У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дьоміної О.О.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКО» про визнання
протиправним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 на
заочне рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 24 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 30 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що він перебував в трудових
відносинах з відповідачем, працюючи на
посаді вантажника в магазині «ЕКО
Маркет», розташованому по б-ру
Б.Хмельницького, 5, корп. 2, в м. Полтаві.
30.05.2013 року його було звільнено з
займаної посади на підставі п. 4 ст. 40
КЗпП України.

Вважаючи своє звільнення незаконним,
позивач просив скасувати наказ №
ЄК/К-101 від 30.05.2013 року про припинення
трудового договору (контракту) щодо
звільнення з посади вантажника,
поновити на роботі на раніше займаній
посаді, стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з
дати видачі наказу по день фактичного
поновлення на роботі, а також в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої порушенням трудових прав,
стягнути з відповідача кошти в сумі 18000
грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Полтави від 24
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 30 січня 2014 року, позов було
задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
«ЕКО» на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. В іншій частині позову
було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4 просить скасувати
ухвалені судові рішення в частині
відмови в задоволенні позову про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та справу в цій частині
передати на новий розгляд, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 24 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.О. Дьоміна О.В. Кафідова