Провадження №2/592/10/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у
складі : головуючого - судді
Кондратенка М.В., при секретарі
Безкровній К.Г. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання права власності на частку у
нерухомому майні, а також за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа : ОСОБА_3 про визнання
нерухомого майна у вигляді частини
житлового будинку приватною
власністю, позбавлення особи права
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні
нерухомістю шляхом зняття особи з
реєстрації -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 свій уточнений
позов і згідно заяви про правильну
адресу розташування спірного майна
обґрунтовує тим, що з 28.01.1978 року по
10.09.09 р. перебував у шлюбі з ОСОБА_2. Про
те, що Ковпаківським районним судом м.
Суми ухвалене рішення від 07.03.1991 року
про розірвання шлюбу йому не було
відомо, бо не був присутнім в судовому
засіданні, копію рішення не отримував.
Тому продовжував проживати з ОСОБА_2
разом однією сім»єю , а розірвання
шлюбу було зареєстроване тільки 10.09.09
року, коли вже сам був ініціатором
його розірвання у судовому порядку,
про що свідчить копія ухвали
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 15.09.2009 року.

Під час спільного проживання з
ОСОБА_2 згідно рішення виконкому
Сумської міської ради за № 15 від 21.01.1993
р. отримав квартиру АДРЕСА_1 - а у м. Суми
з розрахунку на себе, ОСОБА_2 та
доньку ОСОБА_8, в яку / квартиру / разом
вселились і нею користувались, а потім
житло приватизували у 2001 році. Так як
вирішили придбати для сім»ї нове житло,
27.08 2004 р. приватизовану квартиру за
зазначеною адресою продали і в цей же
день придбали будинок по АДРЕСА_4

Так як донька на час укладання угод
купівлі-продажу нерухомого майна
перебувала у шлюбі з третьою особою по
справі - ОСОБА_3 та забажала проживати
разом, була домовленість що зять
грошовими коштами прийме участь у
придбанні майна .

Таким чином між ними була
домовленість про створення спільної
власності і у якій кожний має право на
1/4 частину, а також на реєстрацію
домоволодіння на ОСОБА_2 і на зятя
-ОСОБА_3.

Враховуючи зазначене вважає, що
відповідно до вимог ст.ст. 69-71 СК
України має право на 1/2 частку спірного
будинку як з частки майна, що
належить ОСОБА_2 і придбане з нею під
час шлюбу.

Після придбання житла у ньому
зареєструвались і ним користувались,
а для проведення ремонтних робіт
продали належні йому і ОСОБА_2 гараж та
земельну ділянку у садівничому
товаристві.

У зв»язку з тим, що ОСОБА_2 на даний
час заперечує його право на частку у
спільному майні і придбаному під час
шлюбу, просить ухвалити рішення , яким :

- визнати за ним право власності
на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1

- відшкодувати понесені витрати
за надання правової допомоги і що
становить 2000 грн. /а.с.1-2, 105, 128 /.

ОСОБА_2 свій зустрічний уточнений
позов і згідно заяви про правильну
адресу розташування спірного майна
обґрунтовує тим, що 28.02.1978 р. між нею та
ОСОБА_1 укладено шлюб, який 07.03.1991 р.
розірвано рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми по справі №
2-494/91.

Зареєстровано розірвання шлюбу
відділом РАЦС Сумського міського
управління юстиції 10.09.2009 р.

Хоча вимогами ст. 44 КпШС
передбачено, що шлюб вважається
припиненим з моменту реєстрації
розлучення в органах реєстрації актів
громадянського стану, фактично шлюбні
відносини припинились між сторонами
вже на момент ухвалення рішення від
07.03.1991.

Про факт окремого проживання та
відсутності шлюбних відносин
зазначено у позові ОСОБА_1 від 30.07.2009 р.
і провадження за яким було закрито у
зв'язку з ухваленням рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
по справі № 2-494/1991 від 07.03.1991 р.

27.08.2004 р. уклала договір
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку і розташованого в АДРЕСА_4 та
прибала майно за кошти, що належали їй
особисто. А ОСОБА_1 у договорі зазначив
про відсутність претензій майнового
характеру щодо вказаного будинку та в
якому ніколи не проживав та не
проживає до сьогоднішнього дня, хоча
там і зареєстрований .

Факт проживання ОСОБА_1 за іншою
адресою підтверджується вказаною ним
у позовних заявах від 30.07.2009 р. та від
26.11.2012 р.

Частиною 6 ст. 57 СК України
передбачено, що суд може визнати
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка майно, набуте нею, ним за час
їхнього окремого проживання у зв'язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин.

Враховуючи , що на момент придбання
? частини будинку в АДРЕСА_4 вона та
ОСОБА_1 проживали окремо, шлюб фактично
було припинено, і що вказане нерухоме
спірне майно придбане за особисті її
кошти, просить ухвалити рішення , яким :

- визнати ? частину житлового будинку,
з розташуванням в АДРЕСА_4 - її
особистою приватною власністю ;

- позбавити ОСОБА_1 права користування
житловим приміщенням і що знаходиться
АДРЕСА_4 ;

- усунути перешкоди у користуванні
нерухомим майном шляхом зняття ОСОБА_1
з реєстрації за вказаною адресою,
зобов»язавши Відділ ГІРФО УМВС України
в Сумській області провести зняття
особи з реєстрації ;

- відшкодувати понесені по справі
судові витрати, що становить : 458, 80 грн.
судового збору ; 2235 грн. - за надання
правової допомоги / а.с. 28, 80,131 /.

У судовому засіданні позивач -
відповідач ОСОБА_1, його представник -
адвокат ОСОБА_5 заявлені вимоги щодо
визнання права власності на ? частину
домоволодіння по АДРЕСА_4 м. Суми
підтримали з зазначених у позові
підстав, бо після ухвалення судового
рішення від 07.03.1991 р. про розірвання
шлюбу фактично шлюбні відносини не
припинялись , у 1993 р. отримана квартира
на всіх членів сім»ї за АДРЕСА_1 та яка
була приватизована , а потім продана
співвласниками 27.08.2004 р. і за виручені
кошти та зібрані також під час
спільного проживання , в той же день
придбане домоволодіння по АДРЕСА_1 м.
Суми, де частка ОСОБА_2 становить 1/2.
Так як за судовим рішенням від 07.09.1991 р.
розірвання шлюбу зареєстроване тільки
10.09.2009 року , з видачею свідоцтва, то
спірне майно і на придбання якого
витрачена належна йому грошова частка
за продаж приватизованої квартири,
вважається спільним і придбане у
шлюбі, що дає йому право власності на
половину з частки, яка належить
ОСОБА_2, та яка / частка /становить ?.

Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнали
і вважають його таким, що має за мету
позбавити його, ОСОБА_1, права на частку
у домоволодінні та яке / право / раніше
відповідачкою не оспорювалось , та в
якому / будинку / зареєстрований на
законних підставах.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2, її
представник - адвокат ОСОБА_6 позов
ОСОБА_1 про визнання права власності на
частку у домоволодінні не визнали , бо
після розірвання шлюбу за судовим
рішенням у 1991 р. між сторонами ніяких
сімейних і подружніх стосунків не
підтримувалось. А після продажу
приватизованої квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_7 в той же день на руки отримав
свою грошову частку як співвласник
проданого майна і майнової участі у
придбанні 27.08.2004 р. будинку по АДРЕСА_1
м. Суми не приймав. А будучи
зареєстрованим у спірному нерухомому
майні ним не користується, витрат по
його утриманню не несе. Тому вважають,
що вимога ОСОБА_1 про визнання за ним
права власності на частку нерухомого
майна як придбаного у шлюбі, не
ґрунтується на законі.

Підтримали зустрічний позов з
зазначених у ньому підстав.

Третя особа по справі - ОСОБА_3
пояснив, що є зятем позивача і
відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2. У серпні
2004 р. сторони, їх дочка а його подружжя
ОСОБА_8 продали належну їм
приватизовану квартиру за АДРЕСА_1 м.
Суми і в той же день придбаний будинок
в АДРЕСА_4 та в якому ? частка , за
домовленістю, належить тещі- ОСОБА_2, а
інша 1/2 частка зареєстрована за ним та
на придбання якої витрачені грошова
частка подружжя ОСОБА_8 у проданій
зазначеній вище квартирі та кошти,
зібрані ним і дружиною під час шлюбу.
Які були відносини між батьками
дружини, чи має відношення ОСОБА_1 до
придбання ? частки спірного майна і
зареєстрованого за ОСОБА_9 - не знає, бо
проживав з ОСОБА_8 окремо в іншому
житлі.

Вважає зустрічний позов ОСОБА_2
обґрунтованим, бо будучи
зареєстрованим у будинку по АДРЕСА_4 м.
Суми ОСОБА_1 житлом не користується і
там не проживає, витрат на ремонтні
роботи нерухомо майна та які проведені
після його придбання у 2004 році - не
ніс.

Суд, вислухавши доводи сторін,
третьої особи, пояснення свідків,
перевіривши матеріали справи вважає,
що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а
у зустрічному позові ОСОБА_2 необхідно
відмовити, враховуючи наступні
обставини.

1. Згідно вимог ст. 44 КпШС України в
ред.1969 року, шлюб вважається
припиненим з моменту реєстрації
розлучення в органах запису актів
цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 60, ч.1 ст. 61,
ст. 63 СК України та який набрав
чинності з 2004 року, майно, набуте
подружжя за час шлюбу, належить дружині
та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини/
навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо / самостійного заробітку
/ доходу /.

Об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Дружина та чоловік мають рівні права
на володіння користування і
розпорядження майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Судом встановлено, що рішенням від
07.03.1991 р. Ковпаківського районного суду
м. Суми по цивільній справі № 2-494/91
між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірваний шлюб,
укладений між ними 28.01.1978 р. і
зареєстрований у відділі РАЦС
Сумського міського управління юстиції,
актовий запис № 190 / а.с. 6, 29 /.

Незважаючи на наявність судового
рішення від 07.03.1991 р. фактичне
оформлення розірвання шлюбу подружжя
в органах РАЦС згідно вимог ст. 44 КпШС
України в ред.1969 року, що діяв на час
виникнення правовідносин - не було, а
здійснено тільки 10.09.2009 року, про що
свідчить свідоцтво серії НОМЕР_1 і
видане відділом РАЦС Сумського
міського управління юстиції 15.04.2010 р. /
а.с. 7 /.

За зазначений період ОСОБА_1 згідно
рішення Сумської міської ради від
21.01.1993 р. за № 15 отримав квартиру за
АДРЕСА_2 з розрахунку на 3-х осіб : на
себе, подружжя ОСОБА_2, дочку ОСОБА_8 /
а.с. 89 /. Зазначена обставина сторонами
не оспорювалась.

Надалі зазначена квартира була
приватизована і належала ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, їх дочці ОСОБА_8 на праві
спільної сумісної власності згідно
свідоцтва, виданого 07.12.2000 р. Відділом
комунального майна та приватизації
Сумської міської ради, згідно з
розпорядженням від 07.12.2000 р. за № 4200 та
зареєстрованого в Сумському ОБТІ
07.12.2000 р. за реєстраційним № 946. / а.с.
85/. Ця обставина сторонами також не
оспорювалась.

Враховуючи зазначені обставини
суд вважає, що сторони після ухвалення
в 1991 р. судового рішення про розірвання
шлюбу продовжували проживати разом як
подружжя і підтримувати сімейні
стосунки , отримали на всю сім»ю житло
і яке потім приватизували.

Згідно договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 27.08.2004 р. і
посвідченого приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 вбачається, що
співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8.
продана приватизована квартира за
АДРЕСА_2

І в це й же день 27.08.2004 р. цим же
нотаріусом посвідчений догорів
купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_2 м.
Суми, співвласниками якого по 1/2
частині є : ОСОБА_2 , а також чоловік
дочки сторін і їх зять -ОСОБА_3, що
вбачається з копій зазначених
правоустановчих документів/ / а.с. 85-87/.

При оформленні купівлі-продажу
зазначеного будинку у с. В. Піщане м.
Суми, ОСОБА_1 дав свою письмову згоду на
його придбання своїм подружжя - ОСОБА_2
на умовах та за ціну на свій розсуд, де
і зареєструвався 05.10.2004 р. та що
вбачається з відмітки у паспорті
позивача-відповідача , чим визнано
ОСОБА_2 право на проживання у жилому
приміщенні і користування ним ОСОБА_1
як подружжя/ а.с. 8, 87 /.

Зазначена обставина, як вважає суд,
свідчить про наявність між сторонами
на час відчуження квартири і
придбання нерухомого майна у вигляді
домоволодіння по АДРЕСА_4 м. Суми
сімейних стосунків , вони вважали себе
подружжям, діяли спільно з метою
придбання іншого нерухомого майна за
рахунок часток у відчуженій
приватизованій раніше квартирі і
нажитих спільних коштів.

Тому суд вважає, що спірне майно у
вигляді ? частини домоволодіння , що
розташоване по АДРЕСА_4 м. Суми і
належне ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
27.08.2004 року, є спільною власністю сторін
та яке / майно / придбане під час шлюбу.
А тому ОСОБА_1 має право на 1/2 частину
нерухомості з частки, що належить на
праві власності ОСОБА_2, що становить ? .
/ ? : 2 /.

У судовому засіданні опитані
свідки з сторони
відповідачки-позивачки ОСОБА_2 , які
показали наступне:

ОСОБА_8 суду пояснила, що її батько -
ОСОБА_1 не підтримує подружніх
стосунків з матір»ю - ОСОБА_2 ще з 90-х
років, спільного господарства не
ведуть. ОСОБА_1 ніякої грошової участі
у придбанні будинку по АДРЕСА_4 м. Суми
не приймав, бо після укладення 27.08.2004 р.
договору купівлі-продажу
приватизованої квартири за АДРЕСА_1 м.
Суми отримав свою частку грошима на
руки. А прописка батька у спірному
будинку, в якому він не мешкає,
здійснена за його проханням.

ОСОБА_13 суду пояснила , що ОСОБА_8 є
її подругою, яка проживає у будинку по
АДРЕСА_4 м. Суми з 2004 року. Часто буває у
подруги в гостях , однак її батька -
ОСОБА_1, якого зустріла останній раз у
будинку в 2009 році на день народження
онука, у житлі не бачить.

Однак суд вважає, що пояснення
свідків не можуть вплинути на право
ОСОБА_1 щодо визнання за ним права
власності на частку у спільному майні
подружжя і придбаному у серпні 2004 року.

2. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 ,
то він не може бути задоволений, бо
останньою суду у відповідності до
вимог ст. 61 ЦПК України не надано
безсумнівних доказів передачі на руки
грошових коштів ОСОБА_1 як його часту
за продаж 27.08.2004 р. приватизованої
квартири АДРЕСА_3 і що виключає участь
останнього у придбанні спірної частки
домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Суми.

А доводи щодо відсутності після
розірвання у 1991 р. з ОСОБА_1 шлюбу
будь-яких сімейних, подружніх
стосунків не можуть заслуговувати до
уваги, бо вони спростовуються
зазначеними вище письмовими доказами
по справі та які були предметом
дослідження у судових засіданнях.

3. Між сторонами виникли спірні
правовідносини щодо визнання права
власності на частку у майні, що є
спільною сумісною власністю подружжя.
Так як майнові права ОСОБА_1 порушені,
вони підлягають судовому захисту.

У зв»язку з тим, що ОСОБА_1 є
інвалідом 2-ї групи і при подачі позову
до суду звільнений від сплати судового
збору відповідно до вимог ст. 5 Закону
України « Про судовий збір « , ці кошти
повинні бути стягнуті з ОСОБА_2 на
користь держави у відповідності до
вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

4. ОСОБА_1 понесені витрати у сумі
2000 грн. за надання правової допомоги
фахівця в галузі права - адвоката
ОСОБА_5 та яка приймала участь у
розгляді справи / а.с. 104 /.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 79, ч.1 ст.
88 ЦПК України, до судових витрат і
пов»язаних з розглядом справи,
відносяться витрати на правову
допомогу.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно вимог Закону України « Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних і
адміністративних справах « від 20.11.2011
р. та який набрав чинності з 01.01.2012 року,
розмір компенсації витрат на правову
допомогу не може перевищувати 40 %
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу у судовому засіданні.

Виходячи з записів журналу судового
засідання, робочий час адвоката ОСОБА_5
та яка приймала участь у судових
засіданням як представник ОСОБА_1,
становить 11 год. 38 хв. А тому сума у
розмірі 2000 грн. як витрати за правову
допомогу підлягає відшкодуванню
ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. 44 КпШС України в ред. 1969
року, ст.ст. 60, 61, 63 СК України, ст. ст.
10,11,60,88, 208, 213-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
? частину домоволодіння по АДРЕСА_4
Ковпаківського району м. Суми як на
майно подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судові витрати і що становить
243, 60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним витрати за надання
правової допомоги адвоката і що
становить 2000 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про:

- визнання нерухомого майна у вигляді
? частини житлового будинку по
АДРЕСА_4 м. Суми особистою приватною
власністю ;

- позбавлення ОСОБА_1 права
користування зазначеним житловим
приміщенням та усунення перешкод у
користуванні нерухомістю шляхом
зняття його з реєстрації - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми потягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які приймали участь у справі,
однак не були присутні при
проголошенні вступної і резолютивної
частини рішення, мають право на
оскарження протягом 10 днів з дня
отримання його копії з повним
вмотивованим текстом.

Суддя
М.В. Кондратенко