступника
прокурора АР Крим від 06 липня 2011 року,
вбачається, що прокуратурою у черговий
раз було розглянуто звернення
представника позивачів, в ході якого
було встановлено, що 30 квітня 2011 року,
слідчім відділом Нижньогірського РВ ГУ
МВС України в АР Крим винесено
постанову про зупинення досудового
слідства на підставі ст. 206 п.3 КПК
України в зв'язку із не встановленням
особи, яка вчинила злочин. У зв'язку із
неповнотою слідства 04 липня 2011 року
зазначену постанову скасовано
прокуратурою Нижньогірського району
АР Крим, справу направлено для
подальшого розслідування. За справою
виконуються необхідні слідчі дії з
метою повного та об'єктивного
розслідування усіх обставин вчиненого
злочину. Достатніх підстав для
пред'явлення обвинувачення конкретній
особі та направлення справи до суду з
обвинувальним висновком на цей час не
здобуто. тривалість розслідування
обумовлена складністю досліджених
обставин та значним обсягом слідчих
дій. Хід та результати розслідування
справи контролюється прокуратурою АР
Крим (а.с.29).

Відповідно до листа прокурора
Нижньогірського району АР Крим від 08
лютого 2012 року, на звернення
представника позивачів було
повідомлено, що кримінальна справа
знаходиться у провадженні слідчого
відділу по розслідуванню ДТП при СУ ГУ
МВС України в АР Крим, у зв'язку з чим
підстав для прийняття заходів
прокурорського реагування не
вбачається (а.с.35).

Відповідно до листів заступника
прокурора АР Крим від 23 березня 2012 року
та від 05 червня 2012 року, вбачається, що
прокуратурою у черговий раз було
розглянуті звернення представника
позивачів, з метою повного об'єктивного
та всебічного дослідження обставин
події, а також перевірки доводів,
прокуратурою АР Крим у порядку ст. 227
КПК України у справі надано вказівки
яки на теперішній час виконуються. Хід
та результати розслідування справи
контролюється прокуратурою АР Крим
(а.с. 36,37).

Відповідно до листа першого заступника
прокурора АР Крим від 06 листопада 2012
року, вбачається, що прокуратурою у
черговий раз було розглянуто звернення
представника позивачів, в ході якого
було встановлено, що 25 жовтня 2012 року,
слідчім винесено постанову про її
закриття на підставі п.2 ст. 6 КПК
України, яку 06 листопада 2012 року через
передчасність прийнятого рішення
прокуратурою АР Крим скасовано. На цей
час досудове слідство у кримінальній
справі триває, виконуються вказівки
прокуратури АР Крим, надані у порядку
ст. 227 КПК України (а.с.38).

У відповідності до листа першого
заступника прокурора АР Крим від 30
січня 2013 року, вбачається, що
прокуратурою у черговий раз було
розглянуто звернення представника
позивачів, в ході якого було
встановлено, що26 листопада 2012 року
справа для організації подальшого
розслідування надійшла до СВ
Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР
Крим. Відомості щодо вказаної події
внесено 17 грудня 2012 року до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
номером 0000170. Прокуратурою
Нижньогірського району за
результатами вивчення вказаного
провадження надано вказівки . На цей
час за справою виконуються необхідні
слідчі дії з метою повного та
об'єктивного розслідування усіх
обставин вчиненого кримінального
правопорушення. за допущені порушення
вимог кримінально - процесуального
законодавства щодо розумних строків
розслідування стосовно працівників
міліції порушено дисциплінарне
провадження. Хід та результати
розслідування справи контролюється
прокуратурою АР Крим (а.с. 39).
Аналогічний лист першого заступника
прокурора був адресований на адресу
представника позивачів 03 червня 2013
року, де представнику позивачів також
було роз'яснено право на звернення зі
скаргою на дії чи бездіяльність
слідчого до місцевого суду (а.с.41).

Також суду був наданий розрахунок
розміру моральної шкоди, у
відповідності до якого у наслідок
неправомірних дій відповідачів,
позивачам було заподіяно моральну
шкоду у сумі 60000 гривень кожному.

Відповідно до ст. 13 міжнародної
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожна людина
має право на ефективний засіб захисту .

Відповідно до ст..56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади , органів
місцевого самоврядування, їх
посадових та службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Судом також встановлено, що
правовідносини сторін виникли з
підстав відшкодування моральної шкоди,
завданої позивачу в наслідок іншої
незаконної дії або бездіяльності
органу досудового розслідування, отже
спірні правовідносини регулюються
приписами ч. 6 ст. 1176 ЦК України,отже,
положення ч. 1 ст. 1176 ЦК України Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» від
1 грудня 1994 року N 266/94-ВР, як це зазначає
представник відповідача у своїх
запереченнях до спірних правовідносин
не застосовуються.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок іншої, ніж зазначено в ч. 1
цієї статті незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
органу досудового розслідування,
прокуратури або суду, відшкодовується
на загальних підставах

Отже, суд вважає, що до вказаних
правовідносин положення Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянину
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду» застосовані бути не можуть, а
тому не має підстав для стягнення
збитків за рахунок коштів Державного
бюджету України, як це зазначав
представник відповідача у своїх
запереченнях.

Загальні підстави відшкодування шкоди
зазначені в ст. 1167,1168 ЦК України.

Згідно із зазначеними нормами
обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача шкоди.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності, які передбачають
рівність прав сторін щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду, є факти які обґрунтовують
заявлені вимоги і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Моральну шкоду розуміють як втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, тобто заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідальність за шкоду, завдану
фізичній чи юридичній особі рішеннями,
діями чи бездіяльністю працівника під
час виконання своїх трудових
(службових) обовязків згідно зі ст. 1172
ЦК України покладається на юридичну
особу, з якою цей працівник перебуває у
трудових правовідносинах.

Частиною другою п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (далі - Постанова)
визначено, що відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

При відшкодуванні моральної шкоди
необхідно з'ясовувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних страждань, а
також в якій матеріальній формі
позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
чим він при цьому керується.

Зі змісту частини 2 статті 23 ЦК України
вбачається, що моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої. Частиною 1 статті 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини.

Таким чином, фактами, з якими
матеріальний закон пов'язує настання
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння немайнової шкоди, є
реальність її спричинення, а також
безумовна протиправність діяння
заподіювача, доведеність його вини та
наявність причинного зв'язку між
шкодою і таким діянням.

При цьому суд не приймає до уваги
посилання позивачів на те, що у
наслідок ДТП вони тривалий час
знаходились на лікуванні, до того ж
позивачка ОСОБА_1 хвилювалася за
народження майбутньої дитини, оскільки
була вагітна, а також за здоров'я
цивільного чоловіка ОСОБА_2, а останній
також тривалий час лікувався та
хвилювався за стан своєї дружини та
майбутньої дитини та посилання
позивачів, на те що величезна
тривалість розслідування обставин ДТП
призвела до втрати важливих доказів та
зниження ймовірності його успішності
як обґрунтування моральної шкоди
завданої діями відповідачів по справі,
оскільки кримінальна справа, а у
теперішній час кримінальне
провадження за фактом порушення правил
безпеки дорожнього руху або
експлуатації транспорту особами, які
керують транспортними засобами, що
заподіяли тяжке тілесне ушкодження за
ознаками ч.2 ст. 286 КК України не закрита,
досудове слідство триває,
встановлюється винна у ДТП особа, та у
випадку її встановлення, позивачі не
позбавлені права на відшкодування у
тому числі моральної шкоди з цих
підстав саме з винної особи, шляхом
пред'явлення відповідної позовної
заяви. Також суд не приймає до уваги
посилання позивачів на порушення
відповідачами ст.2 та 3 Конвенції з прав
людини та основних свобод, а саме
порушення права на життя та заборону
катування, оскільки фактів порушення
відповідачами саме вищенаведених
статей конвенції судом не встановлено
та у супереч ч. 4 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК
України суду не доведено. Лише
тривалість досудового слідства, яке у
теперішній час триває та притягнення
посадових осіб до дисциплінарної
відповідальності за порушення вимог
кримінально - процесуального
законодавства у тому числі щодо
розумних строків розслідування на
думку суду не є підтвердженням факту
заподіяння позивачам моральної шкоди.

У порушення вищенаведених норм закону,
позивачі на думку суду не довели факту
завдання їм такої шкоди, зокрема
будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
завдання моральної шкоди позивачам
діями або бездіяльністю відповідачів
(висновок судової психіатричної
експертизи, висновок психолога,
доказів щодо звернення до закладів
охорони здоров'я з приводу наявності у
позивача душевних страждань внаслідок
бездіяльності відповідачів тощо) судом
не встановлено та позивачами не
доведено, а тому у задоволені позову
повинно бути відмовлено. Зазначений
висновок також викладений в Ухвалі
Верховного суду України від 10 грудня 2008
року у цивільній справі № 6-13948св07.

Крім того, суд повторно звертає увагу
позивачів на те, що кримінальна справа
за фактом порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації
транспорту особами, які керують
транспортними засобами, що заподіяли
тяжке тілесне ушкодження за ознаками
ч.2 ст. 286 КК України не закрита, у
теперішній час досудове слідство
триває, підстав вважати, що особа яка
вчинила злочин не буде встановлена у
ході подальшого розслідування немає,
отже незворотні негативні наслідки для
позивачів не настали та дана позовна
заява на думку суду подана передчасно.

Також суд вважає за необхідне
роз'яснити позивачам, що у випадку
їхньої незгоди з рішеннями, діями чи
бездіяльністю слідчого чи прокурора
під час досудового розслідування, вони
не позбавлені права на оскарження їх у
суді шляхом подання відповідної
скарги.

Керуючись ст.. 1167,1168 ЦК України, с. 11,60, 209
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР
Крим, ГУ МВС України в АР Крим про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим у м. Феодосія через Нижньогірський
районний суд Автономної Республіки
Крим шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя :