КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 488/5379/13-ц
Провадження № 2/488/225/14 р.
14.04.2014 рокум. Миколаїв
Корабельний районний суд м.
головуючої по справі судді -
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи Реєстраційна
служба Миколаївського міського
Управління юстиції Миколаївської
області та Управління Держземагенства
у Миколаївському районі Миколаївської
області про визнання права власності
на земельну ділянку,-
У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду із позовом, в якому просить
визнати за нею право власності на
земельну ділянку площею 470кв.м для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що 05 грудня 2007 року на
підставі договору дарування,
укладеного між позивачкою та
відповідачкою, у власність ОСОБА_2
перейшов житловий будинок по АДРЕСА_1
разом із земельною ділянкою площею
Даний договір був посвідчений
приватним нотаріусом.
При набутті позивачем права власності
на земельну ділянку за договором
дарування, державний акт виданий на
ім'я ОСОБА_4 на право власності на
земельну ділянку, відчужується та
долучається до документа, на підставі
якого відбувся перехід права на
Тобто, позивач вважала договір
дарування на той час чинним та таким, що
ніхто не оспорює, а себе власником
спірної земельної ділянки.
Проте, з прийняттям 01.01.2013 року ЗУ "Про
Державний земельний кадастр", внесено
ряд змін до земельного законодавства, у
тому числі, не передбачено надання
Держземагенствам України та його
територіальним органам такої
адміністративної послуги як державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку в разі набуття її на підставі
цивільно правового договору щодо
відчуження земельної ділянки або
свідоцтва про право на спадщину.
Тому, незважаючи на чинний договір
дарування земельної ділянки від 05
грудня 2007 року, державою офіційно не
визнано законного права власності
ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.
Тому через неможливість в
позасудовому порядку захистити свої
права, позивач звернулася до суду із
В судове засідання сторони не
Позивач надала заяву з проханням
розглядати справу у її відсутність,
позов підтримує у повному обсязі проти
заочного рішення не заперечує.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі, проти заочного рішення не
Відповідач була належним чином та
своєчасно повідомлена про час та місце
судового засідання, надала заяву, в
якій позов визнала, просила слухати
справи без її участі.
Треті особи - Реєстраційна служба
Миколаївського міського Управління
юстиції Миколаївської області та
Управління Держземагенства у
Миколаївському районі Миколаївської
області в судове засідання не
з'явилися, надали заяви із проханням
слухати справу у їх відсутність.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, на підставі наявних у справі
письмових доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши в
сукупності наявні письмові докази по
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, -
власник майна може предявити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
05 грудня 2007 року на підставі
договору дарування, укладеного між
позивачкою та відповідачкою, у
власність ОСОБА_2 перейшов житловий
будинок по АДРЕСА_1 разом із земельною
ділянкою площею 470кв.м. Даний договір
був посвідчений приватним нотаріусом,
зареєстрований у реєстрі за № 4159.
Земельна ділянка належала ОСОБА_4 на
підставі Державного акту на право
приватної власності серія ЯЕ № 899269
виданого 30 серпня 2007 року
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
Відповідно до вимог статті 18 ЗК України
від 18.12.1990 № 561-ХІІ, в редакції від 22.06.1993
року, що діяла на момент укладання
договору купівлі продажу, придбання
земельних ділянок, що перебувають у
колективній або приватній власності,
провадиться за договором купівлі
-продажу, який посвідчується у
нотаріальному порядку.
Частинами 2,6 статті 126 ЗК України від
25.10.2001 № 2768-ІІІ в редакції до 01.01.2013
визначено, що право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
її меж та цільового призначення,
посвідчується цивільно правовою
угодою щодо відчуження земельної
ділянки, укладеною в порядку,
встановленому законом, у разі набуття
права власності на земельну ділянку та
свідоцтвом про право на спадщину.
У зв'язку з прийняттям 01.01.2013 року ЗУ
"Про Державний земельний кадастр",
внесено ряд змін до земельного
законодавства, у тому числі, не
передбачено надання Держземагенствам
України та його територіальним органам
такої адміністративної послуги як
державна реєстрація права власності на
земельну ділянку в разі набуття її на
підставі цивільно правового договору
щодо відчуження земельної ділянки або
свідоцтва про право на спадщину.
Тому, незважаючи на чинний договір
дарування земельної ділянки від 05
грудня 2007 року, державою офіційно не
визнано законного права власності
валяренко П.В. на спірну земельну
Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

За таких обставин, суд вважає, що
позивач має право на визнання за нею
права на земельну ділянку, розмір якої
відповідає розміру ділянки, на
отримання якої у власність має сторона
згідно ст. 121 ЗК України та яка
перебуває у її фактичному використанні
відповідно до наданих документів.
Встановивши наявність у позивача прав
на відповідну земельну ділянку, суд має
визначити порядок і спосіб захисту
порушеного (невизнаного) права,
задовольнивши позов про визнання за
позивачем права власності на
відповідну земельну ділянку та
зобов'язавши відповідний державний
орган погодити спірну земельну ділянку
у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст.14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку, площею 470кв.м.,
кадастровий номер :07:096:0011, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення направити
відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який ухвалив рішення за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення. Позивачем
рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд м.
Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги до суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

СуддяЛ.І. Селіщева