Справа № 1013/6884/12 Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/464/14 Доповідач у 2 інстанції
КасьяненкоКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Антоненко В.І.,

При секретарі: Микитенко Д.А.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розподіл будинку в натурі,
визначення порядку користування
земельною ділянкою, переведення прав
та обов"язків забудовника, та усунення
перешкод у здійсненні перепланування
та в користуванні частиною будинку та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
об"єкт нерухомості незавершеного
будівництва та визначення часток у
праві спільної часткової власності ,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2012 року позивачі звернулись до
суду з вищевказаним позовом
посилаючись на те, що вони та
відповідачка є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1. Також
зазначили, що їм належить по 43/300
частини вказаного будинку, ОСОБА_1 -
107/150 частини будинку.

Попередні власники ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 поділили будинок в натурі. Після
смерті ОСОБА_4, його частину будинку за
заповітом успадкував їх батько ОСОБА_6
Після отримання 43/100 частин будинку в
спадщину, їх батьком було добудовано до
приміщень 1-7, 1-8 добудову, що
складається з приміщень ІІІ площею 35,5
кв.м. та ІV площею 33,8 кв.м.

На даний час добудова знаходиться
в стадії будівництва, побудовано сарай
«К».

Після смерті їх батька право на
спадкування мали вони та його мати в
рівних частках, тобто по 43/300 частини
будинку.

20.09.2005 року ними отримано
свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_5
свідоцтва не отримувала. Після смерті
ОСОБА_5 її майно успадкувала ОСОБА_1,
тобто 57/100 частини будинку, що належали
ОСОБА_5 за рішенням суду від 14.07.1977 року
та 43/300 частини будинку, що належали їй
після смерті ОСОБА_6 Таким чином, у їх
спільному користуванні та
відповідачки знаходиться 43/100 частини
будинку, з яких їм належить 86/300, а
ОСОБА_1 43/300. Вказана частина будинку
складається з приміщень 1-7, 1-8, ІІІ/в
стадії будівництва/, ІV/в стадії
будівництва/сарай «К», погріб «В»,
вбиральня «О», літній душ «У». Зливна
яма №8 та водопровідний колодязь №7
побудовані ОСОБА_2 в 2011 році.

Просили розділити між ними та
ОСОБА_1 в натурі 43/100 частини будинку
АДРЕСА_1, відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 25.06.2013 року № 10546/12-43,
виділивши їм в спільну часткову
власність в рівних частках 86/300 частини
будинку, що складаються з приміщення 1-8
площею 19.4 кв.м. та господарських споруд
сараю «К», вбиральні «О», літнього душу
«У» загальною вартістю 21 476 грн.;

Відповідачці виділити в натурі
приміщення 1-7 площею 10.8 кв.м. та погріб
«В» загальною вартістю 11 079 грн.;
стягнути з відповідачки на їх користь
грошову компенсацію в сумі 227 грн. за
різницю в частках; покласти на них
зобов'язання по замуруванню дверних
прорізів між приміщеннями 1-4 та 1-8, між
1-7 та 1-8 в будинку АДРЕСА_1; покласти на
відповідачку зобов'язання по
влаштуванню дверного прорізу між
приміщеннями 1-3 та 1-7; перевести на них
права та обов'язки забудовника
незакінчених будівництвом приміщень III
та ІV в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_6, визнати за
ними в рівних частках за кожним право
власності на будівельні матеріали та
конструкції незакінчених будівництвом
приміщень III та ІV в будинку АДРЕСА_1 в
сумі 136 084 грн.; стягнути з них на користь
відповідачки грошову компенсацію за 1/3
частину вартості будівельних
матеріалів та конструкцій
незакінчених будівництвом приміщень III
та ІV в сумі 45 361,33 грн.; зобов'язати
відповідачку не чинити їм перешкод в
замуруванні дверних прорізів між
приміщеннями 1-4 та 1-8, між 1-7 та 1-8 та
звільнити приміщення 1-8 площею 19.4 кв.м.
від своїх речей в вищевказаному
будинку; визначити між ними та
відповідачкою порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею
0,1563 га, виділивши ним в спільне
користування 0,0521 га земельної ділянки,
згідно варіанту, наданого висновком
експертизи від 25.06.2013 року № 10546/12-43 у
визначених експертизою межах; стягнути
з відповідачки судові витрати на їх
користь в сумі 1575,60 грн. та за оплату
експертизи в сумі 5296,32 грн., а всього
6871,92 грн.

ОСОБА_1 подала до суду зустрічний
позов в якому просила визнати за нею
право власності на об'єкт
нерухомості-незавершеного
будівництва, приміщення ІІІ площею 35,5
кв.м. та ІV площею 33,8 кв.м. у будинку
АДРЕСА_1 в частині 2/3 від площі
приміщення , виділити його в натурі та
визначити право власності цими
приміщеннями, згідно часток; визнати за
ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на
об'єкт нерухомості - незавершеного
будівництва, приміщення ІІІ площею 35,5
кв.м. та ІV площею 33,8 кв.м. у будинку
АДРЕСА_1 в частині 1/3 від площі
приміщення та виділити його в натурі та
визначити право власності цими
приміщеннями, згідно часток; виділити
майно в натурі та варіант такого
виділення в будинку АДРЕСА_1, а саме
частину будинку, що введено в
експлуатацію, приміщення №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7,
8, тамбур, загальною площею 85,6 кв.м.,
згідно часток 107/150 - ОСОБА_1 та 43/300 -
ОСОБА_2, 43/300 - ОСОБА_3 та визначити право
власності цими приміщеннями, згідно
часток; визначити варіанти
користування земельною ділянкою
згідно розподілу загальної площі
будинку.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 12 листопада 2013
року первісний позов задоволено.

