Провадження № 2-312/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва
у складі: головуючого судді
при секретарі Назарчук Н.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів та
відшкодування моральної шкоди, -
19.11.2013 року Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом та просить стягнути з
відповідача борг у сумі 199 825,00 грн.,
моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та
понесені судові витрати.
Посилається в позові на те, що 15.12.2012
року надала відповідачу в борг 25 000,00
доларів США, що в еквіваленті становить
199 825,00 грн. з терміном повернення боргу
Позивач зазначає, що вказані вище кошти
відповідач отримав, що підтверджується
борговою розпискою від 15.12.2012 року,
проте свої зобов'язання відповідач не
виконав та кошти в строк не повернув.
Крім цього, позивач просить стягнути з
відповідача моральну шкоду,
посилаючись на те, що в неї померла
невістка, захворів син, а малолітній
онук залишився на її утриманні. Позивач
зазначає, що вона не працює, кошти
необхідні їй для допомоги рідним, а
неможливість допомогти через
відсутність коштів, завдає позивачу
моральних страждань.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі і просила суд їх
задовольнити, проти ухвалення заочного
рішення в зв'язку з неявкою відповідача
в судове засідання, не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлений про дату та час слухання
справи, подав до суду заяву в якій
просив відкласти розгляд справи,
оскільки останній не може з»явитися в
судове засідання за сімейними
обставинами.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши думку представника
позивача, вважає можливим ухвалити
заочне рішення у відсутності
відповідача та на підставі наявних у
справі доказів. Разом з тим, суд вважає
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
необґрунтованим, а тому не знаходить
підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 15.12.2012 року було укладено
договір позики, відповідно до якого
позивач дав відповідачу в борг 25 000,00
доларів США строком на один місяць,
тобто до 15.01.2013 року, що підтверджується
борговою розпискою, оригінал якої було
досліджено судом в судовому засіданні,
копія розписки знаходиться в
матеріалах цивільної справи ( а.с.8).

Також встановлено та не заперечувалося
представником позивача в суді, що
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання щодо повернення позики,
зокрема, не повернув позивачу кошти
отримані в борг у розмірі 25 000,00 доларів
США.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Виходячи з того, що відповідач не
повернув позивачу отримані у борг
кошти в розмірі 25 000,00 дол. США, суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню, а сума боргу стягненню з
відповідача відповідно до офіційного
курсу НБУ станом на 12.11.2013 року (1 долар
США = 7,993 гривні), що становить 199 825,00 грн.

Що стосується заявлених вимог позивача
про стягнення з відповідача моральної
шкоди, то суд не знаходить підстав для
їх задоволення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Враховуючи те, що договором між
сторонами та законодавством, що
регулює дані правовідносини не
встановлено відповідальності за
порушення зобов'язань по відшкодуванню
моральної шкоди, суд вважає заявлені
вимоги в цій частині необґрунтовані.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 1998,25 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 1046, 1049 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-232 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів та відшкодування моральної
шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в розмірі 199
825,00 грн.

В іншій частині позову -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмір 1998, 25 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя: