У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Панька В.Ф. та Ігнатюка Б.Ю.,

секретар - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Рахівського районного суду від
02 грудня 2013 р. за заявою представника
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Рахівського районного суду від
02.12.13 р. скасовано заходи забезпечення
позову, застосовані ухвалою цього ж
суду від 17.12.08 р. у цивільній справі за №
709/18/2011 (провадження № 2/709/8/2012).

Апелянт просить скасувати цю ухвалу як
незаконну. Доводить про неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Указує на безпідставність скасування
заходів забезпечення позову.

У письмовому запереченні представник
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 не визнав
апеляційної скарги та просить залишити
ухвалу без змін як законну. Сільський
голова Косівсько-Полянської сільської
ради Рахівського району просить
розглянути справу за його відсутності,
а ухвалу залишити без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що
в справі було ухвалене рішення, яке
набрало законної сили, проте заходи
забезпечення позову залишились не
скасованими.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала - скасуванню, із
таких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 154 ч.ч.3, 6 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Якщо в задоволенні
позову було відмовлено, провадження у
справі закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте,
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Як видно із матеріалів справи, ухвалою
Рахівського районного суду від 17.12.08 р.
заборонено ОСОБА_3 учиняти дії, які
суперечать Договору № 8 «Про
перенесення меж земельного сервітуту
від 10.01.06 р.», укладеного між ОСОБА_1 і
ОСОБА_5; заборонено ОСОБА_3 і ОСОБА_6
особисто або через будь-яких осіб
проводити будівництво об'єктів на
спірній земельній ділянці; заборонено
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розробляти технічну
документацію землеустрою, яка б
суперечила рішенню
Косівсько-Полянської сільської ради
від 02.02.06 р. Заборони накладено до
вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до
головного управління Держкомзему в
Закарпатській області, відділу
земельних ресурсів у Рахівському
районі, Косівсько-Полянської сільської
ради про визнання права власності на
земельну ділянку, що розташована на
території АДРЕСА_1, площею 0.15 га з
цільовим призначенням земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, до вирішення
справи по суті.

28.11.13 р. ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
звернувся до суду із заявою у якій
просив скасувати ці заходи
забезпечення позову. На обґрунтування
зазначав, що винесене судове рішення,
яке вступило у законну силу, а заходи
забезпечення позову залишилися не
скасованими.

Однак, на підтвердження своїх вимог
заявник не надав жодної ухвали або
рішення, яке відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК
України може слугувати підставою для
скасування ухвали про забезпечення
позову.

Крім того, суд першої інстанції в
оскаржуваній ухвалі посилається на те,
що рішенням Рахівського районного суду
від 27.02.12 р. змінені позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 18.04.12 р. це рішення було
скасовано та хвалено нове про відмову в
позові ОСОБА_1 Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29.01.13 р. рішення апеляційного
суду залишено без змін.

З приводу цього слід зауважити, що в
матеріалах справи відсутнє рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 18.04.12 р., на яке посилається
місцевий суд.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції не мав
правових і фактичних підстав для
скасування ухвали про забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 154, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314
ч.1 п.6, 315, 317, 319, 324 ч.1 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

2. Ухвалу Рахівського районного суду
від 02 грудня 2013 р. скасувати.

3. У задоволенні заяви ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
ухвалою Рахівського районного суду від
17.12.2008 р., відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Судді: