СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом'янська, 2-а,
Справа № 22-ц/796/2911/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко
Доповідач: Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А
Н О В И Л А :

В провадженні Апеляційного суду м.
Києва перебуває справа за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13.02.2013 року у справі за позовом ПАТ
«Комерційний Банк «Експобанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про
забезпечення позову, у якій він просить
зобов'язати орган ДАІ МВС України
розшукати рухоме майно автомобіль DASIA
LOGAN, 2007 р.в., колір - сірий, номер об'єкта:
НОМЕР_1, номер державної реєстрації:
НОМЕР_2; зобов'язати орган ДАІ МВС
України поставити вказаний автомобіль
на штрафмайданчик; заборонити
здійснювати подальші реєстраційні дії
щодо цього автомобіля та користуватися
зазначеним автомобілем з посиланням на
те, що невчинення зазначених дій
утруднить чи зробить неможливим
виконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені ЦПК заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Інститут забезпечення позову являє
собою сукупність встановлених законом
заходів, що вживаються судом за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо у них існують побоювання,
що виконання ухваленого у справі
рішення виявиться у майбутньому
утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що невжиття
таких заходів може утруднити або
унеможливити виконання рішення по суті
позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених
у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про
забезпечення позову суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не учасниками даного судового
процесу.

Адекватність заходу забезпечення
позову, що застосовується судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, та інтересів сторін та інших
учасників судового процесу.

Перелік заходів забезпечення позову
визначено в ст. 152 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів виходить з того, що
підстави до забезпечення позову у
обраний відповідачем спосіб відсутні і
також звертає увагу на те, що у
Цивільному процесуальному кодексі
України відсутня правова норма, яка б
надавала суду повноваження в порядку,
передбаченому ст. ст.151-153 ЦПК України
застосувати такий захід забезпечення
позову як зобов'язання судом органу
розшукати рухоме майно, поставити його
на штраф майданчик та заборонити
здійснювати подальші реєстраційні дії
щодо цього майна.

Отже, з підстав, визначених
відповідачем, заява задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 151,304,313, 324 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову у даній справі -
відмовити .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді