Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2014 Справа №607/2043/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", третя особа Тернопільська міська рада про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.10.2009року між нею та ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобіля №3, загальною проектною площею 22,35кв.м. у житловому будинку за адресою м. Тернопіль по вул. І.Пулюя,23. Позивачем повністю сплачено відповідачу вартість приміщення та виконано умови договору, однак, не може оформити право власності на майно у зв'язку із відсутністю документів у ПП "Тернопільська фірма "Будівельник". У звязку з цим просить визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені в заяві.

Представник відповідача приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності та повідомив про відсутність бухгалтерських документів.

Представник третьої особи Тернопільської міської ради в судове засідання не з"явився з невідомих на те суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні обставини:

Згідно договору від 29.10.2009 року, укладеного між ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконавець ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" веде будівництво та зобовязується передати ОСОБА_3 криту стоянку для автомобіля після завершення будівництва, а ОСОБА_3 фінансує згідно умов договору будівництво критої стоянки для автомобіля №3 по вул. Пулюя,23 в м. Тернополі, проектною загальною площею 22,35кв.м. Відповідно до п.п.1.1, 2.1 цього договору вартість вказаного обєкта становить 58110 грн., планове закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію 2011 року.

Позивачем було повністю сплачено відповідачу вартість приміщення, що підтверджується квитанцією, наявною у матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони ОСОБА_1 договір від 29.10.2009року виконано повністю.

27 липня 2013року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №100522, виданим відділом РАЦС Тернопілського міського управління юстиції, актовий запис №1143 від 27.07.2013року, прізвище ОСОБА_3 після одруження Красій.

Відповідно до декларації про готовність об"єкта до експлуатації зареєстровано в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 22.07.2011року №ТП4 багатоквартирний житловий будинок з вбудованими автостоянками та приміщеннямии громадського призначення розташований в м.Тернополі по вул. Пулюя,23 закінчений будівництвом, об"єкт готовий до експлуатації.

Згідно технічного паспорту, виданого Товаристом з обмеженою відповідальністю "Міським бюро технічної інвентаризації" автостоянка, що розташована по вул.І.Пулюя,23 в м. Тернополі належить ОСОБА_1.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що позивач позбавлений можливості оформити право власності на автостоянку у встановленому законом порядку у зв'язку із відсутністю документів, які у ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" не збереглись, а також те, що це не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до переконання про необхідність захисту прав позивача, слід визнати за ним право власності на автостоянку №3, загальною площею 21.5 м.кв.,у житловому будинку за адресою м.Тернопіль по вул.І.Пулюя,23, позов задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 392, 655 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", третя особа Тернопільська міська рада про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автостоянку №3, загальною площею 21.5 м.кв. у житловому будинку за адресою м.Тернопіль по вул.І.Пулюя,23.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.