Справа № 199/3870/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про виділ в натурі майна, що
знаходиться у спільній частковій
власності, стягнення грошової
компенсації, припинення права
власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом
до відповідача про виділ в натурі
майна, що знаходиться у спільній
частковій власності, стягнення
грошової компенсації, припинення права
власності, зазначивши, що з 03 жовтня 2007
року вона з відповідачкою ОСОБА_2
являються співвласниками у рівних
долях , а саме по ? частці кожен, майна
померлого брата - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, гаражного боксу
НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі
«Гаражний кооператив №1 «Жигулі» по
АДРЕСА_2 та легкового автомобіля ГАЗ-24,
1978 року виготовлення, двигун НОМЕР_1,
шасі НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, державний
номерний знак НОМЕР_5.

Проте, з часу прийняття спадщини
позивач не має змоги користуватись
належною їй 1/2 частиною спадкового
майна, яким в повному обсязі з 2007 року
користується син відповідачки - ОСОБА_3,
який привласнив автомобіль і про його
місцезнаходження їй нічого не відомо,
одноосібно користувався гаражним
боксом протягом останніх 6 років,
проживає в успадкованій сторонами
квартирі, переобладнавши однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 в двокімнатну,
влаштувавши перегородку в житловій
кімнаті, в зв'язку з чим утворились дві
житлові кімнати площею 11,0 кв.м. та 6,1
кв.м. Добровільної згоди про порядок
користування спільним майном чи
розподіл майна, що перебуває у спільній
частковій власності з відповідачкою,
досягнути не вдалось. У зв'язку з цим,
позивач просить суд виділити їй у
власність в цілому гаражний бокс
НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі
«Гаражний кооператив № 1 «Жигулі» по
АДРЕСА_2, припинивши право власності
відповідача на 1/2 його частину;
стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову
компенсацію вартості 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини
легкового автомобіля ГАЗ-24 в розмірі
137252,50 коп., припинивши її право
власності на вказане майно, а також
стягнути судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд їх
задовольнити, надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
зазначивши, що позивач на разі
користується гаражним боксом, на який
відсутні правовстановлюючі документи.
Також зазначив, що ні відповідач, ні її
син автомобілем ГАЗ -24 на разі не
володіють та про його місцезнаходження
не знають. Щодо сплати компенсації за
частку у спірній квартирі, представник
відповідача також заперечував тому що
чинним законодавством не передбачено
стягнення в примусовому порядку
грошової компенсації вартості частки у
спільному майні.

Третя особа в судовому засіданні проти
позову заперечував, оскільки він та
його мати не мають коштів, щоб сплатити
вартість частки позивача у спірній
квартирі, місце знаходження автомобіля
йому невідомо, а гаражем користується
позивач.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що заявлені позивачем
вимоги не підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі є рідними сестрами,
яким на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 01 жовтня 2010
року після смерті брата - ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1, по 1/2
частині кожній. Відповідно до рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2013 року за
позивачем було визнано також право
власності на 1/2 частині автомобіля
ГАЗ-241978 року виготовлення, двигун
НОМЕР_1, шасі НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_5, який
також належав померлому брату.

Що стосується гаражного боксу НОМЕР_2 в
обслуговуючому кооперативі «Гаражний
кооператив № 1 «Жигулі» по АДРЕСА_2, то
відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Відповідно до ст.. 182 цього Кодексу
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Однак,
відповідним органом державна
реєстрація прав на нерухоме майно -
спірний гараж - проведена не була, у
зв'язку з чим гараж НОМЕР_2 в
обслуговуючому кооперативі «Гаражний
кооператив № 1 «Жигулі» по АДРЕСА_2 не
входить до складу спадщини (ст. 1218 ЦК
України). Дані обставини були
встановлені рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06
листопада 2012 року та рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2013 року залишені
без змін. Доказів щодо здійснення
державної реєстрації права власності
на спірний гаражний бокс на час
розгляду справи в суді позивачем
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не
надано. А тому позовні вимоги щодо
виділу позивачу у власність вказаного
гаражу, право власності на який ні за
ким не зареєстровано, задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою. Право на
частку у праві спільної часткової
власності у співвласника, який отримав
таку компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України,
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 2)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 364,
365 ЦК України, неможливо припинити
право на частку у спільний частковій
власності без внесення грошових коштів
на рахунок суду, проте такі вимоги
позивачем до суду не ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню в повному
обсязі. У зв'язку з даним результатом
справи, не підлягають стягненню з
відповідача і судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виділ в натурі майна, що знаходиться у
спільній частковій власності,
стягнення грошової компенсації,
припинення права власності, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Руденко