АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

Іменем України

5 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 та за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів та додаткових
витрат на дитину,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/2883/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Неганова Н. В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом,
який обґрунтовує тим, що вона з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано за рішенням Подільською
районного суду м. Києва від 31.03.2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син
ОСОБА_6. Рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24.06.2008 року з
відповідача на користь позивача
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_6 в розмірі 500 гривень та
додаткові втрати в розмірі 830 гривень
щомісячно, починаючи з 18.04.2008 року до
досягнення повноліття. Син сторін
народився з патологією - вроджена
відсутність в організмі ферменту,
необхідного для розщеплення білків.
Позивач зазначає, що дитина потребує
постійного прийому препарату
німецької фірми «Мілупа». У зв'язку з
тим, що дитина дорослішає, на її
харчування, одяг та взуття позивачка
витрачає значно більшу суму грошей, а
тому змушена звертатися по допомогу до
родичів та знайомих. Враховуючи
особливість захворювання сина, ОСОБА_1
змушена забезпечувати його продуктами
харчування та ліками, що замовляє в
Німеччині, Польщі та Голландії. Сума
аліментів, що стягується з відповідача,
є недостатньою для утримання дитини,
добровільно батько участь у витратах
на дитину не приймає. Оскільки
матеріальний стан відповідача
поліпшився, він отримує більшу
заробітну плату, позивачка і
звернулася до суду з даним позовом.

Через необхідність постійного
супроводу дитини позивач не має змоги
працювати і отримувати дохід.
Самостійно забезпечити сина всім
необхідним позивачка не може. ОСОБА_1
просить змінити розмір аліментів і
стягнути щомісячно з відповідача на її
користь на утримання сина ОСОБА_6
аліменти в розмірі 790 гривень з
урахуванням індексу інфляції, а також
змінити розмір додаткових витрат і
стягнути щомісячно з відповідача
додаткові витрати на дитину в сумі 1 150
гривень з урахуванням індексу інфляції
до досягнення сином повноліття.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів та додаткових витрат
на дитину задоволено частково,
збільшено розмір аліментів, що
стягуються за рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24.06.2008 року з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_6, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 790
гривень щомісячно, починаючи з 28.10.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття. В задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали апеляційні
скарги, в якій позивач ОСОБА_1 просить
змінити рішення в частині зміни
розміру додаткових витрат у бік
збільшення та щомісячно стягувати
кошти на додаткові витрати з ОСОБА_3 у
твердій грошовій сумі, у розмірі 1150
гривень з урахуванням індексу
інфляції, починаючи стягнення з дня
подання мною позовної заяви у цій
справі і до досягнення дитиною
повноліття, відповідач ОСОБА_3 просить
ухвалити рішення, яким змінити рішення
і в позові ОСОБА_1 про збільшення
розміру аліментів відмовити.

В скарзі апелянт - позивач ОСОБА_1
зазначає, що судом першої інстанції
односторонньо, без з'ясування обставин
справи та без урахування інтересів
дитини були прийняті твердження
відповідача про те, що додаткові
витрати в повному обсязі покладені на
нього, тому позивач вважає, що суд
безпідставно звільнив відповідача від
обов'язку участі в збільшених
додаткових витратах на дитину.

Апелянт - відповідач ОСОБА_3 вважає, що
судом першої інстанції при збільшенні
розміру аліментів не враховано 1000 грн.
орендної плати за найм квартири, що
відповідач сплачує щомісячно, крім
того, не погоджується апелянт з
висновком суду про поліпшення
матеріального стану відповідача на 2 760
грн. 75 коп., оскільки середній заробіток
становить 6 709 грн., а у 2008 році суд
приймав до уваги дохід в сумі 3 949 грн.,
тобто були порівняні різні факти,
дохід і середній заробіток, при цьому
апелянт зазначає, що його дохід
збільшився лише на 51 грн. З відмовою в
позовних вимогах про збільшення
розміру щомісячних додаткових витрат
відповідач погоджується та зазначає,
що збільшення визначеного судом
розміру додаткових витрат на дитину
законом не передбачено.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримуючи свою
апеляційну скаргу, проти доводів
апеляційної скарги відповідача
заперечували.

Відповідач просив задовольнити його
апеляційну скаргу та відмовити в
задоволенні скарги позивача.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., пояснення осіб, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню,
скаргу відповідача ОСОБА_3 слід
відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з правильно
встановлених в судовому засіданні
наступних обставин.

Так, з 23.11.2002 року сторони
перебували у шлюбі, який рішенням
Подільського районного суду м. Києва
від 31.03.2008 року розірвано. В шлюбі
народилась дитина - син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачем.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 24.06.2008 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_6 стягнуто аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 590 гривень
щомісячно до повноліття дитини, а також
додаткові витрати в розмірі 830 гривень
66 копійок щомісячно.

Позивач посилається на те, що син
ОСОБА_6 є дитиною-інвалідом, якому
встановлено діагноз «фенілкетонурія»,
та який потребує постійно дієтичного
харчування, що потребує значних витрат,
оскільки частину продуктів позивач
замовляє за кордоном. Також витрати
збільшились у зв'язку з тим, що дитина
дорослішає, тому сплачуваних
відповідачем аліментів не вистачає на
потреби дитина, а позивач не працює у
зв'язку з необхідністю здійснювати
постійний догляд за дитиною-інвалідом.

За таких обставин суд першої інстанції
задовольнив позов в частині збільшення
аліментів, відмовивши в зміні розміру
додаткових витрат на дитину.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду в частині відмови з
наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

Визначаючи розмір аліментів і
додаткових витрат на дитину при
постановленні рішення 24.06.2008 року, суд
виходив з того, що середньомісячний
дохід відповідача становив 3 949 гривень
20 копійок.

З довідок ПАТ «Оболонь» від 20.11.2013 року
та 11.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_3
працює у ПАТ «Оболонь» на посаді
вантажника - водія навантажувача і
отримує заробітну плату в середньому
розмірі 6 709 гривень 96 копійок.

Отже, відповідач на даний час отримує
щомісячно більший дохід, а саме на 2 760
гривень 75 копійок. Дохід позивача на
даний час становить 2 620 гривень на двох
осіб і складається з соціальної
допомоги на дитину-інваліда в розмірі 1
200 гривень та аліментів в розмірі 1 420
гривень.

Таким чином, суд вважає, що
матеріальний стан відповідача
змінився, дохід став більшим, а тому є
підстави для збільшення розміру
аліментів.

При цьому, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги відповідача
не знайшли свого підтвердження при
перегляді судового рішення у тому
числі і в частині суми, на яку
збільшився дохід відповідача, що
спростовується довідками з місця
роботи останнього, тому не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
вимог про збільшення розміру
додаткових витрат на дитину та вважає
обґрунтованими та доведеними підстави,
з яких позивач просить збільшити такі
витрати.

Так, додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини.
Аліменти необхідні, щоб забезпечити
нормальні матеріальні умови для життя
дитини. В окремих випадках за наявності
особливих обставин, крім звичайних
витрат на дитину вимагаються
додаткові. Розмір додаткових витрат
повинен визначатися залежно від
передбачуваних або фактично понесених
витрат на дитину.

З наданих копій квитанцій, чеків та
інших фінансових документів, що
знаходяться в матеріалах справи
вбачається, що позивачем на придбання
ліків, продуктів та промислових
товарів для сина за період з травня по
жовтень 2013 року витрачено суму 13 574 грн.
55 коп., що є належним підтвердженням
збільшення розміру витрат на дитину і з
урахуванням обов'язку обох батьків
утримувати дитину, є достатньою
підставою для збільшення розміру як
аліментів так і додаткових витрат.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України та за змістом
ст. 192 СК України, позивач повинен
довести наявність обставин щодо зміни
його матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я (чи інших обставин), що настали
після ухвалення судового рішення, яким
визначено розмір аліментів.

Наведені позивачем підстави є
достатніми для збільшення розміру
додаткових витрат, тому рішення
підлягає скасуванню в частині відмови
в задоволенні даної вимоги, з
постановленням нового про стягнення
додаткових витрат з відповідача на
користь позивача на утримання дитини у
твердій грошовій сумі в розмірі 1 150
(одна тисяча сто п'ятдесят) гривень з
урахуванням індексу інфляції.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 309, 313-314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 25 грудня 2013 року скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 щодо зміни розміру
додаткових витрат та постановити в цій
частині нове рішення, яким вимоги
ОСОБА_1 задовольнити та щомісячно
стягувати кошти на додаткові витрати з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Залісся Старосинявського району
Хмельницької області на користь ОСОБА_1
на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі в розмірі 1 150
(одна тисяча сто п'ятдесят) гривень з
урахуванням індексу інфляції.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: