Справа № 080520142/487/409/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.05.2014 року

Заводський районний суд м.Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П., секретаря Сочивко
І.О.,представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Мальцева
Л.Я., розглянувши у відкритому судовому
засіданні м.Миколаєва цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Державного
підприємства "Миколаївський
ремонтно-механічний завод" про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за період затримки виплати зарплати,
компенсації частини втрати заробітку,
вихідної допомоги та моральної шкоди,

В С
Т А Н О В И В

25.12.2013р. ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом до Державного підприємства
"Миколаївський ремонтно-механічний
завод про стягнення заборгованості по
заробітній платі в сумі 7084 грн.94 коп.
вихідної допомоги в сумі 6727 грн. 41 коп.,
середнього заробітку за час затримки в
сумі 113040 грн. 37 коп., та моральної шкоди
в сумі 5000грн.

У судовому засіданні представник
позивача ,з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, згідно якої
просить стягнути з відповідача на
користь позивача також компенсацію
частини втраченого заробітку у звязку
із інфляцією в сумі 242 грн.62 коп. ,позов
підтримав.

Представник відповідача Мальцев Л.Я.
у судовому засіданні позов не визнав ,
пояснивши, що дійсно перед позивачем у
відповідача існує заборгованість по
заробітній платі в розмірі 7084 грн.94
коп., однак невиплата зарплати сталася
не з вини підприємства, а з вини
позивача, який не звертався до
відповідача з приводу виплати
заробітної плати та інших сум та
просить відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали та оцінивши
отримані докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2010 року
позивач перебував у трудових
відносинах із відповідачем , а саме
працював сторожем в сторожевій
охороні.

06.12.2010року позивача було звільнено із
роботи, у звязку із порушенням
адміністрацією ДП "Миколаївський
ремонтно- механічний завод" норм закону
про працю та колективного договору, на
підставаі ч.3 ст.38 КЗпП Уукраїни, що
підтверджено записами в трудовій
книжці.

У день звільнення 06.12.2010року
відповідачем не виплачено позивачу
заробітну плату, тобто з ним не
проведено кінцевий розрахунок. Згідно
довідки-розрахунку виданої ДП "МРМЗ"
від 04.04.2011р. сума заборгованості по
заробітній платі за червень-грудень 2010
року складає 7084,94 гривень .

Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

На підставі ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до п.2 Постанови КМ
України № 100 від 08.02.1995р. «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
збереження середньої заробітної плати
і середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Згідно п.8 вищезазначеної Постанови
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої

заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а
у випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Статтею 117 КЗпП України передбачено,
що в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Тобто, на підставі наявної в
матеріалах справи довідки заробітна
плата позивача за серпень 2010р. складає
1033,41 гривень, за вересень 2010р. - 1256,60
гривень. Отже, середньоденна заробітна
плата позивача за останні два місяці,
що передували місяцю його звільнення
склала: 2290,01 грн. (загальна сума
заробітної плати за останні два місяці)
/ (15+15)=76,34 грн.

Середній заробіток за несвоєчасну
виплату за період затримки з 07.12.2010року
по 08.05.2014рік складає : 76,34 гривень
(середньоденна заробітна плата) х 838
(кількість робочих днів, протягом яких
затримувався розрахунок при звільнені)
= 63972грн.92 коп.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до п.20
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 13 від 24.12.1999 року
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку
із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у
цей день не був на роботі, - наступного
дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при не проведенні його до розгляду
справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Представником відповідача до суду
не надано жодних підтверджуючих
доказів щодо неспроможності своєчасно
виплатити позивачу заборгованість по
заробітній платі та те, що в діях
підприємства відсутня вина невиплати
заробітної плати. Крім того,
відсутність коштів у відповідача не
звільняє його від відповідальності.

Таким чином, оскільки уповноважений
орган відповідача своєчасно не провів
із звільненим працівником кінцевий
розрахунок, суд вважає за необхідне
стягнути заробітну плату, не
виплаченої при звільненні позивача та
середній заробіток за час затримки
розрахунку в судовому порядку.

Крім того, оскільки позивача звільнено
з підприємства внаслідок порушення
власником або уповноваженим ним
органом законодавства про працю,
колеткивного чи трудолвого
договору(ст.38 КЗпП України
)виплачується вихідна допомога у
розмірі, передбаченому колективним
договром, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

За таких підстав, із відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
4923,93 грн. вихідної допомоги (
середньомісячна зарплата 1641,31 грн. х3)

Відповідно до Закону України "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у звязку з порушенням строків
їх виплати" сума боргу по заробітній
платі та вихідна допомога позивача
підлягають індексації у звязку із
інфляцією у розмірі 242 грн. 62 коп.,
відповідно до розрахунку позивача.

Несвоєчасне отримання позивачем
заробітної плати порушило його законні
права, призвело до втрати нормальних
життєвих зв'язків та вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, чим спричинило моральні
страждання, тому, враховуючи обставини

справи, суд вважає за необхідне,
відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП
України, стягнути з відповідача на
користь позивача компенсацію
моральної шкоди в розмірі 300 грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 , 367 ЦПК
України , суд

В И
Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства
"Миколаївський ремонтно-механічний
завод" на користь ОСОБА_3
заборгованості по заробітній платі в
сумі 7084 грн. 94 коп., вихідної допомоги в
сумі 4923,93 грн., середнього заробітку за
час затримки виплати запробітної плати
в сумі 63972 грн.92 коп., компенсації
частини втраченого заробітку у звязку
із інфляцією в сумі 242 грн. 62 коп, та
моральної шкоди в сумі 300 грн., а всього
76524,41грн.без врахування обовязкових
платежів та зборів та на користь
держави судові витрати в сумі 765грн.24
коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення із Державного
підприємства "Миколаївський
ремонтно-механічний завод" на користь
ОСОБА_3 заробітної плати , але не більше
ніж за один місяць в сумі 1641 грн. 31 коп.
без врахування обовязкових платежів та
зборів.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Миколаївського
апеляційного суду в порядку ,
визначеному ст.294,295 ЦПК України.

СУДДЯ підпис
Ж.П.ПАВЛОВА

Копія вірна. Суддя