Справа № 297/3153/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Фейіра О. О., при
секретарі Когутич О.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Берегово цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський
районний суд Закарпатської області із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх
видів його заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, до
досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивачем
мотивовано тим, що за час їхнього з
відповідачем спільного життя, в них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
після розірвання їх шлюбу проживає
разом з нею та знаходиться на її
утриманні. Відповідач добровільно
участі в утриманні сина не приймає,
матеріальної допомоги на його
утримання не надає, хоча має постійне
місце праці. Просить суд стягувати з
відповідача в її користь щомісяця
аліменти на утримання сина в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з
підстав, зазначених в позовній заяві та
пояснила, що на даний час вони з
чоловіком розлучені. За час шлюбу в них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
проживає разом з нею. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, хоча має таку можливість
так як має постійне місце роботи.
Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленим про день,
час та місце судового розгляду справи,
в судове засідання повторно не
з'явився, однак подав до суду заяву,
згідно якої просить справу розглянути
без його участі, позовні вимоги визнає,
проти задоволення позову не заперечує
(а.с. 25).

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилалася, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України, - батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 12 липня 2004 року (а.с.5)

Як ствердила в судовому засіданні
позивач, їх син проживає разом із нею,
що також стверджується довідкою
державного адміністратора виконавчого
комітету Берегівської міської ради від
18 грудня 2013 року, відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. (а.с. 3).

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України,
- кошти на утримання дитини (аліменти)
можуть бути присуджені за рішенням
суду у частці від доходу особи,
зобов'язаної утримувати дитину або у
твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 СК України, -
суд при визначенні розміру аліментів
має врахувати стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення, проте
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Враховуючи, що батьки повинні
утримувати неповнолітніх дітей, те, що
обов'язок утримувати дитину є рівною
мірою обов'язком як матері так і батька
дитини, те, що відповідач є
працездатним, та не заперечує проти
сплати аліментів в користь позивачки,
суд вважає за необхідне зобов"язати
відповідача до сплати аліментів в
користь позивачки на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, щомісяця до досягнення дитиною
повноліття.

Крім того, приймаючи до уваги, що
позивач ОСОБА_1 при пред'явленні позову
була звільнена від сплати судового
збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір", на виконання
вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача в
користь держави судовий збір в розмірі
229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 57-60, 88,
208, 292, 294, 367 ч. 2 ЦПК України,-

рішив:

Позов задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до
сплати аліментів в користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи із 19 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
користь держави 229 (двісті двадцять
дев"ять) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, до апеляційного суду
Закарпатської області через цей
районний суд.

Суддя:
Фейір О. О.