інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/447/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І.,
Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» про визнання
дій по нарахуванню коштів
неправомірними та угод № 1 та № 2 до
кредитного договору припиненими,

за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 05 лютого 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 05 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про
визнання дій по нарахуванню коштів
неправомірними та угод № 1 та № 2 до
кредитного договору припиненими -
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду
першої інстанції, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Покликається на те, що судом були
порушені норми матеріального та
процесуального права. Зазначає, що він
в повному обсязі виконав свої
зобов'язання перед банком згідно умов
додаткових угод № 1 та № 2 до кредитного
договору, а тому вважає законною вимогу
припинити ці додаткові угоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримали, покликаючись на
доводи, викладені в ній.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням апеляційного суду Волинської
області від 10.12.2013 року з позивача
ОСОБА_1 стягнуто всю суму боргу по
додаткових угодах № 1 і № 2 договору
кредитної лінії №6М/2007/840-МКЛ/25Ю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом правильно встановлено і це
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, що
02.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1
був укладений договір кредитної лінії
№6М/2007/840-МКЛ/25Ю, з умовами якого
останньому було відкрито кредитну
лінію на суму 33000,00 доларів США (а.с. 5-6).

На виконання умов договору, 02.08.2007 року
між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було
укладено додаткову угоду № 1, згідно
якої банком було надано кредитний
транш на суму 15000 доларів США, порядок
повернення якого встановлено графіком
погашення кредиту та договором
кредитної лінії (а.с. 9).

18.10.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1
було укладено додаткову угоду № 2,
згідно якої банком було надано
кредитний транш на суму 18000 доларів США
(а.с. 10), а 30.01.2008 року укладено додаткову
угоду № 3, відповідно до якої ОСОБА_1
отримав 5000 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом. Згідно ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням апеляційного суду Волинської
області від 10.12.2013 року, у справі за
позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредитної лінії змінено рішення
Луцького міськрайонного суду від 23.05.2013
року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» 55431,21 грн. суми
боргу за додатковими угодами № 1 та № 2
до договору кредитної лінії (а.с. 105-110). У
вищезазначеній справі проводилась
судово-економічна експертиза і
встановлено, що кошти на погашення
кредитних траншів позивачем
сплачувались на три різних рахунки з
неодноразовими порушеннями визначених
графіками строків та відступленням від
сум обов'язкових платежів. Згідно з
п.3.1.1 договору кредитної лінії
повернення кредиту та сплата відсотків
здійснюється на єдиний рахунок НОМЕР_1
за графіками повернення кредиту, а
відкриття окремих рахунків для
зарахування коштів за кожним окремим
траншем договором не передбачено.
Згідно п.1.5 даного договору, повернення
кожного траншу та сплата відсотків має
здійснюватися відповідно до графіків,
які встановлюються у додатках до
даного договору і є його невід'ємною
частиною.

Таким чином, у рішенні апеляційного
суду Волинської області від 10.12.2013 року
встановлено, що позивач ОСОБА_1
проводив оплату по кредитних траншах,
однак має заборгованість по додаткових
угодах № 1 і № 2 договору кредитної
лінії №6М/2007/840-МКЛ/25Ю і з нього стягнуто
всю суму боргу по цих угодах.

Відповідно до 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що підстав для
припинення даних додаткових угод не
має.

Покликання в апеляційній скарзі
позивача ОСОБА_1 на те, що він в повному
обсязі виконав свої зобов'язання перед
банком згідно умов додаткових угод № 1
та № 2 до кредитного договору
спростовані в судовому засіданні
наданими сторонами доказами. У пункті
1.5 Договору кредитної лінії, яким
передбачено, що повернення кожного
траншу та сплата відсотків
здійснюється відповідно до графіків,
які встановлюються в додаткових до
даного договору угодах і є його
невід'ємною частиною, не встановлено
конкретного рахунку, на який боржник
зобов'язаний проводити оплату боргу.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, підстав для його
скасування судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 218
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 05 лютого 2014 року у даній залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: