У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів:Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Черкаського району в
інтересах держави в особі Черкаської
обласної державної адміністрації до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Черкаської районної
державної адміністрації, третя особа:
Державне підприємство «Черкаське
лісове господарство» про визнання
незаконним та скасування
розпорядження районної державної
адміністрації, визнання державних
актів на право власності недійсними, за
касаційною скаргою заступника
прокурора Черкаської області на
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року прокурор Черкаського
району в інтересах держави звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати незаконним та скасувати
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації від 17
квітня 2008 року №109 в частині припинення
права користування та передачі у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,1178 га, розташованої в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради. Визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1178 га від 14
травня 2008 року, виданий ОСОБА_5 Також
просив визнати протиправним та
скасувати розпорядження Черкаської
районної державної адміністрації від 17
квітня 2008 року №109 в частині припинення
права користування та передачі у
власність ОСОБА_6 земельної ділянки,
площею 0,1096 га, що розташована в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради за межами населеного
пункту. Визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1096 га від 14 травня 2008
року, виданий ОСОБА_6

Позов мотивовано тим, що відповідно
до розпорядження голови Черкаської
районної державної адміністрації від 17
квітня 2008 року №109 припинено
користування земельною ділянкою
площею 0,7614 га державним підприємством
«Черкаське лісове господарство»,
затверджено проекти відведення
земельних ділянок у власність для
будівництва і обслуговування житлових
будинків, господарських будівель і
споруд загальною площею 0,7614 га за
рахунок лісів 1 групи ДП «Черкаське
лісове господарство» в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради за межами населеного
пункту та передано земельні ділянки у
власність 7-ми громадянам. Проведеною
прокуратурою перевіркою встановлено,
що прийняття розпорядження щодо
передачі земельних ділянок загальною
площею 0,7614 га 7-ми громадянам, в тому
числі і ОСОБА_5 проведено незаконно.

Виходячи зі змісту оспорюваного
розпорядження та змісту затвердженого
ним проекту із землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
загальною площею 0,1178 га вбачається, що
ділянку розташовану за межами
населеного пункту, передано для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що не є
лісогосподарською потребою. Дана
земельна ділянка на момент здійснення
передачі відносилась до категорії
земель лісогосподарського призначення
та перебувала у постійному
користуванні ДП «Черкаське лісове
господарство».

Прокурор вказує, що перед передачею у
власність земельної лісової ділянки,
що перебуває у державній власності, має
проводитись її вилучення у постійного
користувача, яким на момент видання
розпорядження являлось ДП «Черкаське
лісове господарство», чого здійснено
не було. Тому, Черкаська РДА не мала
повноважень і щодо вилучення вказаної
земельної ділянки, оскільки остання
знаходиться за межами населеного
пункту і надавалась у власність не для
цілей, встановлених п.п. а), б), в) ч.5 ст.149
ЗК України.

З цих же підстав прокурор
обґрунтовував позов пред'явлений у
лютому 2014 року до ОСОБА_6

Ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 17 березня 2014
року вказані вище позови об'єднані в
одне провадження.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області
від 16 червня 2014 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації Черкаської
області №109 від 17 квітня 2008 року «Про
передачу земельних ділянок у власність
громадян для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд в
адміністративних межах Геронимівської
сільської ради» в частині припинення
права користування та надання у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки,
площею 0,1178 га, що розташована
в адміністративних межах
Геронимівської сільської ради
Черкаського району Черкаської області,
за межами населеного пункту. Визнано
недійсним державний акт серії ЯЖ №104394
від 14 травня 2008 року на право власності
на земельну ділянку, площею 0,1178 га,
виданий ОСОБА_5 Визнано протиправним та
скасовано розпорядження Черкаської
районної державної адміністрації
Черкаської області №109 від 17
квітня 2008 року «Про передачу земельних
ділянок у власність громадян для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд в адміністративних
межах Геронимівської сільської ради» в
частині припинення права користування
та надання у власність ОСОБА_6
земельної ділянки, площею 0,1096 га, що
розташована в адміністративних межах
Геронимівської сільської ради
Черкаського району Черкаської області,
за межами населеного пункту. Визнано
недійсним державний акт серії ЯЖ №022776
від 14 травня 2008 року на право власності
на земельну ділянку, площею 0,1096 га,
виданий ОСОБА_6 Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року
рішення районного суду скасовано.
Відмовлено у задоволенні позову за
пропуском строку позовної давності.

Заступник прокурора Черкаської
області, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
просить його скасувати із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов прокурора
Черкаського району Черкаської області
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 39 ЗК України
використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.
Генеральним планом населеного пункту
не передбачено забудову спірних
земельних ділянок, а містобудівне
обґрунтування не розроблялось і не
затверджувалось. Черкаська районна
державна адміністрація не мала
повноважень на виділення землі за
межами населеного пункту.

Суд апеляційної інстанції погодився
з висновками місцевого суду щодо
незаконності розпорядження РДА,
необхідності його скасування та
визнання недійсними державних актів
на право власності на земельні ділянки
виданих відповідачам. Разом з тим,
відмовив прокурору у задоволенні
позову у зв'язку із пропуском строку
позовної давності та виходив з того, що
в жовтні-листопаді 2008 року
розпорядження від 17 квітня 2008 року № 109,
яке є предметом оскарження у даній
справі було предметом дослідження
прокуратури Черкаського району
Черкаської області. Прокурор звернувся
до суду лише 28 лютого 2014 року, тобто із
значним пропуском термінів, що є
підставою для відмови в позові.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції повністю погодитися не
можна, оскільки вони зроблені без
належного з'ясування дійсних обставин
справи, прав та обов'язків сторін, без
належної оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, який
діяв на момент прийняття розпорядження
від 17 квітня 2008 року № 109, позовна
давність не поширювалась на вимоги
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо встановлення порядку
здійснення судочинства» від 20 грудня
2011 року, яким виключено п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК
України, та згідно з п. 5
Прикінцевих та Перехідних положень
цього Закону, відповідно до якого
протягом трьох років з дня набрання ним
чинності (тобто до 15 січня 2015 року)
особа має право звернутися до суду з
позовом про визнання незаконним
правового акта органу місцевого
самоврядування, яким порушено право
власності або інше речове право особи.

При цьому особа може звернутися до
суду з такими вимогами лише за умови,
якщо строк їх пред'явлення,
встановлений положеннями ЦК України,
що діяли до набрання цим Законом, не
сплинув на момент набрання чинності
цим Законом.

На момент набрання чинності
зазначеним законом позовна давність на
спірні правовідносини не поширювалась,
отже, звернувшись до суду у лютому 2014
року, прокурор позовної давності не
пропустив.

Суд апеляційної інстанції вказаних
обставин та норм закону не врахував, у
зв'язку із чим дійшов передчасного
висновку про відмову у задоволенні
позову з підстав пропуску позивачем
строку позовної давності. Неповно
встановив фактичні обставини, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи, допустив неповноту
перевірки законності і
обґрунтованості рішення місцевого
суду.

Касаційна скарга в частині вимог щодо
залишення рішення суду першої
інстанції в силі не може бути
задоволена, оскільки апеляційний суд
не перевіряв дане рішення на предмет
законності і обґрунтованості, а
формально і передчасно відмовив у
задоволенні позову з підстав пропуску
строку позовної давності.

За таких обставин, ухвалене судом
апеляційної інстанції рішення не може
вважатися законними і обґрунтованим, у
зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК
України його слід скасувати з
передачею справи до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Черкаської області на задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

В іншій частині рішення судів
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачуксудді В.С.
Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова
І.М. Фаловська