Справа № 439/715/13
Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук
Провадження № 22-ц/783/783/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи:45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю адвоката ОСОБА_3 -
представника позивачки ОСОБА_4;
Потьомкіна О.М. і Барабаша В.Г. -
представників ДП «Бродівське лісове
господарство»; Фещука М.В. -
Язлівчицького сільського голови,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Державного
підприємства „Бродівське лісове
господарство" на рішення Бродівського
районного суду Львівської області від
19 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Державного
підприємства „Бродівське лісове
господарство" і Язлівчицької сільської
ради Бродівського району Львівської
області, третя особа - Відділ
Держземагентства у Бродівському
районі Львівської області, у якому
просила суд: 1) визнати неправомірною
відмову Державного підприємства
«Бродівське лісове господарство» у
підписані акту погодження меж
земельної ділянки; 2) визнати за нею
право на оренду (користування)
земельною ділянкою площею 0,1017 га для
обслуговування житлового будинку, що
за адресою: АДРЕСА_1 "без підпису"; 3)
вилучити земельну ділянку площею 0,1017
га, що за адресою: АДРЕСА_1 із лісового
фонду із зміною цільового призначення
земельних лісових ділянок і передати
її у оренду (користування) позивачці
для обслуговування житлового будинку
(а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням вище згаданий
позов задоволено. Визнано
неправомірною відмову Державного
підприємства «Бродівське лісове
господарство» у підписані акту
погодження меж земельної ділянки.
Визнано за позивачкою право на оренду
(користування) земельною ділянкою
площею 0,1017 га для обслуговування
житлового будинку, що знаходиться у
АДРЕСА_1. Вилучено земельну ділянку
площею 0,1017 га, що знаходиться у АДРЕСА_1,
(в подальшому - „спірна земельна
ділянка") із лісового фонду із зміною
цільового призначення земельних
лісових ділянок і передано її у оренду
(користування) позивачці для
обслуговування житлового будинку (а.с.
47-50).

Дане рішення оскаржило Державне
підприємство „Бродівське лісове
господарство".

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити
позивачці у задоволенні її позовних
вимог, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та на порушення
норм матеріального і процесуального
права.

Звертає увагу на те, що згідно
Земельного кодексу України право
постійного користування земельною
ділянкою та право оренди земельної
ділянки - це різні поняття, які
регламентуються різними нормами
матеріального права, однак суд визнав
за позивачкою право, як на оренду
спірної земельної ділянки, так і на
користування нею.

Також звертає увагу на те, що чинне
законодавство України не передбачає
виникнення договору оренди земельної
ділянки з рішення суду та стверджує, що
з питанням про укладення з нею саме
договору оренди спірної земельної
ділянки позивачка до ДП «Бродівське
лісове господарство» не зверталася.

Звертає увагу на те, що спірна земельна
ділянка відноситься до лісового фонду
і перебуває в користуванні ДП
«Бродівське лісове господарство», а
тому не може мати статусу „для
обслуговування житлового будинку" та
бути наданою рішенням органу
місцевого самоврядування відповідно
до ст. ст. 12, 116, 118 ЗК України, як земельна
ділянка в межах населеного пункту (а.с.
52, 68-72).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників апелянта на підтримання
доводів апеляційної скарги та
заперечення цих доводів зі сторони
представника позивачки і
Язлівчицького сільського голови,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Задоволення позовних вимог суд
мотивував тим, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель
населеного пункту Мідне,
використовується для обслуговування
житлового будинку, який ДП «Бродівське
лісове господарство» добровільно
відчужило, а відтак не належить до
лісового фонду, а тому у ДП «Бродівське
лісове господарство» не було законних
підстав для відмови у підписанні акту
погодження меж спірної земельної
ділянки.

Однак вище наведені висновки зроблено
за неповного з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, та з
порушенням норм матеріального права,
виходячи з наступного.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» міститься роз'яснення
про те, що при розгляді справ за
позовами до органів виконавчої влади
чи органів місцевого самоврядування в
разі незгоди з рішеннями з питань,
віднесених у галузі земельних відносин
до їх компетенції (зокрема, про відмову
в передачі земельної ділянки у
власність чи користування, у продажі
земельної ділянки, в наданні дозволу і
вимог на розроблення проекту
відведення земельної ділянки тощо), суд
за наявності підстав для задоволення
позову визнає рішення такого органу
недійсним і зобов'язує його залежно від
характеру спору виконати певні дії,
передбачені його компетенцією (або не
вчиняти чи припинити їх), на захист
порушеного права, як цього вимагає
законодавство, або надає право
позивачеві вчинити певні дії для
усунення порушень його права, і що суд
вирішує ці питання по суті, якщо це
відповідає закону. В інших випадках суд
не може вирішувати питання, віднесені
до компетенції органів виконавчої
влади чи органів місцевого
самоврядування, зокрема про передачу
земельних ділянок у постійне
користування, оренду, укладення чи
поновлення договору оренди земельної
ділянки, зміну цільового призначення
землі тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема - змісту позовних вимог, всі
сторони по справі визнають, що станом
на час розгляду даної справи в суді
спірна земельна ділянка належить до
земель лісогосподарського
призначення.

Як вбачається з резолютивної частини
оскаржуваного рішення, з тією
обставиною, що спірна земельна ділянка
належить до земель лісогосподарського
призначення, погодився і суд, який
вилучив цю земельну ділянку із
лісового фонду із зміною її цільового
призначення на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку.

В той же час, статтею 20 ЗК України
встановлено, що зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення (ч.2),
і здійснюється така зміна цільового
призначення земель у порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України (ч.3), а відтак суд не вправі був,
як вилучати спірну земельну ділянку із
земель лісогосподарського призначення
(„із лісового фонду"), так і змінювати
її цільове призначення.

Відповідно до ст.792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Законом України „Про оренду землі"
встановлено, що:

- орендарями земельних ділянок є
юридичні або фізичні особи, яким на
підставі договору оренди належить
право володіння і користування
земельною ділянкою (ч.5);

- орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі (ст. 6). При
цьому законодавство України не
передбачає виникнення договору оренди
з рішення суду;

- договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13).

Як вбачається з матеріалів справи,
жоден з відповідачів не заперечує прав
позивачки на оренду земельної ділянки,
яка необхідна для обслуговування
придбаного нею житлового будинку, який
розміщений на цій земельній ділянці,
однак позивачкою не було подано до суду
доказів про те, що вона зверталася до ДП
«Бродівське лісове господарство» з
приводу оренди земельної ділянки, а
також доказів в обгрунтування розміру
згаданої земельної ділянки, який
необхідний для обслуговування цього
житлового будинку.

В обгрунтування заперечень
доводів апеляційної скарги
представником Язлівчицької сільської
ради було подано до суду Проект
роздержавлення і приватизації земель
агрофірми „Колос", згідно якого спірна
земельна ділянка площею 0,1 га ніби-то
відійшла до земель згаданої сільської
ради (а.с. 96-100).

Рішенням Язлівчицької сільської ради
від 31.05.2011 року № 58 позивачці надано
дозвіл на виконання робіт із
землеустрою для укладення договору
оренди земельної ділянки також площею
0,10 га (а.с. 9).

В той же час, позовні вимоги містять
вимогу щодо земельної ділянки площею
вже 0,1017 га: в т.ч. - і вимогу про визнання
неправомірної відмови ДП «Бродівське
лісове господарство» у підписанні акту
погодження меж земельної ділянки,
однак у самому згаданому акті
(встановлення і узгодження меж
земельної ділянки) площа цієї
земельної ділянки вже аж 0,1077 га (а.с. 75),
що на 77 кв.м. більше площі земельної
ділянки, на яку заявляє свої права сама
ж Язлівчицька сільська рада.

За вище наведених обставин оскаржуване
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового - про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1 і
4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Бродівське лісове
господарство" задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду
Львівської області від 19 листопада 2013
року скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її
позовних вимог.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Суддя:

Судді: