УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

з участю представника заявника -
ОСОБА_1

представника заінтересованої
особи - Кіт В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові скаргу ОСОБА_3
на постанову старшого державного
виконавця Личаківського відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження, суд -

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду із
скаргою, просить визнати неправомірною
та скасувати постанову старшого
державного виконавця Личаківського
відділу Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 31.07.2013р., якою виконавче
провадження з примусового виконання
про зобов'язання ОСОБА_3
використовувати квартиру за
призначенням як житлове приміщення
закінчено. Мотивує тим, що винесення
оскаржуваної постанови про закінчення
виконавчого провадження саме з підстав
ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження» не є об'єктивним та
правомірним, постанова винесена без
належних на це правових підстав.
Вважає, що відсутність конкретизації
дій, за невиконання яких боржник
притягується до відповідальності не
дає підстав для накладення штрафних
санкцій, а отже постанова повинна бути
визнана неправомірною.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1, по належній
довіреності від 14.07.2011р., вимоги і
мотиви скарги підтримав та просить
таку задоволити.

Старший державний виконавець
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Кіт В.Ю., по
дорученню від 03.02.2014р., у судовому
засіданні заперечила проти
обґрунтованості скарги, мотивуючи тим,
що постанова винесена з врахуванням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження». Тому вважає вимоги
скарги безпідставними, просить такі
відхилити.

Перевіривши матеріали справи,
матеріали виконавчого провадження, суд
вважає, що скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судовому засіданні встановлено, що
постановою старшого державного
виконавця Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Кіт В.Ю. ВП №36196365 від 26.07.2013 року
повторно накладено штраф на боржника в
розмірі 680 грн. (а.с.55)

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 89 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Перевіряючи обґрунтованість винесеної
постанови, суд вважає, що така прийнята
в межах і на підставі закону.

Ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону
та вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

З матеріалів справи вбачається, що
державним виконавцем скеровано
подання в Личаківський РВ ЛМУ ГУ МВСУ у
Львівській області про внесення
відповідних відомостей до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування за наявністю
ознак злочину передбаченого ст. 382 КК
України та винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
(а.с. 62).

Суд вважає вимоги скарги про визнання
неправомірною та скасування постанови
старшого державного виконавця
Личаківського відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від
31.07.2013р., якою виконавче провадження з
примусового виконання про зобов'язання
ОСОБА_3 використовувати квартиру за
призначенням як житлове приміщення
закінчено, необґрунтованими.

Тому в задоволенні скарги слід
відмовити в цілому.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на
постанову старшого державного
виконавця Личаківського відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга протягом п'яти днів до
Апеляційного суду Львівської області з
дня проголошення ухвали.

Суддя:
Нор Н. В.