Справа № 396/3422/13-ц
Провадження № 2/396/52/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого:
Музика Олена Василівна

при
секретарі: Ганічкіної К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення грошей,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з даним позовом до
суду про повернення грошей посилаючись
на те, що в серпні 2013 року він звернувся
до відповідача ОСОБА_2, як до майстра та
замовив у нього виготовлення чотирьох
дверей та дав останньому завдаток 3500
грн., а відповідач пообіцяв виконати
замовлення до жовтня 2013 року.

В жовтні місяці позивач прийшов до
відповідача, але виявилося, що
замовлення не виконане та відповідач і
не збирається його виконувати. Після
чого 15.10.2013 року позивач звернувся до
Новоукраїнського РВ УМВС України із
заявою про даний факт. Згідно заяви
було проведено перевірку та
встановлено, що відповідач дійсно
домовлявся з позивачем про
виготовлення дверей та взяв за це кошти
в сумі 3500 грн., гроші він збирається
повернути найближчим часом.

21.10.2013 року позивачу було надано
відповідь про неправомірність дій
відповідача та рекомендовано
звернутися до суду, саме тому позивач і
звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив ][ задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача,
пояснення відповідача та дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлено наступні
обставини.

В серпні 2013 року позивач звернувся до
відповідача ОСОБА_2, як до майстра та
замовив у нього виготовлення чотирьох
дверей за що дав останньому завдаток 3500
грн., а відповідач в свою чергу пообіцяв
виконати замовлення до жовтня 2013 року,
про що відповідач в судовому засідання
не заперечив..

Отже відповідно до п.1 ч. 2 ст.11 ЦК
України між позивачем та відповідачем
було укладено договір в усній формі та
в результаті укладення якого між ними
виникли цивільні права та обов"язки.

В жовтні місяці позивач прийшов до
відповідача за замоленням, але
виявилося, що замовлення не виконане та
відповідач збирається його виконувати.

Після чого 15.10.2013 року позивач
звернувся до Новоукраїнського РВ УМВС
України із заявою про даний факт.
Згідно заяви було проведено перевірку
та встановлено, що відповідач дійсно
домовлявся з позивачем про
виготовлення дверей та взяв за це кошти
в сумі 3500 грн., та як пояснив відповідач
ОСОБА_2 під час перевірки дільничому
Новоукраїнського РВ УМВС України в
Кіровоградській області гроші він
збирається повернути найближчим часом,
що підтверджується висновком
Новоукраїнського РВ УМВС України в
Кіровоградській області від 19.10.2013 року
(а.с.7).

21.10.2013 року за результатами перевірки
проведеної згідно його заяви позивачу
було надано відповідь про
неправомірність дій відповідача та
рекомендовано звернутися до суду (а.с.8).

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов"язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
позики та Цивільного Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких вимог та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Крім того, відподвідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача понесені
судові витрати по справі в сумі 229 грн. 40
коп.

Керуючись ст.ст. 119, 120 ЦПК України,
ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3500 (три
тисячі п»ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 229 (двісті
двадцять дев"ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом десяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:
О. В. Музика