Розділено між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 в натурі 43/100 частини будинку
АДРЕСА_1, відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 25.06.2013 року № 10546/12-43,
виділивши ОСОБА_2, ОСОБА_3 в спільну
часткову власність в рівних частках
86/300 частини будинку, що складаються з
приміщення 1-8 площею 19.4 кв.м. та
господарських споруд сараю «К»,
вбиральні «О», літнього душу «У»
загальною вартістю 21 476 грн.

ОСОБА_1 виділено в натурі приміщення
1-7 площею 10.8 кв.м. та погріб «В»
загальною вартістю 11 079 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 227
грн. за різницю в частках.

Покладено на ОСОБА_2, ОСОБА_3
зобов'язанняпо замуруванню дверних
прорізів між приміщеннями 1-4 та 1-8, між
1-7 та 1-8 в будинку АДРЕСА_1.

Покладено на ОСОБА_1 зобов'язання по
влаштуваннюдверного прорізу між
приміщеннями 1-3 та 1-7 в будинку АДРЕСА_1.

Переведено на ОСОБА_2, ОСОБА_3 права та
обов'язки забудовника незакінчених
будівництвом приміщень III та ІV в
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних
частках за кожним право власності на
будівельні матеріали та конструкції
незакінчених будівництвом приміщень III
та ІV в будинку АДРЕСА_1 в сумі 136 084 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/3
частину вартості будівельних
матеріалів та конструкцій
незакінчених будівництвом приміщень III
та ІV в сумі 45 361,33 грн.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2,
ОСОБА_3 перешкод в замуруванні дверних
прорізів між приміщеннями 1-4 та 1-8, між
1-7 та 1-8 та звільнити приміщення 1-8
площею 19.4 кв.м. від своїх речей в
будинку АДРЕСА_1.

Визначено між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,1563 га,
виділивши ОСОБА_2, ОСОБА_3 в спільне
користування 0,0521 га земельної ділянки,
згідно варіанту, наданого висновком
експертизи від 25.06.2013 року № 10546/12-43 у
визначених експертизою межах.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 понесені судові витрати за
сплачений судовий збір в сумі 1575,60 грн.
та за оплату експертизи в сумі 5296,32 грн.,
а всього 6871,92 грн.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається,
що сторони є співвласниками 43/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1.
Позивачам за первісним позовом -ОСОБА_2,
ОСОБА_3 належить по 43/300 частини будинку
на підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом від 20.09.2005 року.
Відповідачці ОСОБА_1 належить на праві
власності 43/300 частини вказаного
будинку, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 6.10.2010 року та витягом
про державну реєстрацію.

Вказана частина будинку
складається з приміщень 1-7, 1-8, ІІІ
площею - 35,5 кв.м , ІУ - площею 33,8 кв.м.
,сараю «К»,погрібу «В», вбиральні «О»,
літнього душа «У», зливної ями №8 та
водопровідного колодязя №7.

Сторони не можуть спільно
користуватись вказаною частиною
будинку.

Відповідно до положень ст.ст. 364,
367 ЦК України кожен із співвласників
має право на виділ його частки із
майна , що є у спільній частковій
власності в натурі або його поділ з
дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За
відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Згідно роз»яснень п.п. 6,7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
4.101991 року №7 з наступними змінами « Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок», виділ частки в натурі /поділ
будинку / може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом /
квартиру /, яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

За вимогами ДБН В 2.2.-15-2005 « Житлові
будинки. Основні положення» площа
загальної кімнати у однокімнатній
квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м,
мінімальна площа кухні- 7 кв.м.

Проте вирішуючи спір та здійснюючи
поділ частини будинку відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 25.06.2013 року №. 10546/12-43, суд
першої інстанції даних вимог закону
не врахував та прийшов до помилкового
висновку про можливість виділення
позивачам за первісним позовом в
спільну часткову власність
приміщення 1-8 площею 19,4 кв.м та
господарських споруд сараю»К»,
вбиральні»О», відповідачці -
приміщення 1-7 площею 10,8 кв.м та погріб
«В».

При такому поділі частини будинку ,
позивачами не запропоновано, яким
чином сторони будуть користуватися
виділеними їм приміщеннями.

Крім того, частина будинку включає в
себе приміщення ІІІ- площею -35,5 кв.м та
ІУ - площею 33,8 кв.м , які не здані в
експлуатацію та не зареєстровані в
БТІ.

Колегія суддів також враховує, що
матеріали справи не містять даних про
те що виконавчий комітет місцевої ради
надав дозвіл на переобладнання або
перепланування спірної частини
будинку відповідно до вимог ст. 152 ЖК
України.

За наведених обставин, колегія вважає,
що поділ частини житлового будинку між
сторонами є передчасним.

З цих підстав не підлягає
задоволенню і вимога про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, який залежить від поділу
будинку , в задоволенні якого суд
відмовив.

Щодо заявлених вимог за зустрічним
позовом, то суд прийшов обґрунтованого
висновку відмовляючи в його
задоволенні, оскільки право власності
на новостворене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва та
прийняття його до експлуатації. Якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Враховуючи, що рішення суду в
частині задоволення первинного позову
не відповідає обставинам справи та
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, на підставі ст.
309 ЦПК України воно підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в позові, в решті рішення суду
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 309,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розподіл будинку в натурі
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: