Справа № 570/5844/13-ц
Номер провадження 2/570/400/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський районний суд Рівненської
судді Гнатущенко Ю.В.
при секретарі Іллюк С.Р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне в порядку
заочного розгляду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Любомирський
вапняно-силікатний завод" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку з нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ПАТ «Любомирський
вапняно-силікатний завод» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог вказав,
що 07.10.2013р., він звільнений з ПАТ «ЛВСЗ»
за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
В порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України він
письмово не повідомлений роботодавцем
про нараховані суми, належні йому при
звільненні. В день звільнення з ним не
проведено виплати належних при
звільненні розрахункових сум.
Судовим наказом Рівненського
районного суду від 17.10.2013р. по справі №
2н-/570/248/2013, який набрав законної сили,
встановлено право на отримання ним
розрахункових сум при звільненні з ПАТ
Станом на день звернення до суду 16.12.2013
розрахунок по виплаті заробітної плати
при звільненні не проведений.
Вважає, що не проведення відповідачем
розрахунку по виплаті заробітної плати
є підставою для стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
за період з 08.10.2013р. по 16.12.2013р.
Просить стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
належних йому при звільненні у розмірі
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю просив суд
їх задовольнити, не заперечив проти
заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове
засідання не з"явився повторно, про час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
стверджується повідомленням
«Укрпошти» про вручення від 26.12.2013 р. та
Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
Судом встановлено, що 07.10.2013р. позивача
звільнено з ПАТ «Любомирський
вапняно-силікатний завод» з посади
начальника зміни вапняного цеху за п. 1
ст. 40 КЗпП України.
В порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України він
письмово не повідомлений роботодавцем
про нараховані суми, належні йому при
звільненні. В день звільнення з ним не
було проведено виплати належних при
звільненні розрахункових сум.
Судовим наказом Рівненського
районного суду від 17.10.2013р. по справі №
2н/570/248/2013, який набрав законної сили,
встановлено право на отримання
позивачем розрахункових сум при
Станом на 21.01.2014р. розрахунок по виплаті
заробітної плати при звільненні не
Таким чином є підстави для стягнення з
відповідача середнього заробітку за
час затримки розрахунку за період з
08.10.2013р. по 16.12.2013р.
Згідно ст. 47 КЗпП України роботодавець
зобов'язаний виплатити працівникові
при звільненні всі суми, що належать
йому від підприємства, зазначені в ст.
116 Кодексу, а саме - в день звільнення
або не пізніше наступного дня після
пред'явлення звільненим працівником
вимог про розрахунок. Непроведення з
вини власника або уповноваженого ним
органу розрахунку з працівником у
зазначені строки є підставою для
відповідальності, передбаченою ст. 117
КЗпП України, тобто виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. Невиплати
звільненому працівникові всіх сум, що
належать йому від роботодавця, є
триваючим правопорушенням, а отже
працівник може визначити остаточний
обсяг своїх вимог лише на момент
припинення такого правопорушення, яким
є день фактичного розрахунку.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором, але
не рідше двох разів на місяць, через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів.
Обов'язок виплатити всі суми, що
належать працівнику від підприємства,
установи, організації, в день його
звільнення встановлений ст. 116 КЗпП
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції
України право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається
Таким чином, суд вважає вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.
З відповідача підлягають стягненню на
користь державного бюджету витрати по
сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60
На підставі викладеного, ст. 115-117 КЗпП
України, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 218,
223, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Любомирський
вапняно-силікатний завод" про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку з нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати -
задовольнити повністю.
Стягнути із ПАТ «Любомирський
вапняно-силікатний завод» на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 8416,80 грн.
Стягнути із ПАТ «Любомирський
вапняно-силікатний завод» на користь
державного бюджету витрати по сплаті
судового збору в сумі 243, 60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України, за яким
апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Гнатущенко Ю.В.