05.03.2014 103/6425/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 березня 2014 року

м. Бахчисарай

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Готовкіной Т.С.

при секретарі
Соколовій Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бахчисарай цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Відділ Державного
агентства земельних ресурсів в
Бахчисарайському районі АР Крим про
визначення розміру частки в спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та згідно з заявою про
зміну предмету позову просить суд
визначити розмір часток земельної
ділянки кадастровий номер :01:005:0586
(державний акт на право власності серії
ЯИ №325703, виданий 14.04.2010р. за №66),
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
знаходиться в спільній сумісній
власності, а саме визначити, що частка
померлої ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
кадастровий номер :01:005:0586
(державний акт на право власності серії
ЯИ №325703, виданий 14.04.2010р. за №66),
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
складала ?; визначити, що частка ОСОБА_2
в праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку кадастровий номер
:01:005:0586 (державний акт на право
власності серії ЯИ №325703, виданий
14.04.2010р. за №66), яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, складає ?, частка
ОСОБА_3 - ?.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після
смерті ОСОБА_4 позивачка є єдиною
спадкоємицею майна, що залишилось
після смерті останньої, згідно з
заповітом. Позивачкою було отримано
свідоцтво про право на спадщину - ?
частку житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому постановою нотаріуса від 17.07.2013р.
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку,
розташовану під вказаним
домоволодінням, оскільки з наданих
нотаріусу документів останній не має
можливості самостійно визначити
частку земельної ділянки, яка належить
спадкоємцю, оскільки ділянка
знаходиться у спільній сумісній
власності без визначення часток
співвласників.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_5 до судового засідання не
з'явився. Надав суду заяву, згідно з
якою заявлені вимоги з урахуванням
зміненого предмету позову підтримав та
просив суд задовольнити останні.

Відповідачі до судового засідання не
з'явились. Про день та час судового
засідання були повідомлені належним
чином. Надіслали до суду заяви про
розгляд справи за їх відсутністю, проти
задоволення вимог не заперечували.

Третя особа явку свого представника до
судового засідання не забезпечила. Про
день та час судового засідання
повідомлена належним чином. В
матеріалах справи наявна заява, згідно
з якою представник третьої особи проти
позовних вимог не заперечував.

Справу розглянуто судом без фіксування
судового засідання технічними
засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані суду докази,
встановив наступне.

07.06.2012р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., складений
заповіт, згідно з яким остання все своє
майно, де б воно не знаходилось та з
чого б не складалось, а також все те, на
що вона за законом матиме право, в тому
числі всі належні частки в будинку з
відповідною часткою надвірних побудов,
а також всі належні частки земельної
ділянки, розташовані в АДРЕСА_1,
заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Заповіт посвідчено державним
нотаріусом Бахчисарайської державної
нотаріальної контори Корольовою О.В. та
зареєстрований в реєстрі під №1230, 1231
(а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3

04.02.2014р. державним нотаріусом
Бахчисарайської державної
нотаріальної контори Корольовою О.В.
видані свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, а саме ? ідеальну частку
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних споруд та будівель
під АДРЕСА_1, житловою площею 69,3 кв.м.,
загальною площею 116,9 кв.м., розташований
на земельній ділянці площею 487 кв.м. із
фонду виконкому Бахчисарайської
міської ради та грошові внески з
належними відсотками та грошовими
компенсаціями, що зберігають у
Територіально-відокремленому без
балансовому відділенні №10011/044 КРУ ВАТ
«Державний Ощадний банк України».

На підставі отриманого свідоцтва про
право на спадщину за ОСОБА_1
зареєстроване право приватної
власності на ? частку житлового
будинку, розташованого у АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса
Корольової В.О. від 17.01.2013р. відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4 на земельну ділянку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 у зв'язку з тим,
що державний акт виданий лише на ім'я
ОСОБА_4 на загальну площу 0,0487 га, однак в
рішенні Бахчисарайської міської ради
від 27.08.2008р. №440-И, на підставі якого був
виданий державний акт, вказано, що
земельну ділянку площею 0,0487 га
передано в спільну сумісну власність
гр.ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 З технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1
вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві
власності ? частка житлового будинку,
ОСОБА_2 - ? частка та ОСОБА_3 - ? частки.
Тому нотаріус, вивчивши державний акт
на право власності на земельну ділянку
та рішення Бахчисарайської міської
ради, дійшла висновку, що якщо
державний акт був би виданий без
порушень законодавства, ОСОБА_4
належало б тільки 1/3 частки земельної
ділянки, не зважаючи на той факт, що
спадкодавцю належить ? частка будинку,
який розташований на цій земельній
ділянці. З наданих документів нотаріус
не мав можливості самостійно визначити
частку земельної ділянки, яка належала
спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с.11-12).

Частиною 1 статті 86 Земельного кодексу
України (далі ЗК) встановлено, що
земельна ділянка може знаходитися у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності(спільна часткова власність)
або без визначення ідеальних часток
учасників спільної власності (спільна
сумісна власність).

Правилами статті 120 ЗК України
встановлено, що при переході права
власності на будівлю і споруду до
кількох осіб право власності на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі, споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі, споруди.

Згідно статей 355, 368 ЦК України, майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Суб'єкт права спільної
сумісної власності має право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності до її
визначення та виділу в натурі (ст.1226 ЦК
України).

Отже спадкоємець учасника спільної
сумісної власності має право у
відповідності до зазначених положень
закону на визначення частки
спадкодавця в майні, що знаходилося у
спільній сумісній власності, тобто
встановлення обсягу спадкового майна,
належного померлому на праві спільної
сумісної власності, а також на визнання
права власності на це майно у

судовому порядку, якщо є перешкоди для
оформлення спадкових прав через
нотаріальну контору, зокрема, у разі
відмови нотаріуса видати свідоцтво про
право на спадщину.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутись з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

За змісту ст.357 ЦК вбачається, що під
терміном «визначення часток»
законодавець розуміє визначення
(встановлення) розміру частки
співвласника у спільному сумісному
майні.

Вказані положення наведені також в п. 3.4
інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 № 24-753/0/4-13.

Згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.08р. № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування», за
наявності умов для одержання в
нотаріальної конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що співвласниками
земельної ділянки площею 0,0487 га,
розташованої по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд є
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯИ №325703, виданим ОСОБА_4 на
підставі рішення Бахчисарайської
міської ради від 27.08.2008р. (а.с.18-19, 23).

Враховуючи те, що спірна земельна
ділянка знаходиться у спільній
сумісній власності, з огляду на що
частки співвласників не визначені,
спадкодавцю за життя належала ? частка
домоволодіння по АДРЕСА_1, на яку
позивачем отримане свідоцтво про право
на спадщину після смерті ОСОБА_4 та
зареєстроване право приватної
власності на таку частку, неможливість
нотаріусом самостійно визнати
відповідну частку в земельній ділянці,
що належала спадкодавцю, суд доходить
висновку про можливість задоволення
позовних вимог в частині визначення
частки померлої ОСОБА_4 в спільній
сумісній власності на земельну ділянку
та визначити її ідеальну частку у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку як ?.

Тому позовні вимоги в частині
визначення частки земельної ділянки,
що належала померлій ОСОБА_4,
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визначення
розміру часток інших співвласників, а
саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд не знаходить
підстав для їх задоволення, оскільки
виходячи зі змісту ст.15 ЦК України, ст.3
ЦПК України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом своїх
порушених або невизнаних прав. Так,
ОСОБА_1 звернулась до суду із
відповідним позовом з метою захисту
своїх прав задля можливості оформити
свої спадкові права, зокрема на спірну
земельну ділянку.

При цьому інші співвласники земельної
ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
уповноважували ОСОБА_1 на
представництво їх інтересів та
звернення до суду з позовами про
визначення часток, що належать саме їм
як співвласникам в спільній сумісній
власності.

У разі, якщо інші співвласники
вважають, що є необхідність для
визначення розміру належних їм часток,
вони не позбавлені права звернутись до
суду із відповідним позовом ( у разі
дійсної необхідності).

Враховуючи викладене, в частині вимог
про визначення, що частка ОСОБА_2 в
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку кадастровий номер
:01:005:0586 (державний акт на право
власності серії ЯИ №325703, виданий
14.04.2010р. за №66), яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, складає ?, частка
ОСОБА_3 - ?, слід відмовити, оскільки
позивачкою не доведена необхідність
визначати відповідний розмір часток
інших співвласників на підставі
позовних вимог, заявлених ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.86 ЗК України, ст.ст.1218, 1226 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
кадастровий номер :01:005:0586
(державний акт на право власності серії
ЯИ №325703, виданий 14.04.2010р. за №66),
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
складала ? частку.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Бахчисарайський
районний суд АР Крим шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які не
були присутні в судовому засідання
мають право подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
рішення.

Суддя: