Справа № 522/620/13-ц
Провадження № 2-п/522/201/14
УХВАЛА

06 травня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 04 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 04 березня 2014
року позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект»
були задоволені та в рахунок погашення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
15 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_1
та АКІБ «УкрСиббанк», яка станом на 04
грудня 2012 року складає 77 285, 71
швейцарських франків, що за курсом НБУ
станом на 04 грудня 2012 року складає 667 319,
60 грн. звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме на: трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві
спільної часткової власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 01 червня 1999 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд вищевказаного заочного
рішення, посилаючись на те, що в день
постановлення вищевказаного рішення
він хворів і не міг бути присутнім в
судовому засіданні, а тому його неявка
мала поважні причини.

Також зазначає, що договір про надання
споживчого кредиту №0 від 15
лютого 2007 року повинен бути визнаний
недійсним, оскільки Банком не було
дотримано всіх істотних умов договору
при його укладенні, а саме не була
надана позичальнику в письмовому
вигляді вся необхідна інформація,
передбачена ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів». Крім того, у
разі визнання недійсним кредитного
договору, договір іпотеки також мав
бути визнаним недійсним, тому що він є
похідним від основного зобов'язання.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
заяви повідомлялись належним чином
згідно вимог ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 04 березня 2014
року, тому така заява не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.
Таким чином, підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мали б змінити рішення суду по суті.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачі про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином у відповідності до ст. 74
ЦПК України, що підтверджується
відповідними поштовими повідомленнями
про вручення, що повернулись до суду.
Про слухання справи 04 березня 2014 року
представник ОСОБА_1 був повідомлений
належним чином у відповідності до ст. 74
ЦПК України, що підтверджується його
підписом у довідковому листі. Будь-яких
заяв про перенесення розгляду справи
на вказану дату від ОСОБА_1 та його
представника до суду не надходило.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів, що не
з'явився в судове засідання з поважних
причин, а відповідно не довів, що
розгляд справи слід було відкласти
через його неявку.

Стосовно другої частини підстави для
перегляду заочного рішення, то суд
виходить з того, що представником
відповідача не наведено та не
представлено жодного доказу, що має
істотне значення для правильного
вирішення справи, виходячи з
наступного.

Під час винесення судом заочного
рішення від 04 березня 2014 року судом
було встановлено, що 15 лютого 2007 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №0,
відповідно до умов якого Банк надав
відповідачу кредит в іноземній валюті
в сумі 66 500, 00 швейцарських франків, а
відповідач зобов'язався повернути
наданий кредит у повному обсязі не
пізніше 15 лютого 2018 року згідно з
графіком погашення кредиту та сплатити
за користування кредитом 8, 49 % річних.
Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
АКІБ «УкрСиббанк» прийнято в іпотеку
заставу нерухомості, а саме
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, що є
спільною частковою власністю ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Саме в рахунок погашення
заборгованості, яка утворилась у
відповідачів за договором про надання
споживчого кредиту №0 від 15
лютого 2007 року було звернено стягнення
на предмет іпотеки у вигляді
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Твердження ОСОБА_1 про те, що
вищевказані договори повинні бути
визнані недійсними у зв'язку з
порушенням Банком вимог ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів» є
безпідставними, оскільки відповідачі
не звертались до суду з відповідними
вимогами, тому вони судом не
розглядались.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідач не з'явився в судове
засідання з поважних причин та не надав
жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд
своєю ухвалою залишає заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст.74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 04 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена