Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1445/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Кочеткова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

при секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2014 року ,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4 про розподіл
майна подружжя. Зазначав, що сторони з
1999 по 2011 рік перебували у шлюбі. У
квітні 2004 року за договором дарування
відповідач набула у власність житловий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 33.2
кв.м. В період шлюбу за спільні кошти
сторони здійснили реконструкцію і
капітальний ремонт вказаного будинку,
що призвело до збільшення його
загальної площі до 100 кв. м. Посилаючись
на те, що внаслідок спільних грошових
витрат будинок, що належав колишній
дружині, істотно збільшився у своїй
вартості, просив на підставі ст.ст.62, 69,
70, 71 СК України визнати його спільною
сумісною власністю сторін, виділити
його у власність ОСОБА_4 і стягнути з
неї на свою користь 160 000 грн. в рахунок
компенсації належної йому ? частки у
спільному майні подружжя.

З метою визначення ринкової вартості
спірного житлового будинку і ринкової
вартості поліпшень, здійснених
сторонами після 2004 року, ухвалою
Мелітопольського міськрайонного суду
від 3 липня 2013 року призначено судову
товарознавчу будівельно-технічну
експертизу, яка не була проведена через
ненадання сторонами додаткових
матеріалів - технічного паспорту БТІ,
який містить інформацію щодо прибудов
до житлового будинку, здійснених після
2004 року.

За клопотанням позивача ухвалою суду
від 27 листопада 2013 року в порядку ст.133
ЦПК України зобов'язано КП „
Мелітопольське бюро технічної
інвентаризації" зробити новий
технічний паспорт з урахуванням
фактичних змін на спірний житловий
будинок.

24 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про роз'яснення ухвали
про забезпечення доказів, оскільки із
її змісту не зрозуміло, на кого
покладається обов'язок по забезпеченню
вільного доступу ОСОБА_3 та
співробітників БТІ до спірного
житлового будинку.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2014 року роз'яснено
ухвалу цього ж суду від 27 листопада 2013
року із зазначенням наступного:

„Зобов'язано Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» зробити
новий технічний паспорт (з урахуванням
фактичних змін) на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Витрати пов'язані з виготовленням
технічного паспорту на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. покласти на ОСОБА_3 Зобов'язано
ОСОБА_4 /ідентифікаційний номер НОМЕР_1/
забезпечити вільний доступ до будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з
метою проведення робіт по виготовленню
технічного паспорту на вказаний
житловий будинок ОСОБА_3 та
співробітникам Комунального
підприємства „Мелітопольське
міжміське бюро технічної
інвентаризації".

В апеляційній скарзі про скасування
ухвали суду від 31 січня 2014 року і
постановлення нової про відмову у
роз'ясненні судової ухвали від 27
листопада 2013 року ОСОБА_4 посилається
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про роз'яснення
ухвали про витребування доказів, суд
першої інстанції з посиланням на
приписи ст.221 ЦПК України виходив з
того, що ОСОБА_4 чинить перешкоди
працівникам БТІ у обстеженні її
житлового будинку, у зв'язку з чим
ухвала суду від 27 листопада 2011 року не
виконана.

Проте погодитися з оскаржуваною
ухвалою суду неможливо, оскільки вона
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. При роз'ясненні
рішення суд більш повно і якісно
викладає ті його частини, розуміння
яких викликає труднощі.

Зазначена норма регулює питання
роз'яснення рішень при розгляді судом
справ по суті з ухваленням рішення.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України N 14 від 18.12.2009р. "Про судове
рішення у цивільній справі"
передбачено, що відповідно до статті 221
ЦПК роз'яснення рішення суду можливе
тоді, коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

Якщо фактично порушено питання про
зміну рішення або внесення в нього
нових даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали,
предметом роз'яснення було не судове
рішення, постановлене за результатами
розгляду справи по суті, а ухвала про
забезпечення доказу, яку суд фактично
змінив і вніс в неї нові дані.

Проте, ні в ст.221 ЦПК України, ні в п.21
вищевказаної Постанови Пленуму
Верховного Суду України не йдеться про
те, що в обраний судом спосіб
підлягають роз'ясненню ухвали суду про
забезпечення (витребування) доказів.

Разом з тим, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що діючим ЦПК
України передбачені важелі судового
впливу на учасників судового розгляду
у випадку невиконання ухвали про
забезпечення доказів, ухилення від
проведення експертизи, тощо (ст.ст.137 ч.5,
146 ЦПК).

Викладене свідчить про те, що при
постановлені оскаржуваної ухвали суд
допустився норм процесуального права,
а тому вона відповідно до ст.312 п.3 ЦПК
України підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про розгляд
судом апеляційної інстанції заяви
ОСОБА_3 від 27.01.2014 року про роз'яснення
ухвали суду першої інстанції
задоволенню не підлягають, оскільки
суперечать вимогам
Цивільно-процесуального кодексу
України. Роз'яснення судових рішень,
постановлених судом першої інстанції,
не відносяться до компетенції
апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.307,312 п.3,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2014 року по цій
справі скасувати з передачею питання
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно,
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.В.