АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа №22-ц/796/4397/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Богінкевич
Доповідач: Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року колегія
суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на ухвалу
Подільського районного суду міста
Києва від 03 лютого 2014 року про
повернення позовної заяви в цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Головне
управління юстиції в місті Києві про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без укладення шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 03 лютого 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: Головне управління
юстиції в місті Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу було визнано неподаною
та повернено позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Подільського районного суду міста
Києва від 03 лютого 2014 року скасувати, а
позовну заяву направити до суду 1-ї
інстанції для продовження розгляду.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції про
повернення позовної заяви
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначає, що
висновки суду 1-ї інстанції про те, що
позовна заява не відповідає вимогам
ст.119 ЦПК України є необґрунтованими,
оскільки у поданій до Подільського
районного суду міста Києва позовній
заяві чітко викладено обставини
справи, якими позивач обґрунтовує свої
вимоги, зазначено докази, що
підтверджують кожну обставину,
зазначено перелік свідків, які б
підтвердили правомірність позовних
вимог позивача. У зв'язку з чим вважає,
що правових підстав для повернення
позовної заяви позивачу в суду 1-ї
інстанції не було.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3ОСОБА_5 повністю
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_9 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував посилаючись на те, що вони
є безпідставними, а ухвала суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону

ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник Головного
управління юстиції в місті Києві в
судове засідання не з'явились, про день
та час слухання справи судом
повідомлені у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення сторін,розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2013 року
ОСОБА_3 звернулась до Подільського
районного суду міста Києва з позовною
заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа: Головне управління юстиції в
місті Києві про встановлення факту
проживання однією сім'єю без укладення
шлюбу.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 22.05.2013 року позовну
заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
третя особа: Головне управління
юстиції в місті Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу повернено позивачу для
подання до належного суду, у зв'язку з
порушенням правил підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 18.07.2013 року апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5
задоволено.

Ухвалу Подільського районного суду
міста Києва від 22.05.2013 року скасовано та
передано питання на новий розгляд до
суду 1-ї інстанції. Постановляючи дану
ухвалу Апеляційний суд міста Києва
виходив з того, що ОСОБА_3 звернулася до
суду за захистом свого порушеного
права в порядку позовного провадження,
у зв'язку з наявністю спору про право,
пред'явивши позов за місцем реєстрації
одного з відповідачів.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 08.08.2013 року відкрито
провадження в даній цивільній справі
та призначено справу до судового
розгляду.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 19.09.2013 року позовну
заяву позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: Головне управління
юстиції в місті Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу було залишено без
розгляду, з підстав, визначених ст.ст.234,
235,256,258 ЦПУ України

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 31.10.2013 року апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5
задоволено частково.

Ухвалу Подільського районного суду
міста Києва від 19.09.2013 року скасовано, а
справу повернуто до суду 1-ї інстанції
для продовження розгляду.

Постановляючи дану ухвалу Апеляційний
суд міста Києва виходив з того, що
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без укладення шлюбу, оскільки
встановлення даного факту позивачу
необхідне для вирішення питання щодо
спадкування. Проте, в порушення
приписів ст.119 ЦПК України в позовній
заяві ОСОБА_3 не зазначила за захистом
якого саме порушеного права вона
звернулася до суду та яким способом це
право слід захистити. Суд 1-ї інстанції
на зазначені обставини не звернув
уваги та не застосував положення ст.121
ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 08.01.2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
третя особа: Головне управління
юстиції в місті Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу було залишено без руху
та надано строк для усунення недоліків,
шляхом подання до суду позовної заяви з
зазначенням за захистом якого саме
порушеного права ОСОБА_3 звернулася до
суду та яким способом це право слід
захистити.

На виконання вимог даної ухвали, 31.01.2014
року на адресу Подільського районного
суду міста Києва від представника
ОСОБА_3ОСОБА_13 надійшла позовна заява
про встановлення факту.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 03 лютого 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа: Головне управління
юстиції в місті Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
укладення шлюбу було визнано неподаною
та повернено позивачу.

Постановляючи дану ухвалу Подільський
районний суд міста Києва виходив з
того, що позивачем не виконано вимоги
ухвали Подільського районного суду
міста Києва від 08.01.2014 року, оскільки
позовна заява, яка надійшла до суду
31.01.2014 року не містить вказівки на те,
за захистом якого саме порушеного
права ОСОБА_3 звернулася до суду та яким
способом це право слід захистити та за
своїм змістом є тотожною позовній
заяві від 21.05.2013 року.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
позивачем доказів та у повній
відповідності з вимогами
процесуального законодавства,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст.15 ЦК України встановлює
право кожної особи назахист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання абооспорювання.

Кожна особа також маєправо назахист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
абооспорене право чи цивільний
інтерес.

Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права
виникає невизначеність управі,
викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорення суб'єктивного права
єпідставою длязвернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та
інтересів зазначені в ст.16 ЦК України.
Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається,
що суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог.

З системного аналізу вказаних вище
норм права вбачається, що зміст
позовних вимог - це певна форма захисту,
яку просить позивач від суду
(наприклад, встановлення права
власності на земельну ділянку,
визнання правочину недійсним,
встановлення права власності на
нерухоме майно тощо). Таким чином,
позивач у своїй позовній заяві має
зазначити предмет позову, тобто в чому
полягає порушене право та спосіб (шлях)
захисту права, який він просить суд
застосувати до відповідача для
поновлення свого порушеного права чи
інтересу.

Звертаючись до суду з позовом позивач
просила встановити факт проживання
однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_12 без
реєстрації шлюбу. Проте, всупереч
вимогам ст.119 ЦПК України позивачем у
позовній заяві не зазначено, якими
діями відповідачів порушено будь-яке
право позивача та не зазначено, яким
саме способом суд має захистити
порушене право чи інтерес позивача.

Надана на виконання ухвали
Подільського районного суду міста
Києва від 08.01.2014 року представником
ОСОБА_3ОСОБА_13 позовна заява за своїм
змістом є тотожною первинній позовній
заяві ОСОБА_3 та знову ж таки не містить
обґрунтування в чому саме полягає
порушене право позивача та способу
захисту права, який просить суд
застосувати до відповідача для
поновлення свого порушеного права чи
інтересу.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду 1-ї
інстанції про те, що позивачем не
виконано вимоги ухвали Подільського
районного суду міста Києва від 08.01.2014
року, а тому наявні всі правові
підстави для повернення позовної заяви
ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
поданій до Подільського районного суду
міста Києва позовній заяві чітко
викладено обставини справи, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначено докази, що підтверджують
кожну обставину, зазначено перелік
свідків, які б підтвердили
правомірність позовних вимог позивача
є необґрунтованими, оскільки з
пояснень представника позивача
вбачається, що встановлення факту
проживання однією місією без
укладення шлюбу позивачу необхідно
для захисту своїх майнових прав на
спадкове майно після смерті ОСОБА_6,
проте, спір щодо спадкового майна
розглядається Оболонським районним
судом м.Києва, а з позовом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу позивач
звернулась в окремому провадженні до
Подільського районного суду м.Києва,
жодних майнових вимог в даному позові
не заявляє.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду 1-ї
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановленою з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду
міста Києва від 03 лютого 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: