Провадження №
05 березня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.
При секретарі судових засідань -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до гаражно-споживчого
товариства «Індустріальний», третя
особа - голова правління
гаражно-споживчого товариства
«Індустріальний» - Косенков Юрія
Івановича про визнання незаконними
наказів, рішення правління та визнання
незаконним звільнення з роботи та
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив визнати недійсним наказ №
07-ок від 17 травня 2013 року про оголошення
догани, наказ № 12-ок від 15.06.2013 року про
оголошення догани, наказ № 18-ок від 25
вересня 2013 року про звільнення
позивача по ст.. 40 п. 3 КЗпП України та
рішення правління ГСТ
«Індустріальний» від 17.09.2013 року в
частині вирішення питання про
звільнення позивача; поновити позивача
на роботі на посаді охоронця; стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу; стягнути з відповідача
моральну шкоду у розмірі 75000 грн. В
обґрунтування заявлений вимог
зазначив наступне: 01 листопада 2012 року
позивач був прийнятий на роботу ГСТ
«Індустріальний» на посаду охоронця. З
середини грудня 2012 року голова
правління ГСТ «Індустріальний»
запропонував написати позивачу заяву
про звільнення за власним бажанням,
посилаючись на ту обставину, що позивач
був прийнятий на роботу внаслідок
наявності його заборгованості по
членським внескам. Позивач відмовився
від написання заяви про звільнення, та
з цього часу з боку голови правління та
деяких членів кооперативу до позивача
стало безпричинне негативне
ставлення. 13 червня 2013 року позивач
знаходився на робочому місці, а 15
червня 2013 року у нього був вихідний, але
15 червня 20132 року голова правління
склав у відношення позивача акт про
його відсутність на робочому місці, що
стало підставою для застосування
відносно позивача дисциплінарного
стягнення, але позивач вважає такі дії
незаконними, оскільки 15 червня 2013 року
у нього був вихідний, у нього ніхто
пояснення не відбирав та у відомість не
ставив, і тому просить скасувати наказ
про оголошення йому догани. Також
позивач зазначив, що з 01.10.2013 року у
нього повинна була бути відпустка.
Косенков Ю. І. ще раз запропонував
написати позивачу заяву на звільнення,
але позивач знову відмовився, та 25
вересня 2013 року, коли позивач
знаходився на роботі, йому було
повідомлено про його звільнення без
пояснення підстав. На вимогу позивача
пояснити причину звільнення,
представник відповідача показав йому
наказ про звільнення де підставою було
рішення правління ГСТ
«Індустріальний». Позивач зазначає, що
звільнення його за систематичне
порушення трудової дисципліни є
неправомірним, оскільки від нього не
вимагали ніяких пояснень, не
пропонували прийняти участь на
обговоренні цього питання на правління
ГСТ «Індустріальний». Також трудову
книжку та кінцевий розрахунок позивач
отримав тільки 06 жовтня 2013 року.
Позивач вважає, що таке звільнення є
незаконним тому просить скасувати
наказ про звільнення, рішення
правління в частині вирішення питання
про звільнення та поновити його на
роботі. Також позивач не погоджується з
наказом № 07-ок від 17 травня 2013 року про
оголошення догани, оскільки він
винесений без врахування всіх
обставин, які відбувались 16 травня 2013
року. Крім того, позивач зазначає, що
він зазнав моральну шкоду, яка полягає
в душевних стражданнях, які він зазнав
у зв'язку з протиправною поведінкою
відповідача стосовно позивача. Позивач
втратив нормальні життєві зв'язки, він
додавав додаткові зусилля для
організації свого життя, запис у
трудової книжки позивача стало
перешкодою для його влаштування на
іншу роботу.

Представник відповідача Косенков Ю. І.,
так як і третя особа, у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, зазначивши при
цьому що позивач був прийнятий на
роботу тимчасово, оскільки у його
родини склалась дуже велика
заборгованість по сплаті по членським
внескам до ГСТ «Індустріальний».
Представник відповідача зазначив, що
ОСОБА_2 постійно, за час праці в ГСТ
«Індустріальний», порушував трудову
дисципліну: запізнювався на роботу,
відлучався, ні кого не поставивши до
відома з роботи, спав на роботі, не
виконував вказівки керівництва. Так, 16
травня 2013 року, під час його чергування,
влаштував скандал з електриком ГСТ
«Індустріальний» ОСОБА_4, ображав і
побив його. Після цього ОСОБА_5 написав
заяву на ім'я голови правління ГСТ
«Індустріальний», де зазначив, що він
зробив зауваження ОСОБА_2, про те що
останній халатно ставиться до
виконання своїх обов'язків, на що
останній почав висловлюватися в його
адресу нецензурною лайкою та наніс
кілька ударів кулаком в обличчя.
Представник відповідача взяв письмові
пояснення від позивача, де він не
заперечував проти інциденту, що стався,
але вказав, що саме ОСОБА_4 почав
ображати позивача, на що він відповів
ударами. Зазначені обставини стали
підставою для винесення наказу № 07-ок
від 17 травня 2013 року про оголошення
догани за рукоприкладство під час
чергування 16 травня 2013 року. Також
представник відповідача зазначив, що 13
червня 2013 року ОСОБА_2 був відсутнім на
робочому місці без поважних причин 1
годину 30 хвилин, про що був складений
акт 15 червня 2013 року та оголошена
догана за невиконання службових
обов'язків та відсутність на робочому
місці. Також представник відповідача
зазначив, що при складанні акта від 15
червня 2013 року про відсутність
позивача 13 червня 2013 року на робочому
місці, була допущена технічна помилка в
даті, та замість 13 червня 2013 року було
зазначене 15 червня 2013 року. Представник
відповідача вказав, що оскільки
позивач постійно порушував правила
трудового розпорядку та неналежно
відносився до своєї роботи, Правлінням
було прийняте рішення винести питання
про звільнення ОСОБА_2 на засідання
правління ГСТ «Індустріальний», де, 17
вересня 2013 року одноголосно було
прийняте рішення про звільнення ОСОБА_2
з займаної посади охоронця ГСТ
«Індустріальний» за систематичне
порушення трудової дисципліни та не
виконання посадових обов'язків. На
підставі зазначеного рішення 25 вересня
2013 року був винесений наказ № 18-ок про
звільнення ОСОБА_2 згідно рішення
правління ГСТ «Індустріальний» з
посади охоронця ст. 40 п. 3 КЗПП України з
25 вересня 2013 року. Представник
відповідача вважає, що всі накази та
звільнення є законними та
обґрунтованими і тому підстав для
задоволення позову не має. Крім того,
представник відповідача надав
клопотання трудового колективу ГСТ
«Індустріальний» про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2 та прохання
не поновлювати позивача на роботі.

У судовому засіданні були допитані
свідки.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
зазначила, що вона є матір'ю ОСОБА_2
Свідок зазначила, що її син працював на
ГСТ «Індустріальний» охоронцем, та був
незаконно звільнений з вказаної
посади. Свідок зазначив, що вона була
свідком звільнення 25 вересня 2013 року,
під час якого її сина та її ображали, та
Косенков Ю. І. погрожував їй та сину.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
зазначила, що вона є членом правління
ГСТ «Індустріальний». Свідок вважає, що
звільнення ОСОБА_2 було законним та
правомірним, оскільки позивач не
справлявся з своїми обов'язками, не
виконував правила трудового
розпорядку, часто прогулював роботу.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши надані
сторонами письмові докази у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до Наказу № 17-ок від 01
листопада 2012 року ОСОБА_2 було прийнято
охоронцем ГСТ «Індустріальний» з 01.11.2012
року з погодинною оплатою праці.

Як встановлено було територіальною
інспекцією труда у Харківської області
в порушення пункту 2.5 глави 2
Інструкції № 58 «Про порядок ведення
трудових книжок працівників» із
записом, що вноситься до трудової
книжки на підставі наказу про
призначення на роботу, позивача
ознайомлено під розписку в особовій
картці не було. Також, було встановлено
порушення п. 2 Правил внутрішнього
трудового розпорядку ГСТ
«Індустріальний», оскільки наказ про
прийняття на роботу під розписку
позивачу оголошено не було. Наявність
зазначених порушень не заперечує
представник відповідача.

Також, не знайшло свого підтвердження
пояснення представника відповідача та
свідка ОСОБА_7 про те, що позивача
ознайомлювали з правилами трудового
розпорядку на підприємстві.

Як вбачається з матеріалів справи
наказом № 07-ок від 17 травня 2013 року
ОСОБА_2 була оголошена догана за
рукоприкладство під час чергування 16
травня 2013 року.

Підставою для оголошення догани була
заява від члена правління електрика
ГСТ «Індустріальний» ОСОБА_4 про те, що
він, під час чергування ОСОБА_2, зробив
йому зауваження по роботі, на що
останній почав висловлюватися в його
адресу нецензурною лайкою та наніс
декілька ударів в обличчя. До міліції
ОСОБА_4 вирішив не звертатись, оскільки
вважав, що все можливо вирішити у
товаристві.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України
відповідач відібрав пояснення від
ОСОБА_2, в яких останній не заперечував
наявності факту конфлікту та факту
нанесення декілька ударів електрику
ГСТ «Індустріальний» ОСОБА_4, але
вважав, що наніс удари правомірно,
оскільки ОСОБА_4 постійно чіплявся до
нього, ображав і говорив, що його
звільнить, змушуючи при цьому писати
заяву за власним бажанням про
звільнення. Зазначені обставини також
підтвердили сторони у судовому
засіданні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що дисциплінарне стягнення у
вигляді догани до позивача була
застосована правомірно, та не має
підстав для скасування Наказу № 07-ок
від 17 травня 2013 року.

Також, судовим розглядом встановлено,
що Наказом № 12-ок від 15 червня 2013 року
ОСОБА_2 була оголошена догана за
невиконання службових обов'язків та
відсутність на робочому місці під час
чергування 13 червня 2013 року.

Так, згідно акту від 15.06.2013 року,
складеного головою правління
Косенковим Ю. І., членом правління
ОСОБА_4 та членами кооперативу ГСТ
«Індустріальний» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 -
ОСОБА_2 15 червня 2013 року був відсутній
на своєму робочому місці один час
тридцять хвилин. Суд критично
ставиться до пояснювальної записки до
акту від 15 червня 2013 року про те, що в
акту, складеному 16 червня 2013 року була
зроблена описка в зазначені дати
пригоди, та замість 15 червня 2013 року
правильним необхідно вважати 13 червня
2013 року. Зазначені обставини не знайшли
свого підтвердження, оскільки
відповідно до табелю обліку робочого
часу ГСТ «Індустріальний» за червень
2013 року ОСОБА_2 13-14 червня 2013 року
відпрацював свою зміну - 24 години, та 15
червня 2013 року на роботі не був,
оскільки у нього був вихідний день.

Крім того, керівництво ГСТ
«Індустріальний» в порушення ст. 149
КЗпП України із складеним актом та
наказом про накладення
дисциплінарного стягнення позивача не
ознайомили, письмові пояснення не
зажадали.

Вивчивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін суд
приходить до висновку що зазначений
наказ № 12-ок від 15 червня 2013 року
підлягає скасуванню, оскільки
обставини викладені у ньому не знайшли
свого підтвердження та Наказ винесений
з порушенням порядку застосування
дисциплінарних стягнень.

Також, судовим розглядом встановлено,
що Наказом № 18-ок від 25 вересня 2013 року
позивача було звільнено згідно рішення
правління ГСТ «Індустріальний» з
посади охоронця на підставі ст.. 40 п. 3
КЗпП України з 25 вересня 2013 року.
Підставою для звільнення є рішення
правління від 19.09.2013 року.

Як вбачається з наданого протоколу №
6/13 від 17.09.2013 року на засіданні
правління ГСТ «Індустріальний» на
повістці дня, крім інших питань, було
питання про перебуванні на посаді
охоронця ОСОБА_2, та після виступу
голови правління Косенкова Ю. І.,
ОСОБА_4, які повідомили про численні
порушення трудової дисципліни з боку
ОСОБА_2, було прийнято рішення про
звільнення ОСОБА_2 за систематичне
порушення трудової дисципліни та
невиконання посадових обов'язків
охоронця с посади охоронця ГСТ
«Індустріальний» з 25.09.2013 року.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в
п. п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6 листопада 1992 року N 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясувати, в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1
ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних
стягнень. За передбаченими п. 3 ст. 40
КЗпП підставами, працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
працівника може бути звільнено у разі
виявлення чергового факту невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення.

Як встановлено у судовому засіданні
керівництвом ГСТ «Індустріальний» не
були дотримані вищевказані вимоги
Закону, і тому звільнення позивача 25
вересня 2013 року є неправомірним,
оскільки у позивача була відсутня
системність порушень трудової
дисципліни, не доведено з боку
відповідача невиконання посадових
обов'язків охоронця ОСОБА_2 Крім того,
рішення правління ГСТ
«Індустріальний» не є підставою для
звільнення позивача. Згідно п. 4.4.5.
Уставу ГСТ «Індустріальний» до
повноважень Правління Товариства,
зокрема входить, розгляд заяв про вихід
та прийняття нових членів Товариства,
прийняття рішень з цих питань, які
підлягають винесенню та затвердженню
на Загальних зборах Товариства. Таким
чином, Уставом ГСТ «Індустріальний» не
передбачено як підставу звільнення
рішення правління Товариства, а крім
цього, керівництво ГСТ
«Індустріальний» в порушення ст. 149
КЗпП України із рішенням правління
позивача не ознайомили, письмові
пояснення не зажадали, на засідання
комісії не запрошували.

Надане представником відповідача
клопотання трудового колективу ГСТ
«Індустріальний» до суду про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2 також не
може бути підставою для визнання дій
керівництва ГСТ «Індустріальний»
правомірними та у відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд приходить до висновку
про задоволення в цієї частині позивні
вимоги та визнає незаконним звільнення
та скасовує наказ № 18-ок від 25 вересня
2013 року про звільнення ОСОБА_2 згідно
рішення правління ГСТ
«Індустріальний» з посади охоронця ст.
40 п. 3 КЗПП України з 25 вересня 2013 року, а
також поновлює ОСОБА_2 на посаді
охоронця гаражно-споживчого
товариства «Індустріальний» з 26
вересня 2013 року.

В той час, не підлягають задоволенню
позовні вимоги позивача про визнання
рішення правління ГСТ
«Індустріальний» від 17.09.2013 року в
частини вирішення питання про
звільнення ОСОБА_2 з роботи, оскільки це
внутрішнє рішення Товариства та,
враховуючи вищевикладене, не тягне за
собою юридичних наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток визначається
відповідно до порядку розрахунку
заробітної плати, який затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100 (з наступними
змінами). Відповідно до зазначеної
постанови, а також п. 32 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.1992 року з наступними змінами у
випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку з
незаконним звільненням, він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з виплат за останні два
календарних місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Позивачем була надана довідка, згідно
якої середньоденна заробітна плата
ОСОБА_2 складає 47 грн. 05 коп. Позивач
погодився з розрахунком відповідача.

Кількість днів вимушеного прогулу
складає 123 днів, тому сума, яка підлягає
стягненню за час вимушеного прогулу
складає 5787 грн. 15 коп. (123 х 47,05)

Відповідно до ст..237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Суд
вважає, що порушення законних прав
працівника заподіяло ОСОБА_2 моральних
страждань, пов'язаних з вимушеними
матеріальними труднощами, душевними
переживаннями, додатковими зусиллями
для забезпечення свого побуту і
достатнього матеріального становища
родини. Однак суд вважає, що заявлені
позивачем вимоги про стягнення
моральної шкоди у розмірі 75000 грн.
оцінені ним суб'єктивно і є завищеними,
у зв'язку з чим вважає за необхідне
задовольнити їх на суму 1000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 232, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10,
11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
№ 12 - ок від 15 червня 2013 року про
оголошення догани ОСОБА_2.

Визнати незаконним звільнення та
скасувати наказ № 18-ок від 25 вересня 2013
року про звільнення ОСОБА_2 згідно
рішення правління ГСТ
«Індустріальний» з посади охоронця ст.
40 п. 3 КЗПП України з 25 вересня 2013 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді охоронця
гаражно-споживчого товариства
«Індустріальний» з 26 вересня 2013 року.

Стягнути з гаражно-споживчого
товариства «Індустріальний» на
користь ОСОБА_2 середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу у розмірі 5787
(п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн.
15 коп.

Стягнути з гаражно-споживчого
товариства «Індустріальний» на
користь ОСОБА_2 судові витрати у ромірі
229 грн 40 еоп.

Стягнути з гаражно-споживчого
товариства «Індустріальний» на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати в межах
суми платежу за один місяць у розмірі
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ -