Справа № 230/2345/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді -
Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря судового засідання -
Палій М.Д.,

представника позивача-заявника -
Василик О.О.,

відповідачів -
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про поновлення
строку пред'явлення виконавчого листа
до виконання у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4, співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2
та ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - орган опіки та
піклування Шаргородської районної
державної адміністрації про звернення
стягнення,

в с т а н о в и в:

у лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
заявою про поновлення строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання у справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_4,
співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - орган опіки та
піклування Шаргородської районної
державної адміністрації про звернення
стягнення.

Обґрунтовуючи подану заяву, ПАТ КБ
«Приватбанк» зазначає, що відповідно
до укладеної 26.09.2012 року із ОСОБА_3
додаткової угоди до кредитного
договору, остання зобов'язувалась,
починаючи з 26.09.2012 року щомісячно з 25 по
30 число кожного місяця, надавати банку
кошти (щомісячний платіж) в сумі 655,57
дол. США для погашення заборгованості
по кредиту. З листопада 2013 року ОСОБА_3
почала вносити кошти на погашення
заборгованості по кредиту, розмір яких
суттєво відрізняється від розміру,
визначеного у додатковій угоді. У
зв'язку із цим, у ПАТ КБ «Приватбанк»
виникла необхідність звернутися до
державної виконавчої служби з заявою
про примусове виконання рішення суду,
однак, зробити це немає можливості,
оскільки закінчився строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

У судовому засіданні представник ПАТ
КБ «Приватбанк» Василик О.О. підтримала
вимоги заяви, посилаючись на обставини,
зазначені у заяві.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні
заперечували проти задоволення заяви
ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на її
безпідставність.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилися, проте, від них до суду
надійшли заяви про розгляд справи у їх
відсутність.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Розглянувши подані документи та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника ПАТ КБ «Приватбанк»,
пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
заявника та заперечення
співвідповідачів, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи та вирішення справи по
суті, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 21.08.2012 року
у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_4, співвідповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - орган опіки
та піклування Шаргородської районної
державної адміністрації про звернення
стягнення позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково. У
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором №
VIS0GA00001705 від 26.11.2007 року в розмірі 35891,11
доларів США (з яких: 18634,78 долари США -
заборгованість за кредитом, 6894,30 долари
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1209,40 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом, 7413,73 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 31,29 долар США -
штраф (фіксована частина), 1707,61 доларів
США - штраф (процентна складова)
звернуто стягнення на будинок,
загальною площею 160,36 м кв., житловою
площею 86,09 м кв., розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки на підставі
договору іпотеки від 27 листопада 2007
року Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселено ОСОБА_4 та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
Шаргородському РВ УМВС України у
Вінницькій області. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові
витрати у справі в розмірі 2867,70 грн. У
іншій частині позову - відмовлено
(а.с.256-259).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 17.09.2012 року зазначене вище
рішення суду першої інстанції залишено
без змін (а.с.295,296).

У касаційному порядку рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 21.08.2012 року та
ухвала Апеляційного суду Вінницької
області від 17.09.2012 року не
переглядались.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, у разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Таким чином, рішення Шаргородського
районного суду Вінницької області від
21.08.2012 року набрало законної сили 17.09.2012
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист.

20 листопада 2012 року на адресу
Шаргородського районного суду
Вінницької області надійшла заява
представника ПАТ КБ «Приватбанк»
Олішевського Д.А. про видачу
виконавчого листа (а.с.302).

26 листопада 2012 року Шаргородським
районним судом Вінницької області було
видано виконавчий лист, строк
пред'явлення до виконання якого 17
вересня 2013 року (а.с.312).

Як вбачається із відмітки на заяві про
видачу виконавчого листа, 30 листопада
2012 року представник ПАТ КБ
«Приватбанк» Василик О.О. одержала
вказаний вище виконавчий лист (а.с.302).

Пунктом 2 ч. 1 та пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавчі листи можуть
бути пред'явлені до виконання протягом
року, з наступного дня після набрання
рішенням законної сили чи закінчення
строку, встановленого у разі
відстрочки чи розстрочки виконання
рішення.

Окрім того, згідно із ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»,
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Із заяви ПАТ КБ «Приватбанк» та з
пояснень його представника, наданих у
судовому засіданні, вбачається, що банк
не пред'являв виконавчий лист до
виконання.

Окрім того, у судовому засіданні також
встановлено, що рішення суду у даній
справі взагалі не виконувалось, і суд
не надавав відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Таким чином, у даному випадку строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання не переривався та з огляду на
встановлені судом обставини є
пропущеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження» та ст. 371
ЦПК України, стягувачам, які пропустили
строк для пред'явлення виконавчого
документа до виконання з причин,
визнаних судом поважними, пропущений
строк може бути поновлено. Заява про
поновлення пропущеного строку
подається до суду, який видав
виконавчий лист, або до суду за місцем
виконання і розглядається в судовому
засіданні з повідомленням сторін, які
беруть участь у справі.

Визначаючись щодо поважності причин
пропуску ПАТ КБ «Приватбанк» строку
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання, суд виходить із такого.

Поважними слід вважати причини, які не
залежали від волі стягувача, такими є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для стягувача на вчинення цих дій.

Відтак, судова практика до поважних
причин пропуску строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання
відносить, зокрема: тривала хвороба
стягувача, перебування стягувача
тривалий час за межами України,
відбування стягувачем покарання в
місцях позбавлення волі, перебування
стягувача на строковій військовій
службі в Збройних Силах України тощо.
Проте, в силу ст. 59 ЦПК України, кожна з
цих обставин (причин) повинна бути
підтверджена належними та допустимими
доказами.

Причиною пропуску строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання ПАТ КБ «Приватбанк»,
зазначив що відповідно до укладеної
26.09.2012 року із ОСОБА_3 додаткової угоди
до кредитного договору, остання
зобов'язувалась, починаючи з 26.09.2012
року, щомісячно з 25 по 30 число, кожного
місяця надавати банку кошти
(щомісячний платіж) в сумі 655,57 дол. США
для погашення заборгованості по
кредиту. З листопада 2013 року ОСОБА_3
почала вносити кошти на погашення
заборгованості по кредиту, розмір яких
суттєво відрізняється від розміру,
визначеного у додатковій угоді. У
зв'язку із цим, у ПАТ КБ «Приватбанк»
виникла необхідність звернутися до
державної виконавчої служби з заявою
про примусове виконання рішення суду,
однак, зробити це немає можливості,
оскільки закінчився строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Разом із тим, на переконання суду,
зазначена стягувачем причина пропуску
строку не є поважною, оскільки у
додатковій угоді до кредитного
договору від 26.09.2012 року (а.с.313), на яку
посилається стягувач, не передбачено
умови про те, що на час її дії,
виконавчий лист не пред'являтиметься
до виконання.

Суд вважає, що непред'явлення
стягувачем виконавчого листа до
виконання є виключно ініціативою
самого стягувача, при цьому, наявність
додаткової угоди до кредитного
договору жодним чином не перешкоджало
пред'явленню виконавчого листа до
виконання.

Окрім того, виконавчий лист від 26.11.2012
року, виданий про звернення стягнення
на предмет іпотеки, тобто житловий
будинок, який належить на праві
власності не ОСОБА_3, з якою було
укладено додаткову угоду до кредитного
договору, а належить ОСОБА_4, яка не була
стороною додаткової угоди, проте, була
відповідачем у справі та боржником за
виконавчим листом. Проте, остання не
була залучена стягувачем до угод, які
укладалися після ухвалення судом
рішення у справі, де вона була
відповідачем.

На думку суду, стягувач, бажаючи
врегулювати питання щодо погашення
заборгованості за кредитним договором,
без фактичного звернення стягнення на
предмет іпотеки, мав би, одержавши
виконавчий лист у суді, пред'явити його
до виконання, а після відкриття
виконавчого провадження та з огляду на
укладену додаткову угоду, ініціювати
перед державним виконавцем або ж
запропонувати іншій стороні
виконавчого провадження звернутися до
суду з заявою про відстрочення
виконання рішення суду.

Слід також зазначити, що із документів,
доданих ПАТ КБ «Приватбанк» до заяви
про поновлення строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання
вбачається, що ОСОБА_3 перестала
належним чином виконувати зобов'язання
за додатковою угодою у листопаді 2013
року, тоді як заяву ПАТ КБ «Приватбанк»
подав лише наприкінці лютого 2014 року.
Отже, ПАТ КБ «Приватбанк» без будь-яких
поважних причин упродовж майже
чотирьох місяців не звертався до суду з
заявою про поновлення строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести
належними та допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

У той же час, заявником не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження поважності причин
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
відтак у задоволенні заяві необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 208-210, 371 ЦПК
України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про поновлення
строку пред'явлення виконавчого листа
до виконання у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4, співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2
та ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - орган опіки та
піклування Шаргородської районної
державної адміністрації про звернення
стягнення, - відмовити.

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України, на
ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

І.Л.Строгий