ЄУН № 231/872/14-ц
Провадження № 6/231/19/2014
06 травня 2014 року Жданівський
міський суд Донецької області
головуючого судді: Шеїної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жданівка цивільну
справу за поданням начальника відділу
державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції Донецької області про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - ОСОБА_1 за межі України,
начальник відділу державної
виконавчої служби Жданівського
міського управління юстиції Донецької
області звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника - ОСОБА_1 за межі України до
виконання зобов'язань за рішеннями
суду, посилаючись на наступні підстави:
так, на примусовому виконанні у
ВДВС Жданівського МУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ у
- за вимогою № Ф-23 від 01.03.2013 року,
виданою УПФУ у м.Жданівка про стягнення
з ОСОБА_1 недоїмки зі страхових внесків
в сумі 3806,59 грн. (провадження відкрито
- за рішенням № 116 від 04.04.2013 року
виданим УПФУ у м. Жданівка недоїмки по
фінансовим санкціям по єдиному внеску
170,00 грн. (виконавче провадження
відкрито 09.08.2013 року);
Згідно інформації Єдиного державного
реєстру щодо фізичних
осіб-підприємців, боржник
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та перебуває в
До цього часу зобов'язання ОСОБА_1 у
добровільному порядку не виконуються,
а у разі виїзду її за кордон стягнення
за виконавчим провадженням буде
неможливим або ускладнить його
Представник заявника - гол.
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції надав суду заяву з проханням
розглянути справу в його відсутність,
заявлені вимоги підтримує в повному
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
- так, на примусовому виконанні у
ВДВС Жданівського МУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження (а.с.
) про стягнення з ОСОБА_1 на користь
УПФУ у м.Жданівка за вимогою № Ф-23 від
01.03.2013 року, виданою УПФУ у м.Жданівка
про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі
страхових внесків в сумі 3806,59 грн.
(провадження відкрито 19.04.2013 року); за
рішенням № 116 від 04.04.2013 року виданим
УПФУ у м. Жданівка недоїмки по
фінансовим санкціям по єдиному внеску
170,00 грн. (виконавче провадження
відкрито 09.08.2013 року).

Згідно інформації Єдиного державного
реєстру щодо фізичних осіб-підприємців
(а.с. ) боржник ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та перебуває в
процесі припинення.

Подання мотивоване відсутністю дій
боржника щодо погашення
заборгованості.

При вирішенні подання начальника ВДВС
Жданівського міського управління
юстиції щодо застосування тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1, суд зазначає, що Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено вирішення питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України.

Проте, відповідно статтею 377-1
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Таким чином розгляд питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України здійснюється на підставі
Цивільного процесуального кодексу
України загальними судами.

У листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України» від
01.02.2013р. зазначено, що вирішення судами
питання про обмеження у виїзді за межі
України можливе тільки у порядку,
визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням
державного виконавця на підставі п. 18
ст. 11 Закону N 606-XIV у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судового
рішення чи рішення іншого органу, що
перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону N 3857-XII).

Відповідно до ст. 14 КАС України, судове
рішення, яким закінчується розгляд
справи в адміністративному суді,
ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України",
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, коли діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання, або він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 ЗУ "Про Державну
прикордонну службу України"
встановлено, що на Державну
прикордонну службу України відповідно
до визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду з України осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому числі згідно з
дорученням правоохоронних органів.

Відповідно до чинного законодавства
особа, що має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежного.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань, не може свідчити
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

При розгляді подання начальника
відділу ДВС Жданівського МУЮ судом
встановлено, що до подання не долучено
не тільки доказів вжиття заходів щодо
встановлення наявності у боржника
рухомого та нерухомого майна, на яке
може бути накладене стягнення або
інших заходів по забезпеченню
виконання виконавчого провадження, а й
факту самого повідомлення про
наявність вказаної заборгованості.

У поданні не наведено будь-яких даних
на ухилення боржника від виконання за
даним зведеним виконавчим
провадженням.

Тобто ВДВС повинно надати докази того,
що боржник свідомо ухиляється від
виконання - має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього з
неповажних причин.

При цьому за пояснювальною запискою,
складеною ОСОБА_1 07.06.2013 року (а.с.
) вбачається, що вона зобов'язується
сплатити заборгованість на протязі
року, тобто до 07.06.2014 року.

Невиконання своїх зобов'язань ОСОБА_1
пояснює тим, що вона втратила бізнес,
інших доходів не має.

Наведені обставини не є такими, що
свідчать про ухилення боржника ОСОБА_1
від виконання покладених на неї
обов'язків за рішенням суду.

Враховуючи те що, державним виконавцем
відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України не
подано доказів і не доведено, що ОСОБА_1
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на неї зведеним виконавчим
провадженням за вимогами УПФУ у
м.Жданівка, суд приходить до висновку,
що слід відмовити в задоволенні
подання начальника відділу державної
виконавчої служби Жданівського
міського управління юстиції Донецької
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника - ОСОБА_1 за межі
України.

Керуючись ст.ст.10,60 ст.377-1 ЦПК України,
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.6 ч.2 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України", суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Жданівського міського управління
юстиції Донецької області про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_1 за межі України,
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жданівський
міський суд Донецької області. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Л.Д. Шеїна