Справа № 346/6990/13-ц
Провадження № 22-ц/779/679/2014
Головуючий у 1 інстанції
Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Горблянського Я.Д.

суддів
Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

участю: представника
апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3

представника Коломийської міськради -
Торос В.Я.

представника ТзОВ «Інформ-Преса» -
Гаврилюк Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Коломийської міської ради, Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інформ-Преса», третя особа ОСОБА_6 про
визнання незаконним рішення, визнання
незаконним договору оренди та усунення
перешкод, - за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 04 лютого 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до Коломийської міської
ради, ТзОВ «Інформ-Преса» та просив
визнати незаконним рішення
Коломийської міської ради №2232-41/2009 від
29.07.2009 року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ТзОВ «Інформ-Преса» площею 12
кв.м. по АДРЕСА_1 та недійсним договір
оренди земельної ділянки, укладеного
між Коломийською міською радою та ТзОВ
«Інформ-Преса», усунути перешкоди у
розпорядженні торгівельними
приміщеннями в будинкуАДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання ТзОВ «Інформ-Преса»
демонтувати кіоск. Позов мотивував тим,
що ТзОВ «Інформ-Преса» чинить
перешкоди у користуванні майном
законним власникам торгових приміщень
по АДРЕСА_1, здійснюючи незаконну
підприємницьку діяльність у самочинно
встановленому кіоску на незаконно
отриманій в оренду земельній ділянці.

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду від 18.12.2013 року до участі в справі в
якості третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідача залучено
фізичну особу-підприємця ОСОБА_6

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 04.02.2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
вважаючи його незаконним та
необ'єктивним, висновки безпідставними
та необґрунтованими, такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу.

Суд не взяв до уваги, що позивач є
співвласником будинку АДРЕСА_1, який
межує із спірною земельною ділянкою, у
зв'язку із чим він так як і інші
співвласники торгових приміщень має
право на отримання зазначеної
земельної ділянки в оренду з метою
повноцінною використання будинку.

Проте, Коломийська міська рада
незаконно розпорядилась земельною
ділянкою комунальної власності площею
12 кв.м., передавши її в оренду
відповідачу, всупереч вимог ст. 124 ЗК
України без проведення земельних
торгів.

Судом невірно застосовано ст. 118 ЗК
України, оскільки дана норма
стосується виключно безоплатної
приватизації земельної ділянки
комунальної, державної власності
громадянами України.

Договір оренди земельної ділянки не
дає права розмістити кіоск на
орендованій ділянці ТзОВ
«Інформ-Преса». Так, відповідно до
вимог п.2.30, 2.31 діючого Наказу «Про
затвердження Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності»
розміщення тимчасових споруд
самовільно забороняється, тому у разі
закінчення строку дії, анулювання
паспорта прив'язки, самовільного
встановлення тимчасової споруди така
тимчасова споруда підлягає демонтажу.
Державні органи визнали факт
відсутності відповідного рішення щодо
надання дозволу на розміщення спірного
кіоску, однак жодним чином не бажають
вживати заходів щодо усунення порушень
закону.

У зв'язку із цим, заявлена вимога про
зобов'язання відповідача демонтувати
кіоск є обґрунтованою, так як
стосується порушника закону, а
самочинність встановленого кіоску є
доведеною зібраними доказами по
справі.

За наведених доводів просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані докази, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Даним вимогам законодавства
оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що факт незаконного отримання в
оренду спірної земельної ділянки
недоведений, а вимога про знесення
кіоску є передчасною та
необґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частина 3 ст. 152 ЗК України визначає
способи захисту порушених прав,
зокрема: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Коломийської міської ради від
29.07.2009 року затверджено проект
землеустрою та надано в оренду ТзОВ
«Інформ-Преса» земельну ділянку
загальною площею 12 кв.м по АДРЕСА_1
терміном 5 років для встановлення та
обслуговування кіоску по продажу преси
за рахунок земель міської ради. На
підставі договору оренди землі від
08.09.2009 року ТзОВ «Інформ-Преса»
прийняв у платне строкове користування
від Коломийської міської ради цю
земельну ділянку для встановлення та
обслуговування кіоску по продажу
преси.

З`ясовано, що прибудинкова територія
власникам торгових приміщень в будинку
АДРЕСА_1, зокрема і позивачу, в
користування або у власність не
передавалась.

Ні в суді першої інстанції, ні при
апеляційному розгляді позивач не навів
достатніх доказів порушення
земельного законодавства при
отриманні в оренду відповідачем
спірної ділянки. Як вбачається з
документів, що знаходяться в
матеріалах справи, передача земельної
ділянки міською радою відбулась
відповідно до ст.ст. 12, 93, 124 ЗК України,
Цивільного кодексу, ЗУ «Про оренду
землі», відповідно до повноважень
наданих органу місцевого
самоврядування ЗУ «Про місцеве
самоврядування».

Посилання апелянта на підставність
скасування оренди земельної ділянки в
зв'язку з не проведенням земельних
торгів колегія суддів відхиляє. Так, на
час встановлення договірних відносин
між органом місцевого самоврядування
та ТзОВ «Інформ-Преса» щодо оренди
спірної земельної ділянки ч. 5. ст. 135 ЗК
встановлювала, що земельні торги
проводяться у порядку, встановленому
законом, якого не існувало. Закон про
внесення змін у Земельний кодекс
України (щодо порядку проведення
торгів) набрав чинності тільки 19.08.2012
року.

Таким чином, відмова у задоволенні
позовних вимог про скасування рішення
міської ради та договору оренди
спірної земельної ділянки відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи не вбачається, що
відповідач, шляхом встановлення
кіоску, порушує права та охоронювані
законом інтереси користування ОСОБА_2
земельною ділянкою загального
користування. Так, кіоск змонтований ще
в 1995 році, що вбачається з технічного
паспорта, встановлення кіоску у 1997 році
погоджувалось з адміністрацією
Коледжу права і бізнесу, на території
якого він розташований (а.с. 172), дозвіл
на його монтаж надано розпорядженням
виконавчого комітету Коломийської
міської ради 04.03.1997 року (а.с. 174), жодних
порушень при експлуатації кіоску
державними чи органами місцевого
самоврядування не зафіксовано, а
комунальні служби здійснюють
необхідне обслуговування території
біля кіоску на підставі договорів,
укладених з відповідачем. За таких
обставин, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
сама по собі, відсутність у ТзОВ
«Інформ-Преса» паспорта прив'язки на
тимчасову споруду не може бути
підставою для демонтажу кіоску.

Разом з тим, Апеляційний суд вважає
зайвим і таким, що підлягає виключенню
з мотивувальної частини оскаржуваного
рішення посилання суду першої
інстанції на приписи ст. 376 ЦК України,
оскільки об'єкт спору - кіоск не є
об'єктом нерухомості, на який
поширюється режим самочинного
будівництва в розумінні зазначеної
норми. Проте, зазначена обставина не
впливає на правильність ухваленого
судом рішення.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає оскаржуване рішення суду
по суті правильним і таким, що ухвалене
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 04 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Я.Д. Горблянський

О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський