інстанції - Прокудіна Номер
провадження 22-ц/788/505/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 51
УХВАЛА

06 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В. І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м.
Суми від 13 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»,
Сумської філії Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

про стягнення незаконно утриманих
коштів із заробітної плати та визнання
дій незаконними,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк», Сумської філії ПАТ КБ
«ПриватБанк», в якому зазначила, що з 09
березня 2005 року по грудень 2012 року
працювала у відповідача на різних
посадах. Відповідачем безпідставно
здійснювалось відрахування з її
заробітної плати і за період з грудня
2010 року по 06 червня 2011 року утримано
кошти в загальній сумі 3921 грн.61 коп.,
тому просила ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідачів незаконно
утримані з її заробітної плати кошти в
розмірі 3921 грн. 61 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 13 лютого 2014 року справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк»,
Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення незаконно утриманих коштів
із заробітної плати та визнання дій
незаконними передано на розгляд до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська.

Зазначену ухвалу ОСОБА_2 оскаржила в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивачка просить
ухвалу місцевого суду скасувати та
направити справу для розгляду до
Лебединського районного суду Сумської
області за місцем її проживання.
Вважає, що суд не роз'яснив їй наслідки
подання заяви про направлення справи
до іншого суду і безпідставно направив
справу для розгляду до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська, а
зважаючи на те, що спір випливає з
трудових правовідносин, позов може
бути розглянутий судом за місцем її
проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта, вивчивши матеріали
справи і перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою суду від 27 листопада 2013 року
відкрито провадження у справі позовом
ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», Сумської
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.27).

Справа призначалась до слухання в
судовому засіданні на 25 грудня 2013 року
та 13 січня 2014 року, але слухання справи
не відбулось, у зв'язку з неявкою в
судове засідання представників
відповідачів.

13 лютого 2014 року сторони звернулись до
суду з письмовими заявами про передачу
справи на розгляд до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровськ за
місцем розташування відповідача ПАТ
КБ «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50).

Ухвалою суду від 13 лютого 2014 року
задоволено клопотання сторін та
цивільну справу направлено за
підсудністю до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровськ.

Постановляючи ухвалу про направлення
цивільної справи до іншого суду, суд
виходив з того, що дана справа повинна
розглядатись за місцем знаходження
відповідача який є юридичною особою, а
саме ПАТ КБ «ПриватБанк».

В той же час, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком місцевого
суду з таких підстав:

За загальним правилом підсудності,
встановленим ч.2 ст.109 ЦПК України,
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Позови, що виникають з трудових
правовідносин, можуть пред'являтися
також за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача як
це передбачено ч.1 ст.110 ЦПК України .

Крім того, ч.7 ст.110 ЦПК України
передбачено, що позови, які виникають з
діяльності філії або представництва
юридичної особи, можуть пред'являтися
також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України суд
передає справу на розгляд іншому суду,
якщо:

1) до початку розгляду справи по суті
задоволено клопотання відповідача,
зареєстроване місце проживання або
перебування якого раніше не було
відоме, про передачу справи за місцем
його проживання (перебування); 2) після
відкриття провадження у справі і до
початку судового розгляду виявилося,
що заяву було прийнято з порушенням
правил підсудності; 3) після
задоволення відводів (самовідводів)
неможливо утворити новий склад суду
для розгляду справи; 4) ліквідовано суд,
який розглядав справу.

При постановленні ухвали про
направлення справи за підсудністю до
іншого суду, місцевий суд зовсім не
навів мотивів прийняття ним такого
рішення і не послався на норму
процесуального закону якою він
керувався, оскільки ст.116 ЦПК України,
на яку послався суд, містить в собі
чотири частини, а частина 1 цієї статті
містить вичерпний перелік обставин, за
яких можна передати справу з одного
суду до іншого в межах однієї ланки
судової системи.

Позивачка, при зверненні з позовом до
суду за захистом свого порушеного
права, скористалась наданим їй правом
передбаченим ч.7 ст.110 ЦПК України і
подала позов до Зарічного районного
суду м.Суми за місцем знаходження
Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк». В
той же час, місцевий суд, не
обґрунтувавши в чому ж полягало
порушення правил підсудності при
прийнятті позовної заяви ОСОБА_2
Зарічним районним судом м.Суми, не
навівши мотивів свого рішення,
направив справу за підсудністю до
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровськ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала місцевого суду постановлена з
порушенням норм процесуального права.

В той же час, колегія суддів вважає
такими, що не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги в частині
направлення справи на розгляд до
Лебединського районного суду Сумської
області, оскільки це виходить за межі
повноважень апеляційного суду
передбачених ст.307 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 314 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направляє справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
справа направленню до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 13 лютого 2014 року по даній справі
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -