АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Кусяк М.Д.

за участю: ОСОБА_1, її представника,
представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Сучевенської сільської ради,
третя особа приватний нотаріус
Глибоцького районного нотаріального
округу Чернівецької області про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
заповітом за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 25 листопада
2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до Сучевенської сільської ради, третя
особа приватний нотаріус Глибоцького
районного нотаріального округу
Чернівецької області про визнання
права власності на житловий будинок у
порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовувала
слідуючими обставинами.

Батьки позивача : ОСОБА_4 - мати та
ОСОБА_5 - батько, проживали однією
сім'єю в домогосподарстві АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4 померла.

Після смерті дружини ОСОБА_5 у
передбачений законом строк звернувся
до державного нотаріуса у Глибоцькому
районі Чернівецької області щодо
прийняття спадщини за законом після
смерті ОСОБА_4 та за його заявою була
відкрита спадкова справа щодо майна
спадкодавця.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 вчасно
звернувся до органів нотаріату про
прийняття спадщини після смерті
дружини та фактично прийняв спадкове
майно, нотаріально не оформив
прийняття спадщини, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

22-ц/794/684/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції
Григорчак Ю.П.

Категорія 37
доповідач Перепелюк І.Б.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт,
відповідно до якого все своє майно, до
складу якого входить житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_1

Оформити свої права на нерухоме майно
позивач не має можливості, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
на право власності її батьків на
зазначене майно.

Позивач просила визнати на нею право
власності на нерухоме майно, що
розташоване АДРЕСА_1

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 25 листопада
2013 року позов задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_1 на
нерухоме майно, що розташоване АДРЕСА_1,
яке складається з житлового будинку
літ. «А», загальною площею 27,6 кв.м.,
гаражу літ. «Б», сараїв літ. «В», «Д»,
«Е», «Ж», убиральні - літ «Г», навісу
літ. «Є», колодязя №1, огорожі № 2-5,
вимощення №1, всього загальною
вартістю 91 932 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати в частині
визнання за ОСОБА_1 права власності на
7/16 частин нерухомого майна та ухвалити
нове рішення, яким визнати за позивачем
право власності на 9/16 частин
вищезазначеного нерухомого майна.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт посилається на те, що після
смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1, з метою
незаконного присвоєння всього
нерухомого майна, не повідомила суд про
наявність інших спадкоємців, у тому
числі першої черги та про наявність
заповіту від імені ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3

Колегія суддів, керуючись ч.1 ст.303 ЦПК
України, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
заповів все своє майно ОСОБА_1 Позивач
відповідно до положень ст.268 ЦК України
прийняла спадщину.

Однак колегія суддів вважає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи та не ґрунтуються на
законних підставах.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:
чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України суд
за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено
не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом, або залучає
до участі у справі іншу особу як
співвідповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживала
з ОСОБА_5 в домогосподарстві АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після смерті дружини ОСОБА_5 звернувся
до державного нотаріуса у Глибоцькому
районі Чернівецької області щодо
прийняття спадщини за законом після
смерті ОСОБА_4 Нотаріально не оформив
спадщину, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт,
відповідно до якого все своє майно,
заповів ОСОБА_1

Проте, як вбачається із матеріалів
справи та встановлено колегією суддів,
за життя ОСОБА_4 склала заповіт від 14
грудня 2009р., згідно якого заповіла все
своє майно ОСОБА_3, яка на момент смерті
спадкодавця проживала у спадковому
будинку.

Суд першої інстанції не врахував, що
предметом спору у даній справі є
спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому
відповідачами за позовом про визнання
права власності на спадкове майно
повинні бути спадкоємці ОСОБА_4 та
ОСОБА_4, як за законом так і за
заповітом.

Суд першої інстанції не визначився із
колом спадкоємців, не з»ясував чи
зверталися вони до нотаріуса, чи
прийняли спадщину, чи вступили в
управління спадковим майном.

Суд не взяв до уваги, що Сучевенська
сільська рада є неналежним
відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1
пред'явлені до сільської ради
безпідставно, а спадкоємці, прав та
інтересів яких стосуються позовні
вимоги, не беруть участі у справі.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції неповно з»ясував обставини,
що мають значення для справи, ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, є підставою для скасування
рішення та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 307, п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 25 листопада
2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Сучевенської сільської ради, третя
особа приватний нотаріус Глибоцького
районного нотаріального округу
Чернівецької області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :