Справа № 525/993/13-ц
Провадження № 2/525/9/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого-судді Хоролець В.В.

при секретарі
Сидоренко О.Г.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу
за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що
28.08.1997 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений шлюб, від якого вони мають
двох малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Рішенням Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
12.01.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано. Позивач вказує, що за період
шлюбу ними спільно було придбано
рухоме та нерухоме майно, зокрема,
автомобіль ВАЗ-211140, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
зареєстрований згідно свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008 року
Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2, а також
житловий будинок АДРЕСА_2, який також
зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 Даний
будинок знаходиться на земельній
ділянці площею 0,0788 га, що призначена
для обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.

Позивач вказує, що після
розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вона з
малолітніми дітьми залишилась
проживати у житловому будинку АДРЕСА_2,
а ОСОБА_2 став проживати з іншою жінкою
в с. Затін Великобагачанського району
Полтавської області. Угоди про
добровільний поділ спільного
сумісного майна подружжя між ними, як
вказує позивач, не укладалось.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та на положення ст.ст.70,71 СК
України, позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила суд виділити спільне сумісне
майно подружжя - житловий будинок
АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 виділити ВАЗ-211140, 2008
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 (а.с.а.с.2-4).

13.11.2013 року та 06.03.2014 року ОСОБА_1 подала
уточнюючі позовні заяви, в яких просила
суд остаточно розподілити спільне
сумісне майно подружжя і з урахуванням
визнання відповідачем позову, просила
виділити їй та визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_2;
земельну ділянку площею 0,0788 га, яка
розташована в АДРЕСА_2, що призначена
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, кадастровий номер земельної
ділянки :30:004:0045 та земельну
ділянку площею 0,0940 га, яка розташована
в АДРЕСА_2, що призначена для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер земельної ділянки
:30:004:0046. ОСОБА_2 просила виділити
автомобіль ВАЗ-211140, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
зареєстрований згідно свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008 року
Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2
(а.с.а.с.69-70,104-105).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, в своїх поясненнях
посилалась на обставини, що викладені в
обґрунтуванні заявленого первинного
позову та уточнених позовних заяв і
просила суд її уточнені позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя визнав у повному обсязі і не
заперечив проти їх задоволення. Йому
судом були роз'яснені положення ч.4 ст.174
ЦПК України. Не заперечував проти
вартості житлового будинку з
надвірними будівлями та автомобіля
ВАЗ-211140, 2008 року випуску.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України "у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності передбачених законом
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову."

Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи, що
надані на засадах змагальності і
диспозитивності і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного
майна подружжя підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з
27.08.1997 року. Рішенням
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 12.01.2011 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано
(а.с.27). Від цього шлюбу сторони у справі
мають малолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.а.с.6,23-24).

Сторонами у справі визнається, що після
розірвання шлюбу ОСОБА_1 разом з
малолітніми дітьми залишилась
проживати в житловому будинку АДРЕСА_2,
а ОСОБА_2 став проживати в АДРЕСА_1.
також відповідачем визнається та
обставина, що після розірвання шлюбу
він забрав собі транспортний засіб
автомобіль ВАЗ-211140, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
зареєстрований згідно свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008 року
Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2

З матеріалів даної цивільної справи
(позовної заяви та уточнюючих позовних
заяв) вбачається, сторонами у справі
визнається і не заперечується, що в
період перебування у зареєстрованому
шлюбі подружжям ОСОБА_2 у спільну
сумісні власність придбано (набуто)
житловий будинок АДРЕСА_2 на земельній
ділянці площею 0,0788 га, що призначена
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :30:004:0045;
земельна ділянка площею 0,0940 га, що
розташована по АДРЕСА_2 і призначена
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:30:004:0046, а також транспортний
засіб автомобіль ВАЗ-211140, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, що зареєстрований згідно
свідоцтва про реєстрацію даного
транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008
року Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2
(а.с.а.с.10-14,15-20,21,22,48). Житловий
будинок АДРЕСА_2, дві земельні ділянки,
що розташовані по АДРЕСА_2 (площею 0,0788
га, що призначена для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, кадастровий номер
:30:004:0045 та площею 0,0940 га, що
призначена для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :30:004:0046) та автомобіль
ВАЗ-211140, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 зареєстровані за
одним із членів подружжя - ОСОБА_2.

З даних технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_2 вбачається, що
самочинно збудованих об'єктів
нерухомості в ньому не має (а.с.а.с.10-14).

Згідно ч.1 ст.60 СК України та ч.3
ст.368 ЦК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.1 ст.69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ст.70 СК України).

Положення ч.2 цієї статті визначають
можливість відступлення від засад
рівності часток подружжя за обставин,
що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданими відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ст.57
ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Отже, виходячи з досліджених
матеріалів справи та сукупності
доказів, що подані сторонами, виходячи
з обґрунтування заявленого позову та
поданих уточнених позовних вимог, меж
судового розгляду суд приходить до
висновку, що стороною позивача у
справі, виходячи з положень ст.ст.60,69,70-71
СК України доведено належним доказами
у справі, що житловий будинок АДРЕСА_2,
земельна ділянка площею 0,0788 га, яка
розташована в АДРЕСА_2, що призначена
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, кадастровий номер земельної
ділянки :30:004:0045, земельна ділянка
площею 0,0940 га, яка розташована в
АДРЕСА_2, що призначена для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер земельної ділянки
:30:004:0046 та автомобіль ВАЗ-211140, 2008
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, що зареєстрований
Миргородським ВРЕР ДАІ 25.12.2008 року є
спільною сумісною власністю
колишнього подружжя ОСОБА_2. Наявні у
справі розписки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від
06.02.2010 року щодо спільного сумісного
майна подружжя по суті відповідають в
даний час уточненим позовним вимогам
ОСОБА_1, яка не претендує на рухоме
майно подружжя, що залишилося після
розірвання шлюбу у ОСОБА_2 (а.с.а.с.25,26).
При цьому, зазначення у даних розписках
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про не звернення до
суду з позовом про поділ майна судом не
може бути прийняте судом до уваги,
оскільки кожній особі гарантовано її
конституційне право на звернення до
суду за захистом свого порушеного, не
визнаного або оспорюваного права;
право на захист цивільного права особа
здійснює на свій розсуд.

По даній цивільній справі за
клопотанням позивача в порядку ст.143
ЦПК України призначалась та
проводилась судова
будівельно-технічна експертиза щодо
визначення ринкової вартості
житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.50).

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи №127
від 14.10.2013 року з фототаблицею до неї
(а.с.а.с.53-63), вартість домоволодіння, яке
розташоване по АДРЕСА_2 складає 74470 грн.
(житловий будинок літ. «А-1» складає 58985
грн., погріб вхідний літ. «Б» - 4220 грн.,
сарай літ. «В» - 11264 грн.).

ОСОБА_2 не заперечував проти
визначеної позивачем вартості
транспортного засобу автомобіля
ВАЗ-211140, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, що
зареєстрований згідно свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008 року
Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2, вартістю
69000 грн., тому, згідно ч.1 ст.61 ЦПК України
ця обставина не підлягає доказуванню.

Для визначення необхідності
правильності сплати судового збору за
вимогами про виділення земельних
ділянок, береться за основу
нормативно-грошова оцінка земельних
ділянок, що розташовані по АДРЕСА_2, що
надана Відділом Держземагенства у
Великобагачанському районі
Полтавської області (а.с.а.с.91,92).

Суд детально проаналізував і приймає
до уваги висновок судової
будівельно-технічної експертизи №127
від 14.10.2013 року щодо вартості
домоволодіння по АДРЕСА_2, оскільки під
дійсною вартістю розуміється грошова
сума, за яку майно може бути продано в
даному населеному пункті чи місцевості
(п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року №20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» (зі
змінами). При цьому, як вказано, для
визначення дійсної вартості майна при
необхідності призначається
експертиза. Дана експертиза проведена
уповноваженою на те особою - експертом
Авдєєвою Н.М., яка внесена у
встановленому порядку до Реєстру
атестованих судових експертів, в межах
її компетенції і цей експерт має право
проводити даний вид експертизи,
експерт Авдєєва Н.М. має стаж
експертної роботи з 2000 року.

У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК
України, відповідач може визнати позов
протягом усього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
визнання позову відповідачем
викладено в адресованих суду письмових
заявах, ці заяви приєднуються до
справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності передбачених законом
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Аналізуючи
безпосередньо визнання відповідачем
ОСОБА_2 уточнених позовних вимог ОСОБА_1
з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд,
виходячи з меж та суті заявлених
позовних вимог та правовідносин, що
виникли між сторонами, і з урахуванням
досліджених матеріалів справи, приймає
визнання відповідачем ОСОБА_2
уточненого позову ОСОБА_1, оскільки це є
процесуальним правом відповідача,
виходячи з положень ч.2 ст.31 та ст.174 ЦПК
України, узгоджується з сукупністю
досліджених письмових доказів у справі
і не суперечить закону та не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб.
Також, в судовому засіданні ОСОБА_2,
визнаючи уточнені позовні вимоги,
посилався на те, що цим своїм правом від
користується, враховуючи також і
інтереси його малолітніх дітей, які
проживають після розірвання шлюбу
разом з матір'ю ОСОБА_1 в домоволодінні
по АДРЕСА_2.

Отже, системний аналіз положень
чинного законодавства у сукупності з
дослідженими доказами у справі
свідчить про те, що в даний час, з
урахуванням визнання уточненого
позову відповідачем у справі згідно
положень ч.4 ст.174 ЦПК України, є
передбачені законом підстави для
задоволення уточнених позовних вимог
ОСОБА_1

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 60,61,63,69,70,71 СК України,
ст.ст.368,369 ЦК України, ст.ст.
3,10,11,57,60,61,79,80,143,ч.4ст.174,179,212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя задовольнити.

Поділити майно подружжя, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності, таким чином:

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,0788 га, яка розташована в АДРЕСА_2, що
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки
:30:004:0045.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на земельну ділянку площею
0,0940 га, яка розташована в АДРЕСА_2, що
призначена для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер земельної ділянки :30:004:0046.

Виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
транспортний засіб - автомобіль
ВАЗ-211140, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, що
зареєстрований згідно свідоцтва про
реєстрацію даного транспортного
засобу НОМЕР_2 від 25.12.2008 року
Миргородським ВРЕР за ОСОБА_2

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено
11.03.2014 року.

Суддя -