У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 16 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
грошових коштів.

У судовому засіданні представник
відповідача заявив клопотання про
залишення позову без розгляду у зв'язку
з неодноразовою неявкою позивача та
просив скасувати заходи забезпечення
позову.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 16 вересня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 20 листопада 2013
року, позов ОСОБА_4 залишено без
розгляду з підстав, передбачених
п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Скасовано
заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
ухвали постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, доводи касаційної скарги щодо
неповідомлення ОСОБА_4 про розгляд
справи в суді на 16 вересня 2013 року є
безпідставними, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що позивач 3 вересня
2013 року відмовилась від отримання
судової повістки на вказану дату (а.с. 14
- 16, т. 4), тому були наявні всі підстави
для залишення її позовної заяви без
розгляду (ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України).

Крім того, особа, заяву якої залишено
без розгляду, після усунення умов, що
були підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 1
ст. 342 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити ухвали без
змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 16 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
20 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько О.С.
Ткачук