Справа №303/153/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

11 березня 2014 року
м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого-судді
Куцкір Ю.Ю.

при секретарі
Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу в залі засідань в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Мукачівської міської ради, ТзОВ "І.Т.В.
Сервіс Плюс" про визнання дійсним та
укладення договору житлового найму у
письмовій формі, -

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Виконавчого комітету Мукачівської
міської ради, ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс"
про визнання дійсним та укладення
договору житлового найму у письмовій
формі.

Позов обґрунтовує тим, що вона проживає
в АДРЕСА_2. В даній квартирі вона
проживає з дня свого народження по
сьогоднішній день. Зареєстрована вона
у даній квартирі з 12.04.2002 року, що
підтверджується відповідною відміткою
у паспорті. Факт її проживання у даній
квартирі підтверджується також актом
№17 від 15.03.2013 року завірений
управляючою компанією "І.Т.В. Сервіс
Плюс". Крім неї у даній квартирі
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Останні не
заперечують щодо укладення договору,
про що надали заяви-згоди. Даний
будинок належав ВАТ "Мукачівський
м'ясокомбінат" та згідно з рішенням
Мукачівського міськвиконкому за №163
від 24.07.2007 року переданий у комунальну
власність. При передачі даного будинку
у комунальну власність, вся
документація на будинок була втрачена
і на сьогоднішній день укласти договір
найму та приватизувати займану
квартиру вона не має можливості. Вказує
на те, що справно сплачує всі
комунальні послуги, а комунальні
служби міста надають їй відповідні
послуги. До сьогоднішнього часу ні
ЖРЕП-3 (а з грудня 2012 року, управляюча
компанія ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс"), ні
виконавчий комітет Мукачівської
міської ради ніяким чином не
заперечували та не ставили під сумнів
законність її проживання в квартирі,
питання про виселення на протязі майже
19 років взагалі не ставилося. Вважає, що
в даному випадку сторони на протязі
тривалого часу вчиняють дії, які
свідчать про виконання договору, тому є
всі законні підстави для визнання
такого договору дійсним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
просила позов задовольнити.

Представник Виконавчого комітету
Мукачівської міської ради та
представник ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" у
судове засідання не з'явилися, подали
до суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності проти задоволення позову
не заперечили.

Дослідивши та перевіривши зібрані у
справі докази, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст.9 Житлового кодексу
Української РСР житлові права
охороняються законом, за винятком
випадків, коли вони здійснюються в
суперечності з призначенням цих прав
чи з порушенням прав інших громадян або
прав державних і громадських
організацій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу
Української РСР виконавчі комітети
міських рад приймають рішення про
надання жилих приміщень у будинках
житлового фонду місцевої Ради.
Статтею 61 Житлового кодексу
Української РСР передбачено, що
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Управління житловим фондом
здійснюється власником або
уповноваженим ним органом у межах,
визначених власником відповідно до
ст.18 Житлового кодексу Української РСР.

Судом встановлено, що рішенням
Мукачівської міської ради №163 від
24.07.2007 року затверджено акти
приймання-передачі відомчих житлових
будинків ВАТ "Мукачівський
м'ясокомбінат" та передано у комунальну
власність АДРЕСА_1

Як вбачається з довідки з місця
проживання про склад сім'ї та прописку,
виданої 19.01.2013 року ТзОВ «І.Т.В. Сервіс
Плюс», та акту №17 від 15.03.2013 року, який
завірений ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс»,
позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 з
12.04.2002 року.

З довідок №№18,19,7 вбачається, що на ім'я
позивача відкрито особові рахунки по
оплаті за користування
житлово-комунальними послугами,
заборгованість по яких відсутня.

Таким чином, сплачуючи за користування
житлово-комунальними послугами (ст. 67
Житлового кодексу Української РСР) та
квартирну плату (ст.66 Житлового кодексу
Української РСР), позивач фактично
виконує обов'язки по виконанню
договору найму жилого приміщення.

В судовому засіданні також
встановлено, що в паспорті позивача
стоїть відмітка про реєстрацію її
місця проживання з 12.04.2002 року в
квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Статтею 3
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» роз'яснено, що
реєстрація це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції, а довідка
про реєстрацію місця проживання або
місця перебування це документ, який
видається органом реєстрації особі за
її вимогою та підтверджує реєстрацію
місця проживання або місця перебування
особи. З аналізу ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
вбачається, що підставою для
реєстрації місця проживання особи є
документ, що підтверджує право на
проживання в житлі. Із врахування
наведеного, суд приходить до висновку
про наявність у позивача права на
користування (проживання) в квартирі
АДРЕСА_1, а відтак і права на оформлення
відносин з приводу користування жилим
приміщенням шляхом укладення договору
найму жилого приміщення в письмовій
формі.

Як передбачено ч.2 ст. 218 ЦК України якщо
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

В силу положень ст.10, ч.3 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, а також
визнання відповідачами позову як
уповноважених власників спірної
квартири, правомірність підстав
проживання ОСОБА_1 в квартирі, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити, визнати дійсним договір
житлового найму квартири АДРЕСА_1 між
позивачем і ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та
зобов'язати Виконавчий комітет
Мукачівської міської ради надати
дозвіл на укладення із ОСОБА_1 договору
житлового найму квартири АДРЕСА_1 у
письмовій формі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218,
223, 294 ЦПК України, ст.ст. 9, 15, 18, 61
Житлового кодексу Української РСР,
суд,-

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір найму квартири
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ТОВ «І.Т.В. Сервіс
Плюс».

Зобов'язати Виконавчий комітет
Мукачівської міської ради надати
дозвіл на укладення із ОСОБА_1
письмового договору житлового найму
квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий

Ю. Ю. Куцкір