АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/2487/13-ц
Провадження №22-ц/792/547/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючої -
судді Федорової Н.О.,

суддів -
Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при
секретарі Терлич А.В.,

з участю: представника
відповідача - ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 22 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа на стороні
відповідачів без самостійних вимог -
орган опіки і піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради, про усунення перешкод у
користуванні частиною будинку та
виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
просила усунути перешкоди у
користуванні належною їй ? частиною
житлового будинку, що розташований по
АДРЕСА_1, та виселити відповідачів
разом із їх неповнолітніми дітьми із
належного їй будинку без надання
іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначила, що
вона є власником ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1. Вказану частину
будинку вона успадкувала після смерті
свого діда ОСОБА_5 Однак, реалізувати
своє право власності вона не може,
оскільки у спірному будинку без
будь-яких правових підстав проживають
відповідачі та їх неповнолітні діти.
Зазначила, що на даний час вона є єдиним
власником домоволодіння по АДРЕСА_1.
Договору найму із відповідачами не
укладала та будь-яких домовленостей

________________________________________________________________________
_____________

Доповідач у першій інстанції Сагайдак
І.М. Провадження №
22-ц/792/547/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 41, 42

між ними щодо проживання у будинку не
існує. А тому, вони є такими, що
самоправно зайняли жиле приміщення, і
підлягають виселенню без надання
іншого житлового приміщення.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 22 січня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено у повному
обсязі.

Непогоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_3 просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги.

Зазначає, що судом першої інстанції не
взято до уваги той факт, що відповідачі
не допускають її до належної їй ?
частини будинку, з приводу чого вона
зверталась до дільничного інспектора.

Зазначає, що відповідачі не є її
родичами, ніяких правочинів на
користування квартирою, належних чином
оформлених, з ними не укладалось.
Одночасно, відповідачами не надано
жодних доказів, які б свідчили про
наявність законних підстав для
проживання в даному будинку. Натомість,
вони зареєстровані за іншою адресою, де
і можуть проживати.

Посилаючись на ч. 1 ст. 358 ЦК України
відмічає, що згода співвласника
(ОСОБА_8) спірного будинку на те, щоб
відповідачі продовжували мешкати в
будинку, не може бути підставою для
цього, так як право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою, яка в даному випадку
відсутня.

Разом з тим, вважає, що суд першої
інстанції не врахував ту обставину, що
її частка в натурі виділена не була,
договір із співвласником стосовно
порядку користування та розпорядження
будинком не укладався та на даний час
не може бути укладений, адже не
визначено право власності на іншу
частину будинку. Відмічає, що після
того, як помер ОСОБА_5, свідоцтво про
право на спадщину від 26.11.2011 року
отримала лише вона, інший спадкоємець
ОСОБА_8 отримав свідоцтво про право на
спадщину лише 24.09.2013 року, а 19.10.2013 року
помер. На даний час спадкоємцем ОСОБА_8
є його син - ОСОБА_9, однак він не отримав
свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання апеляційного суду
позивачка та її представник не
з'явились, згідно письмових заяв
просили справу слухати у їх
відсутність, апеляційну скаргу
підтримують.

Відповідачка ОСОБА_4 та третя особа
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, своїм
правом на участь у судовому засіданні
не скористались.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
у судовому засіданні апеляційну скаргу
просили відхилити, посилаючись на те,
що вони вселились до будинку не
самовільно, а зі згоди його власника.
Будь-яких перешкод позивачці у
користуванні будинком не чинять.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, ознайомившись з
матеріалами справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у позові.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_1
належав на праві власності ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданим
Старокостянтинівською державною
нотаріальною контрою 21 травня 1982 року.
Після його смерті у встановленому
законом порядку дану спадщину в рівних
частках прийняли позивачка (онука) та
ОСОБА_8 (син).

Вказане об'єктивно підтверджується
даними свідоцтв про право на спадщину
за законом, виданими
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 26.11.2011 року
позивачці, а 24.09.2013 року - ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої увійшла ? частина
будинковолодіння по АДРЕСА_1. На час
розгляду справи строк на прийняття
спадщини не закінчився.

Також встановлено, що відповідачі
вселились до будинку зі згоди його
власника - ОСОБА_5 Після його смерті
таку ж згоду надав останнім
спадкоємець ОСОБА_8 - співвласник ?
частини будинку. На даний час ОСОБА_9,
спадкоємець після смерті останнього,
не заперечує проти користування
будинком відповідачами.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Як вбачається з вищевикладеного,
позивачкою не доведено обставин, на які
вона посилається у позові, за умови
настання яких відповідачі підлягають
виселенню з будинку. Натомість,
відповідачі довели, що вселились до
нього зі згоди власника.

Одночасно з цим, відповідно до ч. 1 ст. 15
ЦК України відновленню підлягає лише
порушене право. Позивачка, будучи
власником ? частини будинку, не довела,
що відповідачі користуються саме
належною їй частиною будинку. При
цьому, доказів про раніше встановлений
між співвласником будинку порядок
користуванням ним, в тому числі на
підставі договору чи рішення суду, а
також про поділ будинку в натурі, суду
надано не було.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майно.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи не вбачається, що
відповідачі чинять перешкоди
позивачці для проживання у будинку.

Доводи апеляційної скарги не містять
посилань на докази, які б спростовували
висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 22 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова