________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/549/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Встановив:

Позивачі звернулись до суду з
вимогами ухвалити рішення про
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної
шкоди 80735,93 грн та судові витрати в сумі
807,36 грн, на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн
та судові витрати в сумі 10114,7 грн,
стверджуючи, що неправомірні дії
відповідача - ОСОБА_3 порушив Правила
дорожнього руху - спричинили
пошкодження належного ОСОБА_2 майна -
автомобіля і матеріальна шкода це є
вартість поновлюючого ремонту
автомобіля. Позивач ОСОБА_1, який під
час ДТП керував автомобілем ОСОБА_2,
стверджує, що неправомірні дії
відповідача спричинили йому - ОСОБА_1
моральну шкоду. У судовому засіданні
представники позивачів вимоги
підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав.

Суд вислухав учасників процесу,
свідка, вивчив надані документи і
матеріали по адміністративній справі
№3-6484 і встановив наступне:

7 серпня 2010 року о 2 годині 10 хв. На
перехресті вулиць Краснова і
Адміральський проспект у м.Одесі
сталося ДТП - автомобіль марки »Toyota
Yaris» під керуванням водія ОСОБА_1
зіткнувся з автомобілем марки «Hundai
Н-200» під керування водія ОСОБА_3
Причиною ДТП стало порушення водієм
ОСОБА_1 п.8.7.3.е Правил дорожнього руху:
водій скоїв виїзд на регульоване
перехрестя на заборонений сигнал
світлофору. Внаслідок зіткнення
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Згідно висновку №3587
експертного авто товарознавчого
дослідження, виконаного експертом
ОНДІСЕ В.В. Воротинцевим 19.04.2011 року,
розмір матеріальної шкоди власнику
автомобіля «Toyota Yaris» складає 79946,94 грн.
Постановою Київського райсуду м.Одеси
від 24 грудня 2010 року ОСОБА_1 визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України, але з підстав, визначених
ст.38 КпАП України ОСОБА_1 не
притягувався до адміністративної
відповідальності. Постановою
апеляційного суду Одеської області від
9.02.2011 року постанову Київського
райсуду від 24.12.2010 року змінено і
виключено з постанови вказівку про
винність ОСОБА_1 в вчиненні
адміністративного правопорушення.

Позивачі вважають винним у порушенні
Правил дорожнього руху ОСОБА_3 і
стверджують, що саме відповідач скоїв
виїзд на регульоване перехрестя на
заборонений сигнал світлофору, що
призвело до зіткнення автомобілів,
тому звернулись у 2013 році до суду з цим
позовом. ОСОБА_2 вимагає стягнути з
відповідача на його - позивача- користь
вартість відновлюю чого ремонту
автомобіля «Toyota Yaris», витрати на
виконання авто товарознавчого
дослідження і сплату судового збору.
ОСОБА_1 стверджує, що неправомірні дії
ОСОБА_3 заподіяли йому - позивачу-
моральну шкоду, яка полягає у
незручностях, перенесених позивачем
із-за «відсутності можливості
користуватися автомобілем «Toyota Yaris».
Розмір моральної шкоди позивач
визначив у 10 000 грн. ОСОБА_1 вимагає
стягнути з відповідача і витрати на
судовий збір та на правову допомогу.

Позивачева сторона, обґрунтовуючи свої
вимоги, посилалась на такі докази:
постанову апеляційного суду Одеської
області від 09.02.2011 року про зміну
постанови Київського райсуду м.Одеси
від 24.12.2010 року, висновок авто
товарознавчого дослідження щодо
розміру майнової шкоди, виконаного
експертом ОНДІСЕ В.В. Воротинцевим
19.04.2011 року, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу - автомобіля „
Toyota Yaris",належного ОСОБА_2, квитанції про
оплату експертних робіт, про оплату
судового збору, про оплату правової
допомоги, пояснення свідків ОСОБА_5 і
ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3, не визнаючи
позовні вимоги , посилався матеріали
адміністративної справи щодо ОСОБА_1
№3-648410 і стверджував, що ДТП сталося з
вини водія ОСОБА_1 Крім того,
представник відповідача надав до суду
письмове клопотання про застосування
строку позовної давності: ДТП сталося у
серпні місяці 2010 року, а позов до суду
надано 4.09.2013 року.

При вищенаведених обставинах суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з
таких підстав:

Факт зіткнення автомобілів 7.08.2010 року
під керуванням водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у
судовому засіданні визнано сторонами і
підтверджується адміністративними
матеріалами №3-648410. Відповідальність
водіїв не була застрахована за
договором обов»язкого страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів в порушення діючого
законодавства.

Апеляційний суд Одеської області,
змінюючи частково постанову
Київського райсуду м.Одеси щодо
визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст..124 КУпАП, зазначив, « в
порушення вимог ст..251 КУпАП, суд визнав
в якості доказу по справі про
адмінправопорушення відеозапис,
зроблений працівниками ДАЇ, але даний
відео запис визиває сумнів». По даній
справі суд не досліджує відеозапис ДТП,
зроблений працівниками УДАЇ. Разом з
тим, в адміністративних матеріалах
міститься схема ДТП і висновок №83088316
транспортно-трасологічного
дослідження механізму і обставин
зіткнення автомобіля «Hundai» з
автомобілем »Toyota Yaris», виготовлений
26.08.2010 року експертом ОНДІСЕ С.Л.
Осмаковець. Згідно з зазначеними
документами « автомобіль »Toyota Yaris»,
рухаючись по вул..Краснова, в»їхав на
перехрестя на забороняючий «червоний»
сигнал світлофору, а мікроавтобус
«Hundai», рухаючись по Адміральському
проспекту, в»їхав на перехрестя на
дозвільний «зелений» сигнал
світлофору. (Виконати таке ж експертне
дослідження по цивільній справі не
надається можливим у зв»язку з
відчуженням ОСОБА_2 автомобіля »Toyota
Yaris» і ремонтом автомобіля «Hundai»). З
огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що винним у порушенні Правил
дорожнього руху, що призвело до
зіткнення автомобілів, є водій ОСОБА_1

Щодо застосування строків
позовної давності. Суд не погоджується
з доводами відповідачевої сторони про
порушення позивачами строків
загальної позовної давності,
визначених ст.257 ЦК України. У даному
випадку строк позовної давності
належить рахувати з дня ухвалення
апеляційним судом Одеської області
постанови - 9 лютого 2011 року.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються ст.1166,1187 ЦК
України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України,
суд

Вирішив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовити у
задоволенні позову до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржене до
Одеського апеляційного суду через
Київський райсуд м.Одеси протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.