Справа № 211/5586/14-ц
Провадження № 2/211/2230/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 вересня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді
Ткаченко С.В.

при секретарі
Улісько О.М.

у відсутність сторін:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл майна,
придбаного подружжям у період шлюбу ,
суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розподіл майна,
придбаного подружжям у період шлюбу,
вказавши, що з відповідачем перебував у
зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2001 р.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 11.10.2013 року
їх шлюб розірвано.

У період шлюбу за спільні кошти вони
придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу оформлений на ім'я
дружини ОСОБА_2, право власності в КП
ДОР «Криворізьке БТІ» зареєстровано за
ОСОБА_2 В зв'язку з тим, що згоди про
розподіл спільного майна ними не
досягнуто, він просить суд визнати
спірну квартиру що знаходиться за
вищевказаною адресою, спільною
сумісною власністю подружжя, а також
визнати за ним право власності на 1/2
частину спірної квартири.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про розгляд справи за його
відсутності, на позові наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду
з заявою про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 19.05.2001
року перебували у зареєстрованому
шлюбі. Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від
11.10.2013 року шлюб між ними розірванно
( а.с. 10 - рішення суду ). Від
зареєстрованого шлюбу у сторін
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син -
ОСОБА_3 (а.с. 11 свідоцтво про
народження дитини ).

28 листопада 2007 року відповідач
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу квартири
посвідченого приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_4 за реєстровим № 4343,
придбала квартиру АДРЕСА_1. Право
власності на вказану квартиру
зареєстровано в КП "Криворізьке бюро
технічної інвентаризації" за
відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 4-9 - копії
договору, витягів, техпаспорту).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Статтею 63
ЦК України, передбачено, що дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленість між ними.

Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372
ЦК України передбачено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором

Пунктом 23 Постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року №11
Пленуму Верховного Суду України
визначено, що вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ),
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартири.

Пунктом 30 вказаної Постанови
зазначено, що рівність прав кожного із
подружжя на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ).

Спірна квартира придбана сторонами під
час шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю. Частки сторін в квартирі є
рівними і тому за кожним з них має бути
визнано право власності на 1/2 частину
квартири.

Керуючись ст.. 60, 70 СК України, ст.ст. 63,
370,372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з двох ізольованих
кімнат загальною площею 47,2 кв.м. і
житловою площею 29,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з двох ізольованих
кімнат загальною площею 47,2 кв.м. і
житловою площею 29,4 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко