Справа № 495/324/14-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово -
судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі - продажу та
визнання права власності на нерухоме
майно та визнання права власності на
житловий будинок ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача про
визнання дійсним договору купівлі -
продажу та визнання права власності на
нерухоме майно та визнання права
власності на житловий будинок, просить
суд визнати договір купівлі - продажу
нерухомого майна, укладений 23.03.2013 року
між нею та відповідачем, згідно якого
позивачка придбала нерухоме майно, у
вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 - дійсним та визнати за нею
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1, на земельній ділянці
сільської ради площею 2500 кв.м., наданої
для обслуговування житлового будинку
та господарських споруд, що
складається в цілому із глинобитного
житлового будинку літ. «А», житловою
площею 30, 2 кв.м., загальною площею 110, 7
кв.м. та господарських будівель літ. «Б»
- гаражу; літ. «В» - літньої кухні; літ.
«Г» - сараю; літ. «Д» - літньої кухні; літ.
«Є» - вбиральні; № 1 - огорожі; № 2 -
хвіртки; № 3 - воріт; № 4 - огорожі; № 5 -
замощення; № 6 - цистерни, вказуючи, що
23.03.2013 року між нею та відповідачем у
письмовій формі був укладений
попередній договір купівлі - продажу
нерухомого майна, згідно якого
відповідач продав позивачці нерухоме
майно у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1.

Відповідач отримав кошти, що
підтверджується наданою ним розпискою,
передав позивачці вищевказаний
житловий будинок, однак від
нотаріального посвідчення договору
відмовився, тому позивачка і
звернулася з позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, про що надала заяву, згідно
якої позов підтримує, просить суд
справу розглянути за її відсутність.

Відповідач надав заяву, відповідно до
якої просить суд справу розглядати за
його відсутність, вказуючи, що не має
можливості оформити договір
нотаріально, оскільки є матеріально не
забезпеченим, не заперечує, що угода
дійсно укладалася.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані позивачкою докази по справі,
судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
дійсно 23.03.2013 року між позивачкою та
відповідачем у письмовій формі був
укладений попередній договір купівлі -
продажу нерухомого майна, згідно якого
відповідач продав позивачці нерухоме
майно у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1. /л.с. 14-15/

Вказаний житловий будинок належать
відповідачу відповідно договору
купівлі - продажу від 19.06. 2009 року, який
зареєстрований в КП «Білгород -
Дністровське МБТІ» 27.10.2010 року,
реєстровий номер 380 в книзі 2 /л.с. 10-11/.

Після укладення попереднього договору
купівлі - продажу та отримання грошей,
відповідач відмовився від подальшої
реєстрації договору у нотаріальній
конторі, у зв'язку з чим в
односторонньому порядку порушив умови
договору.

Відповідно до розписки написаної
відповідачем, він отримав від
позивачки повну вартість житлового
будинку. /л.с. 17/

Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовились щодо усіх умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагає.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06 листопада 2009 року -
«Вирішуючи спір про визнання
правочину, який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.» «При розгляді таких справ суди
повинні з'ясувати, чому правочин не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.»

Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657
ЦК України /із змінами, внесеними
згідно із Законами № 1878-VI/1878-17/ від
11.02.2010, № 2756 -VI/2756-17/ від 02.12.2010/ договір
купівлі - продажу житлового будинку або
іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, а
відповідно до 640 ЦК України, договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору, до
суду не з'являється, що інших підстав
нікчемності правочину в даному випадку
не має.

В зв'язку з тим, що сторони досягли усіх
істотних умов договору, відбулося
виконання письмового договору купівлі
- продажу, однак відповідач ухиляється
від нотаріального посвідчення
договору, суд вважає, що вимоги
позивачки ОСОБА_1 є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується визнання права власності
на нерухоме майно, то як встановлено ч. 3
ст. 334 ЦК України, право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Керуючись ст. ст. 220, 334, 377, 638, 640, 657 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним договору купівлі -
продажу та визнання права власності на
нерухоме майно та визнання права
власності на житловий будинок -
задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу
нерухомого майна, укладений 23.03.2013 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого
ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 нерухоме
майно, у вигляді житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1, на
земельній ділянці сільської ради
площею 2500 кв.м., наданої для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, що складається в
цілому із глинобитного житлового
будинку літ. «А», житловою площею 30, 2
кв.м., загальною площею 110, 7 кв.м. та
господарських будівель літ. «Б» -
гаражу; літ. «В» - літньої кухні; літ. «Г»
- сараю; літ. «Д» - літньої кухні; літ. «Є»
- вбиральні; № 1 - огорожі; № 2 - хвіртки;
№ 3 - воріт; № 4 - огорожі; № 5 - замощення;
№ 6 - цистерни.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: