Справа № 265/1750/14-ц
Провадження № 2/265/1189/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсними свідоцтв про право на
спадщину за законом,

третя особа - четверта Маріупольська
державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
законом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3.
Після його смерті відкрилася спадщина
на належний йому на праві приватної
власності житловий будинок АДРЕСА_1.
Заповіти ОСОБА_3 не складав.

Спадкоємцями першої черги за законом
на момент його смерті були: відповідач
-ОСОБА_2 - рідний син, ОСОБА_4 - дружина і
вона - рідна донька. 11
вересня 2006 року державний нотаріус
четвертої Маріупольської державної
нотаріальної контори видав свідоцтва
про право на спадщину за законом,
згідно яких спадкоємцями майна ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є син ОСОБА_2 і
дружина ОСОБА_4 Спадкове майно на яке
видано свідоцтва складається з
житлового будинку АДРЕСА_1 по 1/2 частини
на кожного спадкоємця.

Починаючи з 18 лютого 2006 року вона
фактично прийняла спадщину і вступила
у володіння спадковим майном. Однак з
огляду на те, що з життя пішов її батько,
вона довгий час перебувала в стані
постійного стресу і скорботи, та в силу
своєї юридичної малограмотності
протягом шестимісячного строку не
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Однак
заяви про відмову від прийняття
спадщини після смерті батька вона не
писала і не подавала. Вважає, що її
спадкові права після смерті батька
порушені і просить суд визнати
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4 і
ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю
підтримала свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та просила
задовольнити їх. Крім того, просила
поновити строк позовної давності, так
як пропустила його з поважних причин,
через стан свого здоров»я.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_3
На день його смерті залишилося
спадкове майно у вигляді житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1.
Спадкоємцями після його смерті першої
черги були дружина померлого та його
діти. Він з матір'ю спадщину прийняли,
так як проживали разом із спадкодавцем
на момент його смерті, отримали
свідоцтва про право на спадщину в
розмірі по 1/2 частини кожному на
спадкове майно, а позивачка заяви про
прийняття спадщини не подавала і
вважається такою, що не прийняла
спадщину. ОСОБА_1 вказує, що з
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона фактично прийняла
спадщину і вступила у володіння
спадковим майном, що не відповідає
законодавству чинному на час відкриття
спадщини, який діяв на час відкриття
спадщини та яким не передбачено
фактичного прийняття спадщини і вступу
в її володіння. Непроживаючи
разом із спадкодавцем на час його
смерті, не подавши заяви про прийняття
спадщини, позивачка вважається такою,
що не прийняла спадщину і не подала
заяву про свою відмову від неї. Окрім
того, позивачка пропустила строк
позовної давності без поважних причин.

Представник третьої особи - четвертої
Маріупольської державної нотаріальної
контори на розгляд справи до суду не
з»явився, надав суду письмову заяву
про розгляд справи в його
відсутність, заперечував проти
задоволення позову, так як позивачка не
виконала ні однієї з умов діючого на
момент смерті спадкодавця
законодавства щодо прийняття
спадщини.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Згідно копії метеріалів спадкової
справи померлого ОСОБА_3 із заявами про
прийняття його спадщини до
нотаріальної контори звернулися - 16
травня 2006 року його дружина ОСОБА_4 та 28
серпня 2006 року - його син ОСОБА_2

11 вересня 2006 року державним нотаріусом
четвертої Маріупольської державної
нотаріальної контори видані свідоцтва
про право на спадщину за законом,
згідно яких спадкоємцями майна ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є син ОСОБА_2 і
дружина ОСОБА_4

Спадкове майно на яке видані свідоцтва
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1 по 1/2 частини на кожного
спадкоємця (а.с.6-7).

За ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами ті іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Ч.ч.1-2 ст.1269 ЦК України визначено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Стаття 1301 визначає, що свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» роз'яснено, що
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 не виконала
ні одну з вищевказаних умов,то вона
вважається такою, що не прийняла
спадщину, інших підстав для визнання
недійсними свідоцтв про право на
спадщину при розгляді справи судом не
встановлено, тому позов задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст.1268,1269, 1301 ЦК України,
ст.ст.6,10,11,58,60,61, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
законом, третя особа - четверта
Маріупольська державна нотаріальна
контора, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області

Л.В.Копилова