АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-2699
Головуючий у1-й інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ГоловачоваЯ.В.

при секретарі
Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Вілько Наталії
Георгіївни в інтересах Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 листопада 2013 року у справі
за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа - Гарант" до ОСОБА_6, Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" про
відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12 листопада 2013 року
задоволено позовні вимоги Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа - Гарант" до ОСОБА_6,
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна".

Суд стягнув з ОСОБА_6 на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа - Гарант" 510 грн. на відшкодування
шкоди та 15 грн. 60 коп. на відшкодування
судових витрат по сплаті судового
збору.

Суд стягнув з Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа - Гарант" 6 980 грн. 30 коп. на
відшкодування шкоди та 213 грн. 80 коп. на
відшкодування судових витрат по сплаті
судового збору.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6
про стягнення витрат з оплати
експертного дослідження в розмірі 500
грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" через свого представника
Вілько Н.Г. подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволені позовних вимог до ПрАТ "АСК
"ІНГО Україна" (а.с.84-85).

Позивачем - ТзДВ "Страхова компанія
"Альфа-Гарант", рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_6 про стягнення витрат з оплати
експертного дослідження в розмірі 500
грн. не оскаржується.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не
з'явилась, про місце та час
апеляційного розгляду повідомлена
належним чином, про що свідчить
завірене штемпелем поштового
відділення та підписом начальника
відділення зв'язку зворотне
повідомлення про вручення їй судової
повістки 25 лютого 2014 року (а.с.107). Суд
ухвалив розглядати справу у її
відсутність, оскільки відповідно до
положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони,
належним чином повідомленої про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника ПрАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" Кравченка Р.Ю.,
який підтримав апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити;
представника ТзДВ "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" Білинову А.В., яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

20 жовтня 2011 року о 17 годині 00 хвилин
ОСОБА_6 по вул. Північній, 2/58 в м. Києві,
керуючи автомобілем "Фольксваген"
державний номер НОМЕР_1, під час руху
заднім ходом не переконалась в
безпечності маневру, внаслідок чого
сталось зіткнення з автомобілем
"Тойота" державний номер НОМЕР_2, в
результаті чого зазнали пошкоджень
вказані транспортні засоби, чим
порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Автомобіль "Тойота" застрахований
позивачем за договором №06-R01-024-0089 від 12
травня 2011 добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що не є
предметом застави.

Вартість завданого матеріального
збитку власнику автомобіля "Тойота" за
звітом про належну оцінку з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу, № 11.11.14 від 15
листопада 2011 року складає 7 660 грн. 30 коп.

Позивачем на користь власника
автомобіля "Тойота" державний номер
НОМЕР_2 ОСОБА_8 сплачено страхове
відшкодування в розмірі 7 490 грн. 30 коп.

Цивільна відповідальність ОСОБА_6
застрахована ПрАТ "АСК "ІНГО Україна"
відповідно до полісу №АА/6505401.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для стягнення на
користь позивача: з ОСОБА_6 на
відшкодування шкоди 510 грн. (сума
франшизи за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (Поліс АА/6505401)); з
ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" 6980 грн. 30 коп.
(сума виплаченого позивачем страхового
відшкодування за мінусом франшизи).

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність правових підстав для
стягнення з ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" 6980
грн. 30 коп. (сума виплаченого позивачем
страхового відшкодування за мінусом
франшизи), оскільки позивач у
визначений законом строк не звертався
до ПрАТ "АСК "Інго Україна" із заявою про
виплату страхового відшкодування, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20
жовтня 2011 року ОСОБА_6 звернулась до
ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" з письмовою
заявою про страхову подію між
автомобілями "Фольксваген", державний
номер НОМЕР_1 і "Тойота", державний номер
НОМЕР_2 (а.с.58).

В цій частині судом першої інстанції
правильно зазначено, що відповідно до
ст. 34 Закону України Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" №1961-IV страховик,
зокрема, зобов'язаний протягом двох
робочих днів з дня отримання
повідомлення про настання події, що
містить ознаки

страхового випадку, розпочати її
розслідування, у тому числі

здійснити запити щодо отримання
відомостей, необхідних для

своєчасного здійснення страхового
відшкодування.

В даному випадку доказів того, що ПрАТ
"АСК "ІНГО Україна" розпочала
розслідування події, що містить ознаки
страхового випадку, суду не надано.

Водночас, Товариству з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа - Гарант", яке пред'явило вимоги
про стягнення страхового
відшкодування у порядку суброгації до
винної особи - ОСОБА_6, про існування
зобов'язання по договору обов'язкового
страхування між ПрАТ "АСК "Інго Україна"
та ОСОБА_6 стало відомо лише під час
судового засідання 10 вересня 2013 року,
тобто коли спір уже був предметом
судового розгляду.

При цьому, ПрАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" після отримання
від районного суду 25 жовтня 2013 року
копії позовної заяви та уточнених
позовних вимог жодних письмових
заперечень з цього приводу суду не
подала, готовності виплатити страхове
відшкодування під час розгляду справи
у суді не виявила, клопотання про
відкладення розгляду справи для
надання можливості вирішити спір у
позасудовому порядку не заявила.
Заявлені у судовому засіданні 4
листопада 2013 року представником ПрАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" клопотання про закриття
провадження у справі відносно позовних
вимог до ПрАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" та про надання
оригіналів документів, які
підтверджують проведення виплати
страхового відшкодування позивачем,
вирішені судом (а.с.68-72).

З наявних у справі письмових доказів
вбачається, що розмір збитків (розмір
страхового відшкодування) був
визначений на підставі звіту
спеціаліста-оцінювача з урахуванням
коефіцієнта фізичного зносу, значення
якого дорівнює нулю (а.с.20).

За таких обставин підстав для
застосування до спірних правовідносин
п. 37.1.4. ст. 34 Закону України Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" немає.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставне об'єднання у одне
провадження позовних вимог ТзДВ
"Страхова компанія "Альфа-Гарант" до
фізичної особи ОСОБА_6 та юридичної
особи ПрАТ "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" також не можуть
бути прийняті апеляційним судом з
огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
з інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до роз'яснень п.3 Постанови
№ 3 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" від 1 березня 2013 року, вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17; далі - КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

З огляду на вищенаведені роз'яснення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ можна зробити висновок, що вимоги
юридичних осіб (страхові компанії,
МТСБУ, особи, які набули право вимоги за
договором про уступку цього права) про
стягнення сум страхового
відшкодування в порядку регресу чи
внаслідок суброгації, пред'явлені
одночасно до фізичних осіб
(заподіювані шкоди) та юридичних осіб
(страхові компанії, у яких застрахована
цивільна відповідальність фізичної
особи), є взаємопов'язаними між собою,
оскільки виплавають із одного факту
заподіяння шкоди, а тому підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Інших доводів щодо неправильності
оскаржуваного рішення апеляційна
скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Вілько Наталії
Георгіївни в інтересах Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна"
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

Я.В.
Головачов