Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/872/14-ц

номер провадження 2/695/509/14

12 березня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючої судді Мозгової
О.А.

при секретарі Матвєєвій
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Золотоноша
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Золотоніської міської ради про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 з
позовом до Золотоніської міської ради
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом. Свій позов позивачка
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її
дід - ОСОБА_2, який проживав в м.
Золотоноша, Черкаської області. 14
травня 2005 року ОСОБА_2 все своє майно
заповідав позивачці. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина в тому
числі й на земельну ділянку площею 0,0534
га, що розташована по АДРЕСА_1, цільове
призначення якої: для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд.
ОСОБА_1 у встановлений законом строк
звернулася до Золотоніської районної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом, проте
у зв»язку з втратою оригіналу
державного акту на право власності на
земельну ділянку та тим, що за життя
спадкодавець належним чином право
власності не оформив, тому позивачка не
має можливості отримати в нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину за заповітом.

Тому, до суду звернулася ОСОБА_1 з
позовом до Золотоніської міської ради
про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд
площею 0,0534 га, що розташована по
АДРЕСА_1.

Представник Золотоніської
міської ради в судове засідання не
з?явився, але надав до суду клопотання,
в якому просив справу слухати без
участі представника міської ради,
проти задоволення позову не
заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, заяву
відповідача приходить до висновку, що
позов підлягає до повного задоволення
з наступних підстав:

- з свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Золотоноша Золотоніського
міськрайонного управління юстиції у
Черкаській області вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 про що в Книзі
реєстрації актів про смерть зроблено
запис № 238;

- відповідно заповіту від 14.05.2005
року посвідченого державним
нотаріусом Золотоніської районної
державної нотаріальної контори
Гавриленко Н.П. ОСОБА_2 все своє мано
заповів ОСОБА_1;

- з копії державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯА
№ 476062 від 30 червня 2005 року виданого на
підставі рішення Золотоніської
міської ради від 14.04.1994 року № 257
вбачається, що земельна ділянка
призначена для будівництва і
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд,
площею 0,0534 га, розташована в АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_2, приватизація
земельної ділянки належним чином не
оформлена, реєстрація Державного акту
у відділі земельних ресурсів відсутня;

- згідно Витягу із звіту про
експертну грошову оцінку земельної
ділянки від 19 лютого 2014 року
проведеної фізичною особою-
підприємцем ОСОБА_5 вартість земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1
становить 9 564 грн.;

- з відповіді Золотоніської
міської державної нотаріальної
контори № 76/01-16 від 12.03.2014 року
вбачається, що після смерті ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена
спадкова справа за № 2/2012, підставою
для її заведення була заява про
прийняття спадщини від ОСОБА_1.

Згідно зі ст.213 ЦПК рішення суду повинно
бути законним і обгрунтованим.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно статті 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1223 ЦК України визначено, що право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

В силу ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач
має право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Відповідно до Інформаційного листа
ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» - «Відповідно до норм ч. 5
ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини та згідно із ч.
3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину».

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування" від 30.05.2008 року
встановлює, що відповідно до статті 1225
ЦК право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

В силу п. 3.1. Інформаційного листа ВССУ
№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» «право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання …».

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЗК України -
«…Виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб».

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЗК України -
«Власник не може бути позбавлений
права власності на земельну ділянку,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом та іншими законами України».

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» від
01.07.2004 року у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності на яке не була
проведена і правовстановлюючий
документ відсутній, визначення
належності на реєстрацію майна за
померлим власником є не можливим.

Згідно ст.346 ЦК України однією з підстав
припинення права власності є смерть
власника. Тобто, якщо первинна
реєстрація права власності у такому
випадку не може бути проведена за
померлим, питання визначення
належності цього майна спадкоєцям
повинні вирішуватись у судовому
порядку.

Отже, суд приходить до висновку про
можливість задоволення позову,
враховуючи, що в судовому засіданні
позивачка довела, що спадкодавець
фактично був власником, але не
зареєстрував своє право відповідно до
вимог законодавства, тому суд має
підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.212, 213, 215, 218, 223 ЦПК
України, ст.328, 346, 1223, 1241 ЦК України,
Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2998
року «Про судову практику у справах про
спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Золотоніської міської
ради про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом - задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну ділянку
площею 0,0534 га, цільове призначення якої
для будівництва та обслуговування
жилих будинків, господарських будівель
і споруд, що розташована по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
сторонами по справі протягом десяти
днів з його проголошення.

Суддя:
О.А. Мозгова