Справа № 212/270/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі :

Головуючого судді: Т.І. Тимошенко

при секретарі: І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участі представника
позивача Козіної Н.В., у залі суду у
місті Кривому Розі цивільну справу за
позовом;

Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И
В ;

Позивач, Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» - звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову позивач в
справі у своїй позовній заяві зазначив,
що відповідно до укладеного договору №
DNH4KP82830410 від 09 серпня 2006 року ОСОБА_3 09
серпня 2006 року отримала кредит у
розмірі 2398 гривень 50 копійок зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_3 станом на 14
березня 2013 року має заборгованість - 28097
гривень 84 копійки яка складається з
наступного:

- 2340,13 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9251,27 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 14692,26 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1314,18 грн. - штраф (процентна складова).

Тому позивач просить суд стягнути з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість у розмірі - 28097 гривень 84
копійки за кредитним договором №
DNH4KP82830410 від 09 серпня 2006 року та судові
витрати в сумі - 280 гривень 98 копійок.

Представник позивача, у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
зявилась, про день і місце слухання
справи вона була судом повідомлена
належним чином, про причини неявки до
суду вона не повідомила.

Суд, у судовому засіданні встановив, що
відповідно до укладеного договору №
DNH4KP82830410 від 09 серпня 2006 року ОСОБА_3 09
серпня 2006 року отримала кредит у
розмірі 2398 гривень 50 копійок зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Згідно умов вищезазначеного договору
вбачається, що кредит надано ОСОБА_3,
строком на 24 місяці тобто з 09 серпня 2006
року по 11 серпня 2008 року.

Статтею 530 ЦК України зазначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом
строку виконання.

Умовами договору та графіком платежів
сторонами встановлено, що строк
виконання зобов'язання ОСОБА_3, є 11
серпня 2008 року і саме з цієї дати
починається перебіг строку позовної
давності.

Однак як вбачається з матеріалів
справи позивач звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DNH4KP82830410 від 09 серпня 2006 року лише 14
січня 2014 року.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого права.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа дізналась про
порушення свого права.

Згідно п.7 ч. 13 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до п. 31 Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.
Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність сплила
і до додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо), положення п.7
частини 13 «Про захист прав споживачів»
застосовується й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи), у
тому числі щодо стягнення неустойки.

Позивачем не було заявлено клопотання
про поновлення пропущеного строку
звернення до суду, та не надано доказів
в підтвердження того факту що строк
позовної давнини пропущений з поважної
причини.

На підставі викладеного суд, дійшов
висновку що цей позов було подано зі
спливом встановленого строку позовної
давнини, а тому у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DNH4KP82830410 від 09 серпня 2006 року слід
відмовити у повному обсязі у зв'язку із
пропуском строку позовної давнини.

Керуючись ст. 256, 261, 526, 527, 530, 554, 610, 1050, 1054
Цивільного Кодексу України, ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», п. 31 Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, ст. 10,11,60, 212-214, 224-226 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості відмовити у
повному обсязі.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом його постановившим
згідно поданої відповідачем в справі
заяві про перегляд заочного рішення на
протязі десяти днів з часу
ознайомлення останнім з цим рішенням
суду, іншими учасниками процесу, на
рішення суду може бути подана
апеляційна скарга на протязі десяти
днів, з дня ознайомлення ними з повним
текстом цього рішення суду, в палату з
цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя
Т.І. Тимошенко