Справа №
Провадження № 2/521/651/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді
Коблової О.Д.

при секретарі -
Москальовій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
оспорювання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про оспорювання
батьківства та просить суд втсновити
батьківство у судовому порядку, шляхом
проведення експертизи на кровні
спорідненості та виключити з актового
запису про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відомостей про ОСОБА_1, як
батька.

Позивач у судове засідання з'явився.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить суд позов
задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання з'явився. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, але
ознайомившись з матеріалами
судово-генотипоскопічної експертизи,
не заперечує проти відмови у
задоволені позову, пояснив суду, що має
намір звертатися до суду з іншими
позовними вимогами до відповідача.

Відповідач у судове засідання
з'явилася. З позовними вимогами
позивача не згодна, так як вважає позов
безпідставним та не обґрунтованим.
Просить суд у задоволені позову
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
розглянув матеріали справи, приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову.

В ході судового розгляду встановлено,
що сторони уклали шлюб у березні 1997
року. Шлюб між сторонами розірвано
17.04.2002 р., що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу від 17.04.2002 р.,
актовий запис № 172.

В період шлюбу у сторін народилася
дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач сумнівається в своєму
батьківстві по відношенню до ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вернувся з
відповідним позовом до суду.

Згідно зі ст. 122 Сімейного кодексу
України дитина, яка зачата і (або)
народжена у шлюбі, походить від
подружжя. Походження дитини від
подружжя визначається на підставі
Свідоцтва про шлюб та документа
закладу охорони здоров'я про
народження дружиною дитини.

Таким чином, за загальним правилом за
презумпцією, дитина зачата та (або)
народжена у шлюбі походить від
подружжя.

Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу
України особа, яка записана батьком
дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і
127 цього Кодексу, має право оспорити
своє батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За такого, оскільки походження дитини
від подружжя, яке перебуває в шлюбі,
прямо визначене ст. 122 Сімейного
кодексу України то саме позивач
пред'явивши до суду відповідний позов
має довести відсутність кровного
споріднення між ним та дитиною.

Проте, в супереч вимогам ст. 60 ЦПК
України позивач доказів відсутності
такого кровного споріднення суду не
надав.

Так згідно з висновком судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи №200
від 05.11.2013 року (проведеної за
клопотанням позивача) комісія
експертів прийшла до висновку, що
відповідно до законів успадкування,
генотип дитини повинен містити один
алель кожного локусу матері і один -
батька. Молекулярно-генетичним
аналізом ДНК ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3
встановлено: у дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах досліджених
локусів не виявлені алелі, які не
простежуються у ОСОБА_1 Таким чином,
молекулярно-генетичним аналізом ДНК
встановлено, що ОСОБА_1, може являтись
біологічним батьком дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_2, з
ймовірністю 99,9999%, таким чином
батьківство практично доведене.

Отже висновок комісії експертів не
спростував походження дитини від
позивача, встановлене 122 Сімейного
кодексу України , а, навпаки, підтвердив
його.

При цьому, суд вважає, що відсутні
підстави, передбачені ст. 150 ЦПК України
для призначення додаткової чи
повторної експертизи, оскільки
висновок експертизи є повним,
зрозумілим та не суперечить іншим
матеріалам справи. Більш того,
експертиза була проведена саме тією
експертною установою, якій просив
доручити проведення даної експертизи
сам позивач в своєму клопотанні.

За такого, в задоволенні позову
належить відмовити у зв'язку з його
необґрунтованістю та невідповідністю
дійсним обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 60, 64, 74, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст. 122, 136 ч.2 Сімейного кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про оспорювання батьківства -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Малиновський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
О.Д. Коблова