Справа № 430/2918/13-ц
Провадження № 22ц/782/5160/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Коротенка
Є.В., Максюта І.О.

при секретарі: Веселову
С.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ВДВС
Станично-Луганського РУЮ

на ухвалу Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
21 листопада 2013 року

за поданням державного виконавця ВДВС
Станично-Луганського РУЮ щодо
обмеження права виїзду за межі України
ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА :

До суду звернувся державний виконавець
ВДВС Станично-Луганського РУЮ з
поданням, посилаючись на те, що на
виконанні у ВДВС Станично-Луганського
РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-737
виданий 15.12.2011 року Сокальським
районним судом Львівської області про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в
розмірі 400,00 грн.. 08.06.2012 р. державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження. Державним виконавцем
зазначено, що виходом за адресою
боржника, встановлено, що боржник
збирається покинути територію України
та виїхати за кордон з ціллю заробітку.
Виїзд боржника за межі України
ускладнює виконання рішення, тому
державний виконавець просив обмежити
боржника у праві на виїзд за межі
України.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні
подання щодо обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати ухвалу суду, оскільки судом
порушені вимоги матеріального та
процесуального права, суд неповно
з'ясував обставини, які мають значення
для справи.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

У ВДВС Станично-Луганського РУЮ
знаходиться на виконанні виконавчий
лист Сокальського районного суду
Львівської області від 15.12.2011 року. Для
виконання рішення суду на підставі
цього виконавчого листа державним
виконавцем викликався боржник та
здійснювався вихід за місцем його
проживання для здійснення виконавчий
дій.

Із подання державного виконавця
йдеться про те, що боржник збирається
покинути територію України та виїхати
за кордон з ціллю заробітку, його виїзд
ускладнює виконання рішення. У зв'язку
з чим, для задоволення цього подання
необхідно встановити факт ухилення
боржника від виконання зобов'язання,
обов'язок по доведенню якого
покладається саме на державного
виконавця.

З подання та залучених до нього
матеріалів не вбачається даних про те,
що ОСОБА_1 ухилявся від виконання
рішення, оскільки має постійне місце
мешкання. Планування виїзду до РФ з
метою заробітку (зі слів сусідів), не
може розцінюватися судом як ухилення
від сплати боргу. Виклик боржника не
підтверджено рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення боржникові.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
правильного висновку, що в матеріалах,
наданих ВДВС, відсутні будь-які
об'єктивні, беззаперечні докази на
підтвердження того, що ОСОБА_1
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.
За таких обставин, державний
виконавець не довела факту ухилення
боржника від виконання обов'язків,
покладених на нього рішенням суду, а
тому немає підстав застосовувати до
нього юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні подання.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про порушення процесуального та
матеріального права,
необґрунтованість ухвали суду слід
вважати такими, що не заслуговують на
увагу.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Ухвала суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства не встановлено, тому
підстав для скасування ухвали колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ВДВС
Станично-Луганського РУЮ відхилити.

Ухвалу Станично-Луганського районного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :