Справа № 444/3462/13-ц
Провадження № 2/444/75/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

04 квітня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі ^

головуючого судді
Мартинишин Я. М.,

при секретарі
Дмитроца З.В.

з участю представника позивача
Кудрик Т.П.

представника третьої особи
Макогін В.М.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м.Жовкві Львівської області
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«Приват Банк» до ВАТ «СведБанк»,
ОСОБА_3, 3-ї особи: Відділу ДВС
Жовківського РУЮ про звільнення майна
з-під арешту ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до відповідача про звільнення
майна з-під арешту, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25.07.2008 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3
було укладено кредитний договір
№LVH1AR06470157, згідно з яким позивач надав
відповідачу ОСОБА_3 кредит в розмірі 50
143, 87 грн. В забезпечення виконання
зобов»язання за кредитним договором
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3
укладено договір застави
автотранспорту № LVH1AR06470157 від 25.07.2008
року. Відповідно до умов договору
застави відповідач ОСОБА_3 передав в
заставу позивачу автомобіль марки ВАЗ,
модель: 210740, рік випуску : 2008,тип ТЗ:
легковий седан-В, № кузова/шасі :
НОМЕР_3, реєстраційний номер:НОМЕР_4.

01.08.2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Жовківського РУЮ Макогін В.М. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №1-287/09 Галицького районного суду
м.Львова на користь відповідача ВАТ
«СведБанк» про стягнення боргу з
ОСОБА_3 на користь ВАТ «СведБанк»,
накладено арешт на вищевказаний
автомобіль, належний на праві
власності відповідачу ОСОБА_3
Вищевказане обтяження державного
виконавця Макогін В.М. зареєстровано в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, що підтверджується витягом з
державного реєстру обтяжень рухомого
майна за №37366962 від 14.08.2012 року.

Зазначає, що згідно «Інструкції про
проведення виконавчих дій» №74/5 від
15.12.1999року та ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернене у
разі: 1) виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів; 2) коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю. Право застави у ПАТ
КБ «ПриватБанку» виникло, 25.07.2008 року , а
постанова (ухвала рішення суду),
постанова про накладення арешту, акт
опису та арешту майна були винесені у
2009 році, тобто пізніше ніж було
укладено договір застави. А тому
просять позов задоволити та звільнити
з-під арешту вище вказаний автомобіль,
а також заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь - які
дії пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
«Приватбанк» права розпорядження
відносно зазначеного автомобіля. Та
стягнути з відповідачів сплачений при
подачі до суду в користь позивача
судовий збір.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
надала суду аналогічні пояснення як і в
позовній заяві, просить суд позовні
вимоги задоволити.

Представник третьої особи ВДВС
Жовківського РУЮ -Макогін В.М. в
судовому засіданні проти позову не
заперечив та пояснив, що при накладені
арешту на вищевказаний автомобіль
державному виконавцю, на той час, не
було відомо про те, що даний автомобіль
знаходиться у заставі банку.

Представник відповідача ВАТ
«СведБанк» жодного разу в судове
засідання не прибули , хоча про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть у справі, не з'явилися в
судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки у судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з"ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
ПАТ КБ "ПриватБанк" належить задоволити
з наступних підстав.

Положеннями ст.41 Конституції України,
статті 1 Першого протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону
№ 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає, що право
приватної власності є непорушним.
Кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Судом встановлено, що 25.07.2008 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№LVH1AR06470157, згідно з яким позивач надав
відповідачу ОСОБА_3 кредит в розмірі 50
143, 87 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9,60% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 24.07.2015року.

В забезпечення виконання зобов»язання
за кредитним договором відповідно до
умов договору застави відповідач
ОСОБА_3 передав в заставу позивачу
автомобіль марки ВАЗ, модель: 210740, рік
випуску : 2008,тип ТЗ: легковий седан-В, №
кузова/шасі : НОМЕР_3, реєстраційний
номер:НОМЕР_4, згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_5 від 24.07.2008 року.

01.08.2011 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Жовківського РУЮ Макогін В.М. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №1-287/09 Галицького районного суду
м.Львова на користь відповідача ВАТ
«СведБанк» про стягнення боргу з
ОСОБА_3 на користь ВАТ «СведБанк»,
накладено арешт на все рухоме майно
належне відповідачу ОСОБА_3, а саме : на
вищевказаний автомобіль, належний на
праві власності відповідачу ОСОБА_3

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_3, в порушення умов
кредитного договору № LVH1AR06470157 від
25.07.2008 року, належним чином своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту,
сплати процентів та інших платежів
передбачених договором, не виконує,
внаслідок у нього утворилася
заборгованість перед ПАТ КБ
«Приватбанк» по даному кредитному
договору.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави,
тобто позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк»
право застави виникло з моменту
укладення договору застави з 25.07.2008
року, акт опису та арешту майна були
винесені у 2009 році , тобто пізніше ніж
було укладено договір застави .

Крім того, згідно із ст.14 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації . Обтяжувач
з вищим пріоритетом має переважне
право на звернення стягнення на
предмет обтяження.

Як вбачається із витягу Державного
реєстру обтяжень рухомого майна 29.07.2008
року за №7649084 було накладено обтяження
на заставлене майно відповідача
ОСОБА_3, тобто вищий пріоритет на
заставлене майно має позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Окрім того, як вбачається із графіку
погашення кредиту за кредитним
договором LVH1AR06470157 від 25.07.2008 року
заборгованість відповідача перед
позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» складає
50 143,88 грн. що значно перевищує вартість
предмету застави .

Відповідно до ст.572 ЦК України та ч.2 ст.1
Закону України «Про заставу» в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 17 Закону України «Про заставу»
передбачено, що заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом або договором.

У відповідності до ст.589 ЦК України та
ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу»,
у разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, а також за рахунок предмета
застави має право задовольнити в
повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи сплату
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, необхідних витрат на
утримання заставленого майна, а також
витрат, понесених у зв'язку із
пред'явленням вимоги, якщо інше не
встановлено договором. При частковому
виконанні боржником забезпеченого
заставою зобов'язання застава
зберігається в початковому обсязі.

Стаття 54 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає, що звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів або ж
якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю. Про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Як вбачається із матеріалів справи, у
позивача першого виникло право застави
на спірний транспортний засіб як
спосіб забезпечення зобов'язання за
кредитним договором № LVH1AR06470157 від
25.07.2008 року, а саме з моменту укладення
договору застави - 25.07.2008 року, на який
потім - 01.09.2011 року державним виконавцем
Відділу ДВС Жовківського районного
управління юстиції Львівської області
було накладено арешт.

А тому, беручи до уваги те, що боржник
ОСОБА_3 не виконав зобов'язання,
забезпеченого заставою (спірним
автомобілем), то, як вважає суд,
накладення арешту на даний автомобіль
порушує права позивача як кредитора
(заставодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна при невиконанні боржником
зобов'язання, який в силу застави має
переважне право на це перед іншими
кредиторами.

У відповідності до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

З огляду на наведені обставини, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими, а його
порушене право підлягає захисту шляхом
зняття арешту з спірного транспортного
засобу та забороною органам Відділу
державної виконавчої служби вчиняти
будь - які виконавчі дії, пов'язані з
обмеженням позивача права
розпоряджатися даним автомобілем , та
підлягає стягненню сплачений Банком
судовий збір в розмірі 229, 40 грн. (двісті
двадцять дев»ять грн.40 коп.) згідно
платіжного доручення від 17.10.2013 року що
підлягають солідарному стягненню із
Відповідачів на користь позивача ПАТ
КБ «ПриватБанку».

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 208, 209 ч.3 ,
212-215,218,224-227,294 ЦПК України , суд-

В И Р
І Ш И В :

Позов задоволити .

Звільнити з-під арешту ,
накладеного 01.08.2011 року постановою
державного виконавця ВДВС
Жовківського РУЮ Львівської області
Макогоном В.М., на майно , належне на
праві власності ОСОБА_3 , а саме :
автомобіль марки ВАЗ , модель : 210740, рік
випуску : 2008, тип ТЗ : легковий седан-В, №
кузова/шасі : НОМЕР_3, реєстраційний
номер : НОМЕР_4 .

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов"язані з обмеженнням ПАТ КБ
"ПриватБанк" права розпорядження
відносно автомобіля марки ВАЗ, модель:
210740 , рік випуску : 2008, тип ТЗ : легковий
седан-В, № кузова/шасі : НОМЕР_3,
реєстраційний номер : НОМЕР_4 .

Стягнути солідарно з ВАТ
"СведБанк"(м.Львів, вул.Гуцульська , 15 ,
Жовківського району Львівської
області) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 , паспорт
серії НОМЕР_2 виданий Жовківським РВ
ГУМВСУ у Львівській області від 09.08.2005
року , індивідуальний ідентифікаційний
№ НОМЕР_1) в користь ПАТ КБ "ПриватБанк"
(49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, 50, ,
рах.№0001 , МФО №305299) документально
підтверджені судові витрати , а саме ,
сплачений судовий збір в розмірі 229 грн.
40 коп. (двісті двадцять дев"ять грн. 40
коп.) .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Жовківський
районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що
заочне рішення може бути переглянуто
судом який його ухвалив за письмовою
заявою. Заяву про перегляд заочного
рішення має бути подано протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мартинишин Я.
М.