АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/2172/13-ц
Провадження № 22-ц/792/841/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Ярмолюка О.І.,

суддів: Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 та
його представника ОСОБА_2

ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/841/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 17 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно. В обґрунтування
позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його рідний брат - ОСОБА_5. Після
його смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить житловий будинок
по АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем
другої черги, прийняв спадщину шляхом
вступу в управління та володіння
спадковим майном, а саме: похоронив
брата, розпорядився його особистими
речами, почав володіти будинком та
присадибною ділянкою, підтримував
будинок та господарські споруди в
належному стані. Відповідачі, які є
дітьми померлого, тобто належать до
спадкоємців першої черги, не прийняли
спадщину, оскільки не вчинили будь-яких
дій, що свідчать про її прийняття.

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В. Справа №
22-ц/792/841/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія
№ 37

Враховуючи наведене, позивач просив
встановити факт прийняття ним спадщини
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та
визнати за ним в порядку спадкування
право власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 17 лютого 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 майна, що належало ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грибенинка
Старокостянтинівського району
Хмельницької області.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, право власності на
успадковане, але не переоформлене
майно у вигляді житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 Хмельницької
області, який належав йому на підставі
Свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого 24 березня 1987 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
вважають, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати його і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом правильно застосовані норми
матеріального, зокрема, ст.ст. 549 (в
редакції 1963 року) 1216,1225,1268 ч. 3 ЦК
України, ст.ст. 325, 368, 372 ЦК України, та
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд вірно встановивши фактичні
обставини справи, давши їм правильну
оцінку, обґрунтовано виходив з того, що
ОСОБА_1 фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном після
смерті брата - ОСОБА_5, а тому дійшов
правильного висновку про визнання за
позивачем права власності на
успадковане майно - житловий будинок.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
який є братом позивачу та батьком
відповідачів (а.с.9).

ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 24.03.1987 року, належав
житловий будинок по АДРЕСА_1
Хмельницької області (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилась спадщина на майно померлого
- житловий будинок по АДРЕСА_1
Хмельницької області.

Оскільки правовідносини між сторонами
виникли в період дії ЦК України (в
редакції 1963 рок, а тому вони повинні
регулюватися нормами саме цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Вказані в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно з ст. 553 ЦК України (в редакції 1963
року), спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. При цьому він може
заявити, що відмовляється від спадщини
на користь кого-небудь з інших
спадкоємців, закликаних до
спадкоємства за законом або за
заповітом, а також на користь держави
або окремих державних, кооперативних
або інших громадських організацій.
Наступне скасування спадкоємцем такої
заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Ні позивач - ОСОБА_1, ні відповідачі -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявою про
прийняття спадщини щодо майна
померлого ОСОБА_5 в установлений
законом шестимісячний строк не
звернулись, що підтверджується копією
спадкової справи № 448 від 05.07.2013 року
(а.с.33-46).

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що після смерті брата
позивач прийняв спадщину, оскільки він
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, вказане
підтвердили, зокрема, свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Пашковецький сільський голова.
Крім цього, у ОСОБА_1 є наявні належні
померлому: трудова книжка колгоспника,
ощадна книжка, атестат, свідоцтво про
право власності на житловий будинок,
свідоцтво про народження. ОСОБА_1
проводив похорони свого брата, що
підтверджується довідкою, виданою
виконкомом Пашковецької сільської
ради (а.с.76). Після смерті брата позивач
фактично користувався та володів
житловим будинком (підтримував будинок
та господарські будівлі в належному
стані), сплачував комунальні платежі,
що підтверджується довідкою
Старокостянтинівського РЕМ №1668 від
03.12.2013 року (а.с.82), довідкою
Старокостянтинівської філії ПАТ
"Хмельницькгаз" № 887 від 05.12.2013 року
(а.с.83).

Наведене підтверджується також
положеннями Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій, де
зазначено, що доказом вступу в
управління чи володіння спадковим
майном може бути наявність у
спадкоємців ощадної книжки, іменних
цінних паперів, квитанції про здані в
ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію
(технічного паспорта, реєстраційного
талону) на автотранспортний засіб чи
іншу самохідну машину або механізм,
державного акта на право приватної
власності на землю та інших документів,
виданих відповідними органами на ім'я
спадкодавця на майно, користування
яким можливе лише після належного
оформлення прав на нього (п. 113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про те, що відповідачі - ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 прийняли спадщину, не
відмовлялись від неї є безпідставними,
оскільки останні не вчинили жодної з
дій, що свідчать про прийняття
спадщини, тобто не вступили у фактичне
управління або володіння спадковим
майном та не звернулися в
шестимісячний строк до нотаріальної
контори із завою про прийняття
спадщини, тобто, виходячи з вимог ст. 553
ЦК (в ред. 1963 р.), вважається, що
відповідачі відмовились від спадщини.
Крім цього, із заявою про продовження
строку на прийняття спадщини останні
також не зверталися. І лише 1 липня 2013
року звернулись в нотаріальну контору
із заявами про прийняття спадщини
після смерті їх батька, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилання в апеляційній скарзі на той
факт, що судом порушено норми
процесуального права, зокрема, ст. 234, 256
ЦПК України, порядок розгляду справи, є
необґрунтованими з таких мотивів.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.

Отже, позивач підставно звернувся до
суду із позовною заявою про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно, оскільки існує спір про
право, а не в порядку окремого
провадження, як вважають відповідачі.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко