РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2013 року
м. Ялта

Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі головуючого
судді Берещанського Ю.В., при секретарі
Савватєєві О.С., за участю сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Державного підприємства
України «Міжнародний дитячий центр
«Артек» про визнання звільнення
незаконним, скасування приказу,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеною заявою, в який просить суд
визнати звільнення з посади офіціантки
їдальні табору «Кипарисний»
Державного підприємства Молодіжного
центру «Артек» незаконним, відмінити
наказ № 1163 від 14.11.2013 року Державного
підприємства Молодіжного центру
«Артек» про звільнення ОСОБА_1 з посади
офіціантки їдальні табору
«Кипарисний», поновити її на посаді
офіціантки їдальні табору
«Кипарисний» Державного підприємства
Молодіжного центру «Артек» з 14
листопада 2013 року, стягнути з
відповідача заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 14.11.2013 року по
20.12.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
наказом № 1163 від 14.11.2013 ОСОБА_1
звільнено з посади офіціантки їдальні
табору «Кипарисний» на підставі п. 4 ст.
40 КЗпП України нібито за прогули з
02.11.2013 року по 14.11.2013 року, однак вона на
цей час оформила відпустку без
збереження заробітної плати з 02.11.2013 по
15.11.2013 та вважає, що законно
скористалась свої правом на відпустку,
у зв'язку з чим звільнення по причині
прогулів вважає незаконним.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила суд задовольнити позов
з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечувала,
пояснивши, що в період часу з 02.10.2013 по
15.10.2013 позивачка була відсутня без
поважних причин на робочому місці, у
зв'язку з чим її було законно звільнено
на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України та
проведено розрахунок.

Вислухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, з'ясувавши
обставини справи, дослідивши
відповідні докази, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпПУ, трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадках прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до ст. 147 КЗпПУ, за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС
України № 9 від 06.11.1992 «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
прогулом визнається відсутність
працівника на роботі як протягом
усього робочого дня, так і більше трьох
годин безперервно або сумарно протягом
робочого дня без поважних причин
(наприклад, у зв'язку з поміщенням до
медвитверезника, самовільне
використання без погодження з
власником або уповноваженим ним
органом днів відгулів, чергової
відпустки, залишення роботи до
закінчення строку трудового договору
чи строку, який працівник зобов'язаний
пропрацювати за призначенням після
закінчення вищого чи середнього
спеціального учбового закладу).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, 13.02.2004 року
наказом № 21-к від 20.02.2004 року ОСОБА_1
прийнята офіціанткою.

Наказом № 1010-к від 30.09.2013 у зв'язку з
виробничою необхідністю, для
забезпечення повноцінного
обслуговування відпочиваючих дітей,
забезпечення санітарних норм
навчального процесу в школі, керуючись
ст. 33 КЗпП України, переведено ОСОБА_1 -
офіціанта їдальні дитячого табору
«Кипарисний» - прибиральником
службових приміщень школи з 03.10.2013 по
01.11.2013 з оплатою коефіцієнту 1,27.

В період часу з 02.10.2013 по 15.10.2013 ОСОБА_1
була відсутня на робочому місці, що
підтверджується як актами складеними в
їдальні дитячого табору «Кипарисний»,
так й актами складеними у школі ДПУ
«МДЦ «Артек».

Відповідно до акту від 15.10.2013
затвердженого заступником
Генерального директора з
господарської діяльності ДПУ «МДЦ
«Артек», 15.10.2013 ОСОБА_1 вийшла на роботу
в їдальню дитячого табору
«Кипарисний».

Відповідно до довідки поліклініки
Комунального закладу «Гурзуфська
дільнична лікарня» № 21 від 15.11.2013
ОСОБА_1 02.10.2013 зверталась до
поліклініки з артеріальним тиском 210/120,
від лікарняного листа відмовилась,
відомості взяті з амбулаторної картки
№ 6-1730.

Інших документів, які підтверджують
законність не з'явлення ОСОБА_1 на
робочому місці, позивачкою не надано.

Суд не приймає до уваги пояснення
позивачки, стосовного того, що вона
скористалась правом на відпустку та
вважала, що знаходиться у відпустці без
збереження заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про
відпустки», за сімейними обставинами
та з інших причин працівнику може
надаватися відпустка без збереження
заробітної плати на термін,
обумовлений угодою між працівником та
власником або уповноваженим ним
органом, але не більше 15 календарних
днів на рік.

Записка про надання відпустки від
02.10.2013 ОСОБА_1 без збереження заробітної
плати не оформлення належним чином, а
саме не має підписів керівника
структурного підрозділу та заступника
Генерального директора (по
підпорядкуванню), що підтверджує
обставини на які посилався представник
відповідача про ненадання згоди
позивачки на відпустку у зв'язку з
виробничою необхідністю.

Оскільки, наказ № 1163 від 14.11.2013 є
законним, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 10, 60, 212-215, 224, 225 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Державного підприємства України
«Міжнародний дитячий центр «Артек» про
визнання звільнення незаконним,
скасування приказу, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя