АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/774/2495/14
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №27
суддя Трещов В.В.
Доповідач суддя Рудь В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 21 січня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», треті особи ОСОБА_2,
Державна спеціалізована фінансова
установа «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву» в
особі Дніпропетровського
регіонального управління державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву», про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся
з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті
особи ОСОБА_2, Державна спеціалізована
фінансова установа «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» в особі
Дніпропетровського регіонального
управління державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву», про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії(а.с.3-8).

Позивач зазначав, що 22 квітня 2008
року між ним, ОСОБА_1, та ПАТ КБ
«Приватбанк» укладено договір про
іпотечний кредит № DNHDG3, згідно
якого банк надав йому кредит у сумі 378 750
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15%
річних на строк до 22.04.2028 року, з
використанням кредиту за цільовим
призначенням, а саме на купівлю житла -
квартири АДРЕСА_1 вартістю 378750 грн. по
програмі молодіжного кредитування.

Згідно п.2.4 кредитного договору та
додатку №1 до кредитного договору
встановлена загальна вартість кредиту
та визначений до сплати щомісячний
платіж, який складає 5045,74 грн.

Згідно п.3.1 кредитного договору
забезпеченням повернення кредиту є:
придбана за рахунок кредитних коштів
квартира АДРЕСА_1 вартістю 378750 грн. за
договором купівлі-продажу квартири від
22.04.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_3,
реєстровий №6513, яка є предметом
іпотеки за іпотечним договором №
DNHDG3 від 22.04.2008 року;
поручительство третьої особи ОСОБА_2
за договором поруки №DNHDG3-1 від
22.04.2008 року; часткова компенсація
відсотків за користування кредитом
третьою особою Державною
спеціалізованою фінансовою установою
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» в розмірі
однієї облікової ставки Національного
банку України, що діє на день укладення
кредитного договору та становить 12%.

В період з 22.04.2008 року по 23.07.2012 року
зобов'язання за кредитним договором по
сплаті щомісячних платежів виконував
належним чином, фактично за даний
період перераховано на користь банку в
рахунок сплати зобов'язань за
кредитним договором 411704 грн.

ПАТ КБ «Приватбанк» та третя особа
Державна спеціалізована фінансова
установа «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву»
порушували умови виконання зобов'язань
за кредитним договором, а саме відносно
строків надання щомісячної інформації
щодо сплачених банку відсотків та
виплати фінансовою установою
часткової компенсації за сплачені
відсотки за банківським кредитом.

23.07.2012 року в процесі здійснення
чергових щомісячних платежів за
кредитним договором стало відомо, що за
період з 22.04.2008 року по 23.07.2012 року з
перерахованих ним на користь банку
платежів в рахунок виконання
зобов'язань за кредитним договором на
загальну суму 411704 грн. лише 17439,18 грн.
було зараховано банком на погашення
основної суми кредиту, решта суми була
зарахована банком в рахунок погашення
відсотків.

На звернення за роз'ясненням банк
повідомив, що 23 жовтня 2008 року між ним
та банком була укладена додаткова
угода до кредитного договору, згідно
якої він надав згоду на перевід банком
наданого кредиту у долари США, за таких
обставин усі платежі за кредитним
договором, які сплачував у гривні з
23.10.2008 року в рахунок виконання
зобов'язань за кредитним договором
були конвертовані банком у валюту США і
направлені на погашення виданого 23.10.2008
року валютного кредиту у розмірі 66 999,05
доларів США, що на його думку не
відповідає дійсності.

Так, дійсно, на вимогу банку 23.10.2008
року між ним та банком укладена
додаткова угода до кредитного
договору, згідно п.1.1. та п.8.1. якої банк
зафіксував у доларовому еквіваленті
залишок заборгованості по кредитному
договору станом на 23.10.2008 року, а саме
те, що залишок несплаченої суми по
кредитному договору станом на 23.10.2008
року складає еквівалент 66999,05 доларів
США та зобов'язався надати йому
споживчий кредит у розмірі 66999,05
доларів США на строк з 23.10.2008 року до
22.04.2028 року шляхом перерахування їх на
рахунок №9450 зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 1,17%
на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Грошові кошти у розмірі 66999,05 доларів
США не отримував, а тому вважає, що
додаткова угода не є укладеною, у
зв'язку з чим у відповідача не було
підстав у період з 23.10.2008 року по 23.07.2012
року сплачені платежі у національній
валюті України за кредитним договором
перераховувати в рахунок сплати
платежів за валютним кредитом у
доларах США.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив визнати дії ПАТ КБ
«Приватбанк» щодо розміщення не за
призначенням сплачених в рахунок
виконання зобов'язань за договором про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року грошових коштів у сумі 371842,41
гривень за період з 23.10.2008 року по 23.07.2012
року, в рахунок сплати платежів за
неукладеною додатковою угодою від
23.10.2008 року до договору про іпотечний
кредит незаконними; зобов'язати ПАТ КБ
«Приватбанк» зарахувати незаконно
розміщені не за призначенням грошові
кошти в сумі 371 842,41 гривень в рахунок
сплати платежів за договором про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року; стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 21 січня 2014 року
в задоволенні позову
відмовлено(а.с.108-110).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити заявлений
позов, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального
права(а.с.114-120).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.526, 527, 610 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання).

За положеннями ст.627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять
умови(пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства(ч.1 ст.628 ЦК
України).

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

В частині 1 ст.638 ЦК України зазначено,
що договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови визначені законом як
істотні або є необхідними для даного
виду, а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї сторони має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

По справі встановлено, що 22 квітня 2008
року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено
договір про іпотечний кредит
№DNHDG3, за умовами якого кредитор
зобов'язується надати позичальнику
грошові кошти в сумі 378750,00 грн., а
позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит в сум 378750,00 грн.,
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 15,00% річних, також
інші платежі в порядку, на умовах та в
строки, визначені цим договором. Кредит
надається строком погашення не пізніше
22.04.2028 року на придбання у власність
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1(а.с.9-16).

23.10.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
позивачем укладено додаткову угоду до
договору про іпотечний кредит №
DNHDG3 від 22.04.2008 року, за яким банк
зобов'язується надати позичальникові
кредитні кошти шляхом: перерахування
на рахунок №НОМЕР_1 в строк з 23.10.2008 року
по 22.04.2028 року включно, у вигляді
строкового кредиту у розмірі 66999,05
доларів США на споживчі цілі, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 1,17% на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом, винагороди за резервування
ресурсів у розмірі 3% річних від суми
зарезервованих ресурсів, винагороди за
проведення додаткового моніторингу
згідно п.7.2 даного договору(а.с.23-25).

В додатковій угоді також зазначено,
що станом на 23.10.2008 року залишок
заборгованості по договору про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року складає 378544,61 грн., що еквівалентно
66999,05 доларів США, періодом сплати
вважати по « 22» число кожного місяця.

Порядок погашення заборгованості за
цим договором визначено в наступному
порядку: щомісяця в період сплати
позичальник сплачує відсотки,
розраховані відповідно до п.п.3.1, 3.3.,
винагороди вирахованої відповідно до
п.п.1.1, 3.6 цього договору. Погашення
кредиту провадиться в строки
відповідно до графіка погашення
кредиту(Додаток №1), який
розраховується згідно залишка
заборгованості за кредитом станом на
23.10.2008 року. Для виконання даного
договору банк відкриває
позичальникові рахунок НОМЕР_1 для
зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам, винагороді та ін. платежам.
Кредит надається в обмін на
зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплаті відсотків,
винагороди в зазначені цим договором
строки(а.с.23-25).

Невід'ємними Додатками до даного
догоговору є: Додаток №1 - «Графік
погашення кредиту», яким передбачено
щомісячний платіж в доларах США,
починаючи з 22.11.2008 року по 22.04.2028
року(а.с.66-70).

Як видно із справи, додаткова угода
від 23.10.2008 року до договору про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року та графік погашення кредиту
підписані сторонами, у тому числі
ОСОБА_1.(а.с.23-25,66-70).

Крім того, як видно із справи, саме
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із
заявою від 23.10.20108 року про намір
змінити валюту кредиту по договору про
іпотечний кредит №DNHDG3 від 22.04.2008
року та просив залишок заборгованості
до договору у розмірі 378544,61 грн.
конвертувати у валюту долари США та в
заяві №1 від 23.10.2008 року про продаж
іноземної валюти вказав суму продажу
-66999,05 доларів США, призначення платежу
зазначив: перерахування коштів за
договором про іпотечний кредит №
DNHDG3 від 22.04.2008 року(а.с.64-65).

По справі встановлено, що ПАТ КБ
«Приватбанк» виконано умови
додаткової угоди від 23.10.2008 року до
договору про іпотечний кредит №
DNHDG3 від 22.04.2008 року, здійснено
рефінансування кредитного договору №
DNHDG3 від 22.04.2008 року, в результаті
чого заборгованість ОСОБА_1 у гривні
конвертована на заборгованість у
долари США - в сумі 66 999,05 доларів США.
Після укладання додаткової угоди
позивач проводив оплату відповідних
сум в погашення заборгованості, про що
свідчать квитанції про сплату грошових
коштів(а.с.18-22).

Отже, наведені обставини свідчать, що
умови додаткової угоди від 23.10.2008 року
до договору про іпотечний кредит №
DNHDG3 від 22.04.2008 року погоджені
сторонами та підписані ними, дії сторін
угоди не протирічать положенням ст.ст.6,
627 ЦК України, форма та зміст угоди
відповідає вимогам ст.203 ЦК України.

Таким чином, встановивши вказані
обставини, суд прийшов до правильного
висновку про відсутність обставин, які
б свідчили про неправомірність дій ПАТ
КБ «Приватбанк» щодо розміщення
сплачених позивачем грошових коштів в
рахунок виконання зобов'язань за
договором про іпотечний кредит №
DNHDG3 від 22.04.2008 року, умови якого
змінені додатковою угодою від 23.10.2008
року, та відсутність доказів, які б
свідчили про порушення відповідачем
прав, свобод чи інтересів позивача, а
відтак відсутність підстав для захисту
прав останнього у обраний ним спосіб і
обгрунтовано відмовив в задоволенні
заявлених вимог.

Твердження ОСОБА_1 про порушення
відповідачем порядку зарахування
грошових коштів, а саме про направлення
останніх на погашення відсотків за
користування кредитом, а вже потім на
погашення тілу кредиту, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки саме такий
порядок спрямування коштів
встановлено сторонами у додатковій
угоді від 23.10.2008 року до договору про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року(а.с.23-25).

Доводи ОСОБА_1 про те, що додаткова
угода від 23.10.2008 року до договору про
іпотечний кредит № DNHDG3 від 22.04.2008
року не є укладеною, необгрунтовані та
спростовуються його фактичними діями,
спрямованими на зміну валюти кредиту
по договору про іпотечний кредит
№DNHDG3 від 22.04.2008 року(а.с.64-65) та
змістом додаткової угоди від 23.10.2008
року, яка підписана сторонами, у тому
числі ОСОБА_1.(а.с.23-25, 64-65).

Посилання в апеляційній скарзі на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та що при ухваленні
рішення суд допустив порушення норм
матеріального і процесуального права
безпідставні, оскільки рішення суду
першої інстації відповідає
встановленим обставинам та діючому
законодавству, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -