Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" січня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

у с т а н о в и в :

16.12.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позові вимоги мотивовано тим, що 03.12.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення у цивільній справі №2-7386/12 за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ні в добровільному, ні в примусовому порядку відповідач рішення суду не виконує, у зв'язку із чим станом на 23.10.2013 року заборгованість відповідача по аліментам склала 21914,64 грн. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 51033,16 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 (а.с. 6); та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 (а.с. 7).

Прізвище позивачки з «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1» змінене у зв'язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу НОМЕР_5 (а.с. 5).

За змістом довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №21160 від 19.06.2013 року виданої ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва, заборгованість відповідача по аліментах за період з 08.08.2012 року по 01.06.2013 року склала 13439,81 грн. (а.с. 8).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 23.10.2013 року виданої ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №27386/12 виданий Дарницьким районним судом м. Києва 27.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2012 року до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по аліментам станом на 23.10.2013 року з моменту пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-7386 від 27.02.2013 року Дарницького районного суду м. Києва з урахуванням даних ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва становить 21914,64 грн. (а.с. 9).

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається зі змісту наведених вище довідок Державної виконавчої служби, відповідач жодного разу з часу прийняття рішення про стягнення з нього аліментів не здійснив навіть часткової їх оплати.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідачем будь-яких доказів про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів суду не надано.

Таким чином, на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від нього обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів є законними та обґрунтованими.

Позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів на суму 51033,16 грн., який здійснено не вірно.

Виходячи з положень ст. 196 СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, неустойка за прострочення їх сплати нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи із того, скільки днів прострочено до сплати повної суми заборгованості.

Оскільки довідка про наявність заборгованості по сплаті аліментів видана станом на 23.10.2013 року, саме вказана дата має бути кінцевою при здійсненні розрахунку. Початковою датою обрахунку є 01.09.2012 року, оскільки з цього часу настає прострочення сплати заборгованості нарахованих аліментів за серпень 2012 року.

Розрахунок неустойки заборгованості по сплаті аліментів є наступним:

ДатаНараховано до сплати (грн.)Заборгованість (грн.)Процентна ставка розміру неустойкиКількість днів простроченняСума неустойки (грн.)
Серпень 2012р.1327,181327,181%418 (з 01.09.2012р. по 23.10.2013р.)5547,60
Вересень 2012р.1566,641566,641%388 (з 01.10.2012р. по 23.10.2013р.)6078,56
Жовтень 2012р.1566,641566,641%357 (з 01.11.2012р. по 23.10.2013р.)5592,90
Листопад 2012р.1562,591562,591%327 (з 01.12.2012р. по 23.10.2013р.)5109,67
Грудень 2012р.1562,591562,591%296 (з 01.01.2013р. по 23.10.2013р.)4625,27
Січень 2013р.1562,591562,591%265 (з 01.02.2013р. по 23.10.2013р.)4140,86
Лютий 2013р.1562,591562,591%237 (з 01.03.2013р. по 23.10.2013р.)3703,34
Березень 2013р.1562,591562,591%206 (з 01.04.2013р. по 23.10.2013р.)3218,94
Квітень 2013р.583,20583,201%176 (з 01.05.2013р. по 23.10.2013р.)1026,43
Травень 2013р.583,20583,201%145 (з 01.06.2013р. по 23.10.2013р.)845,64
Червень 2013р.1700,631700,631%115 (з 01.07.2013р. по 23.10.2013р.)1955,72
Липень 2013р.1744,251744,251%84 (з 01.08.2013р. по 23.10.2013р.)1465,17
Серпень 2013р.1676,651676,651%53 (з 01.09.2013р. по 23.10.2013р.)888,62
Вересень 2013р.1676,651676,651%23 (з 01.10.2013р. по 23.10.2013р.)385,63
Жовтень 2013р.1676,651676,651%00

Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2012 року по 23 жовтня 2013 року складає - 44584 грн. 35 коп.

Враховуючи, що відповідач є особою молодого працездатного віку, будь-які дані про його незадовільний матеріальний стан або незадовільний стан здоров'я у суду відсутні, а також з огляду на ті обставини, що відповідач жодного разу з часу прийняття рішення про стягнення з нього аліментів не здійснив навіть часткової їх оплати, що на думку суду свідчить про злісне ухилення відповідача від сплати аліментів, суд не знаходить підстав для зменшення вказаного вище розміру неустойки у відповідності до положень ч. 2 ст. 196 СК України.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем жодним належним доказом не доведено, що відповідачем не сплачувались аліменти станом на 31.12.2013 року, при цьому, саме ця дата використана у розрахунку заборгованості здійсненого позивачем.

За наведених обставин суд вважає, що саме 23.10.2013 року, яким датовано довідку ВДВС про стан заборгованості по аліментам, є кінцевою датою розрахунку заборгованості неустойки, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 44584 (сорок чотири тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 35 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 444 (чотириста сорок чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -