АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2265/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Дубінін В.І.
Доповідач - Корчевний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі Охневській Т.В.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника КС «Либідь» Степанчука
Володимира Миколайовича на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2013 року у справі за
позовом КС «Либідь» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, колегія суду-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року позивач звернувся із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за кредитним договором , та просив
стягнути з ОСОБА_2. на свою користь
заборгованість в сумі 96 021 грн. 23 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 19
березня 2007 року між Кредитною спілкою
«Либідь»та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
позивач надав останній кредит у
розмірі 5 000 грн. терміном на 12 місяців.

Згідно п. 4.1 Договору плата за
користування кредитом становила 0,1589 %
від суми залишку кредиту, за кожен день.

У зв'язку з тим, що відповідач не
дотримувалася умов Кредитного
договору, не погашала кредит згідно
графіку, не сплачувала відсотки за
користування кредитом, сума
заборгованості станом на 02.08.2010 року
становить 96 021 грн. 23 коп.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11 листопада 2013 року позов
КС «Либідь» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС
«Либідь» заборгованість у розмірі 23 095
грн. 47 коп., а в іншій частині
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник КС «Либідь» Степанчук
Володимир Миколайович подав
апеляційну скаргу та просить рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 11 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Пославшись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що в
кредитному договорі безпосередньо
зазначено розрахунковий рахунок на
якій потрібно сплачувати платежі за
кредитним договором, а тому не може
бути підставою для не сплати таких
платежів зміна місця знаходження
кредитної спілки.

Зазначає, що відповідач знала про новий
розрахунковий рахунок мала можливість
сплачувати борг, однак цього вона не
робила.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 березня 2007 року між Кредитною спілкою
«Либідь»та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
позивач надав останній кредит у
розмірі 5 000 грн. терміном на 12 місяців.

Згідно п. 4.1 Договору плата за
користування кредитом становила 0,1589 %
від суми залишку кредиту, за кожен день.

У зв'язку з тим, що відповідач не
дотримувалася умов Кредитного
договору, не погашала кредит згідно
графіку, не сплачувала відсотки за
користування кредитом, сума
заборгованості станом на 02.08.2010 року
становила 96 021 грн. 23 коп.

Відповідно до п. 4.3. Договору у разі
виникнення заборгованості в погашенні
кредиту та/або процентів за
користування кредитом, через 14 днів з
дня обумовленої сплати Договору особа,
що отримала кредит сплачує додаткові
відсотки за користування коштами
кредитної спілки в розмірі 3% від суми
залишку кредиту за кожен день
користування кредитом.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач погашала кредит та відсотки
за його користування до серпня 2007 року.
З серпня 2007 року ОСОБА_2 не мала
можливості сплачувати залишок боргу по
кредиту та відсоткам у зв»язку із
зміною адреси «КС «Либідь».

Колегія суду зазначає, що посилання в
апеляційній скарзі апелянта на те, що в
кредитному договорі безпосередньо
зазначено розрахунковий рахунок на
який потрібно сплачувати платежі за
кредитним договором, а тому не може
бути підставою для не сплати таких
платежів зміна місця знаходження
кредитної спілки є необгунтованим,
виходячи із наступного.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного
Договору передбачено, що погашення
кредиту та процентів за користування
кредиту проводиться за
місцезнаходженням кредитної спілки
або через розрахунковий рахунок
кредитодавця.

Із матеріалів справи вбачається, що в
2008 році КС «Либідь» було проведено
перереєстрацію та зареєстровано інший
юридичний адрес м. Київ, вул.
Володимирська, 67, про що позичальника
ОСОБА_2 не було повідомлено. Крім того,
встановлено, розрахунковий номер,
зазначений в Договорі №51 від 19.03.2007
року для сплати суми заборгованості
закритий.

На запит установою банку зроблено
запит щодо надання інформації про
інший розрахунковий рахунок КС
«Либідь», на який позичальником було
зроблено погашення частини суми
заборгованості, проте відповіді або
повідомлення про підтвердження
вірності сплати грошових коштів,
ОСОБА_2 не отримувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України,
кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він не вчинив дії, що
встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов»язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов»язку.

Згідно до ч. 1 ст. 616 ЦК України якщо
порушення сталося з вини кредитора, суд
відповідно зменшує розмір збитків та
неустойки, які стягуюються з боржника.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинно
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а якщо у зобов'язанні
встановлений термін його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Колегія суду приходить до висновку про
те, що рішення районного суду м. Києва
від 11 листопада 2013 рокуприйняте з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому не
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Либідь» Степанчука Володимира
Миколайовича - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 11 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: