Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2332/13-ц
Номер провадження 2/213/33/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Інгулецький районний
суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді
Макарової Т.Ю.

при секретарі
Трофименко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Кривому Розі цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог, на стороні відповідача -
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_6,

Про визначення часток у
спадковому майні, про поділ спадкового
майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом, який неодноразово уточнювали,
та остаточно просять суд: визначити, що
майно, яке підлягає спадкуванню після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7
складається: з трикімнатної квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованої на ім'я спадкодавця; та
з 1/2 частки автомобіля DAEWOO SENS T13110
реєстраційний номер НОМЕР_4,
зареєстрованого на ім'я відповідача;
визнати, що частка ОСОБА_1, ОСОБА_5 у
праві на спадкування трикімнатної
квартири АДРЕСА_1, складає 1/4 частку
кожного, ОСОБА_3 складає 1/2 частку;
визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5 право
власності кожного на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом; визнати, що частка ОСОБА_1,
ОСОБА_5 у праві на спадкування
автомобіля DAEWOO SENS T13110 реєстраційний
номер НОМЕР_4 № двигуна НОМЕР_5,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_3 складає
- 1/6 частину на кожного; стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_5
вартість 1/6 частки автомобіля DAEWOO SENS
T13110 реєстраційний номер НОМЕР_4, тобто
по 6972 грн.31 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
оплаті судового збору - 932 грн.03 коп., по
оплаті вартості експертиз - 1485 грн.,
правової допомоги - 3500 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 проти позову
заперечують, вважають, що спадкове
майно складається з 1/2 частки спірної
квартири та 1/2 частки спірного
автомобіля, оскільки вищезазначене
майно придбано у період шлюбу
спадкодавця ОСОБА_7 та відповідача
ОСОБА_3, а тому частка кожного із
спадкоємців дорівнює - 1/6 частці.

Третя особа - приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася,
про день та час розгляду справи
повідомлена своєчасно, заперечень не
надала, надала суду заяву про розгляд
справи за її відсутності /а.с.230, т1/.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлена своєчасно, надала
суду заяву, про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
/а.с.119, т.1/.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
за довіреністю ОСОБА_2 уточнені позовні
вимоги від 19.02.2014 року, 11.04.2014 року
підтримали, та суду пояснили, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 29 років померла
донька позивачів - ОСОБА_7. Після її
смерті залишилася спадщина у вигляді
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
зареєстрована на її ім'я, та автомобіля
DAEWOO SENS Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_4,
який зареєстрований на ім'я
відповідача.

Позивачі - батьки померлої ОСОБА_7,
та відповідач - її чоловік, відповідно
до ст.1261 ЦК України - є спадкоємцями
першої черги. Всі спадкоємці у
встановлений законом строк звернулися
до приватного нотаріуса Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6 з
заявами про прийняття спадщини. Однак,
постановою приватного нотаріуса
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 18.10.2011 року у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7 було
відмовлено в зв'язку з існуванням спору
щодо розподілу спадщини. Урегулювати
виниклий спір мирним шляхом відповідач
не побажав, вважаючи, що позивачі мають
право тільки на 1/6 частку спадкового
майна кожний, з чим позивачі
категорично не згодні.

Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 донька позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 перебуваючи у
шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2006 року,
27 квітня 2007року шляхом обміну належної
їй ще до шлюбу квартири за адресою:
АДРЕСА_5 на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, набула право власності на цю
квартиру, а тому на думку позивача та
його представника, вищезазначена
квартира не є спільною сумісною
власністю подружжя.

Звертають увагу суду на те, що 13 серпня
2004 року позивачами у справі за їх кошти
на ім'я доньки, на той час ще ОСОБА_7,
було придбано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_5. Договір купівлі-продажу
квартири було посвідчено того ж дня
Першою криворізькою державною
нотаріальною конторою за реєстром
№3-2173 та зареєстровано в КП ДОР
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» 08 жовтня 2004року в
книзі 1 ПВШ-449, запис 449. На той час ОСОБА_7
було 23 роки, вона не працювала,
навчалася, самостійного заробітку чи
іншого доходу не мала.

27 квітня 2007року однокімнатна квартира,
яка була придбана позивачами на ім'я
доньки по АДРЕСА_5 нею була обміняна на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Ця
квартира відповідно до п. 10 Договору
міни належала ОСОБА_7 та не була
спільною сумісною власністю. Внаслідок
обміну донькою позивачів та
відповідачем було доплачено 50000грн.
Тому позивач та його представник
вважають, що однокімнатна квартира, яка
відповідно до ст.57 СК України була
приватною власністю їхньої доньки, не
може розглядатися як спільна сумісна
власність. З цих підстав, вони
вважають, що і спірна квартира, яка
ввійшла до спадкової маси, має бути
успадкована спадкоємцями у наступному
варіанті (згідно уточнених вимог): 1/2
частка - відповідачем, інша 1/2 частка -
позивачами, тобто кожним з позивачів по
1/4 частці. Саме такий варіант поділу
спадку відповідав би, на думку
позивачів, принципу справедливості.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2, для визначення ціни позову
просять враховувати вартість спірної
квартири, визначену висновком судової
будівельно- технічної експертизи від
20.12.2013року за варіантом, яким визначена
вартість спірного нерухомого майна
станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на час
відкриття спадщини, що складає -
158476грн., а 1/4 частка складає суму -
39619грн. Таким чином ціна позову щодо
квартири для 2-х позивачів складає - 79 238
грн.

Як зазначив позивач ОСОБА_1 та його
представник, до спадкової маси
належить також автомобіль DAEWOO SENS, який
придбаний 26.10.2008 року відповідачем та
донькою позивачів під час шлюбу, та був
зареєстрований за відповідачем.
Оскільки автомобіль придбаний під час
шлюбу, він є об'єктом спільної сумісної
власності, а тому відповідач, як
чоловік, має право на 1/2 його частину, а
інша 1/2 частка має бути успадкованою
позивачами та відповідачем в рівних
частках, а саме по 1/6 частці. Оскільки
автомобіль, який входить до складу
спадкової маси, для дослідження
експерту відповідачем не було надано,
та як стверджує відповідач, його
продано, але він і до цього часу є його
власником, то позивачі просять
стягнути з відповідача компенсацію
вартості належних їм часток, а саме по
6972 грн. 31коп., кожному, виходячи з
вартості автомобіля, визначеної
експертом на час відкриття спадщини,
яка становить 41833грн.84 коп.

Так як відповідач не бажав вирішити
виниклий спір щодо розподілу
спадкового майна мирним шляхом,
позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 просять відшкодувати позивачу
ОСОБА_1, який сплачував судові витрати
за обох позивачів, судовий збір в сумі
- 932грн. 03 коп., вартість проведених
судової будівельно-технічної та
авто-товарознавчої експертиз в сумі 1485
грн., та витрати на правову допомогу в
розмірі 3500 грн., відповідні квитанції
щодо зазначених витрат надано суду.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник - адвокат ОСОБА_4, позовні
вимоги щодо розподілу спадкового майна
не визнали, та суду пояснили, що в
зареєстрованому шлюбі з померлою
ОСОБА_7 відповідач перебував з 14.10.2006
року і до її смерті. Вступаючи у шлюб
ОСОБА_7 мала у власності однокімнатну
квартиру за адресою: АДРЕСА_5. Позивачі
зазначають, що це вони придбали доньці
однокімнатну квартиру, посилаючись на
те, що в той час вона навчалась та своїх
коштів не мала. Однак, це не відповідає
дійсності. Відповідно до трудової
книжки ОСОБА_7 з 22.02.2002 року була
переведена на заочну форму навчання, а
з 04.03.02 року прийнята на роботу в
Широківське «Агропроменерго», а з
08.05.2003 року працювала на ВАТ «ІнГЗК».
Створивши сім'ю, відповідач разом з
дружиною ОСОБА_7 вирішили обміняти
належну їй однокімнатну квартиру на
трикімнатну з доплатою, оскільки
батьки відповідача надали йому кошти, а
також відповідач мав власні
заощадження, які перебували на його
депозитному рахунку ще до укладення
шлюбу, що підтверджується випискою з
банківського рахунку. Для доплати при
обміні однокімнатної квартири на
трикімнатну ним з депозитного рахунку
було знято 36159 грн., а решту 14000грн.
відповідачу надали його батьки.
Відповідач разом з дружиною ОСОБА_7
підшукали варіант обміну та здійснили
його, обмінявши вказану однокімнатну
квартиру на трикімнатну. Вважають, що
квартира придбана відповідачем та
спадкодавцем в шлюбі на паритетних
підставах, а тому є спільною сумісною
власністю подружжя.

Просять також врахувати, що за час
мешкання у цій квартирі відповідачем
та спадкодавцем був здійснений
коштовний ремонт. Ремонт тривав довго,
оскільки відразу коштів на його
здійснення не було і тому він
здійснювався поступово. На здійснення
ремонту було витрачено 63 474,66 грн., що
підтверджується договорами на
виконання робіт, товарними чеками та
квитанціями на будівельні матеріали.

Крім зазначених матеріальних затрат в
ремонт спірної квартири було вкладено
чимало трудових затрат відповідачем
особисто, оскільки значну частину
ремонтних робіт він здійснював
самостійно. За фахом відповідач
інженер-конструктор, він також
здійснив перепланування квартири.

За вищевикладених обставин відповідач
та його представник вважають, що спірна
квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, а тому 1/2 частка квартири
належить відповідачу, а інша 1/2 частка
цієї квартири належала його померлій
дружині ОСОБА_7 А отже тільки ця частина
спадкового майна може бути поділена
між спадкоємцями.

Відповідно до цього позивачі можуть
претендувати на 1/6 частину квартири
кожен, а не на 1/4, кожен, як вони
зазначають у своєму позові, не
приводячи жодних аргументів
відповідно яких вони визначили саме
такий розмір. Вважають, що в ситуації,
що склалася, не можливо визначити
реальну вартість квартири на час
обміну, за яку частину її вартості було
доплачено подружжям, тому, на думку
відповідача, не можливо визначити
частину, яка належала спадкодавцю, а
яка була спільною сумісною власністю
подружжя.

Щодо спірного автомобіля DAEWOO SENS
реєстраційний № НОМЕР_4, то він дійсно
був придбаний у шлюбі, але на кошти
батьків відповідача. Придбавши
трикімнатну квартиру та доплативши за
неї 50 000 грн. відповідач та його дружина
ОСОБА_7 не мали більше ні спільних, ні
власних коштів. Їх заробітна плата не
давали їм змоги за півтора роки
заощадити суму, еквівалентну вартості
автомобіля, який був придбаний за 35000
грн. Ці гроші дали відповідачу його
батьки, продавши акції ВАТ «Півд.ГЗК»,
що підтверджується копіями наданих
відповідачем договорів
купівлі-продажу цінних паперів від
18.01.2008 року № 196/Д та 197/Д кожен на суму
18000 грн. Крім цього, спірний автомобіль
був ним фактично відчужений за
генеральною довіреністю, ще за життя
спадкодавця і тому на його думку він не
може входити до складу спадкового
майна.

В той же час, відповідач зауважив, що
проти розподілу автомобілю, за
варіантом, який пропонують позивачі (по
1/6 частці кожному ) спадкодавцеві, він
не заперечує.

Відповідач та його представник,
вважають, що позовні вимоги заявлено не
коректно, вони не відповідають закону,
а тому в задоволенні позову, просять
відмовити.

Вислухавши сторони, їх
представників, ознайомившись з
письмовими матеріалами справи, судом
встановлені наступні обставини, та
відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що спадкодавець - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - рідна донька позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 10), та була
дружиною відповідача ОСОБА_3, з яким
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
14.10.2006 року /а.с.17/.

Встановлено, що 13 серпня 2004 року
ОСОБА_7 придбала однокімнатну квартиру
АДРЕСА_5, загальною корисною площею 38,8
кв.м, житловою площею 19,1 кв.м, вартість
квартири складала 23544,00 грн., що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу від 13.08.2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої криворізької державної
нотаріальної контори Черняєвою М.І.,
реєстровий № 3-2173 /а.с.54,т.2/. Право
власності на нерухоме майно було
зареєстровано в КП «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» 08.10.2004року в
книзі 1 ПВШ-449, запис 449 /а.с.55,т.2/.

Встановлено, що 27.04.2007 року ОСОБА_7
здійснила обмін належної їй до шлюбу
однокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_5 загальною площею 38,8 кв.м,
житловою площею 19,1 кв.м, на
трьохкімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 64,4 кв.м,
житловою площею - 37,6 кв.м. Вартість
придбаної ОСОБА_7 квартири складала 19642
грн., вартість квартири, яку ОСОБА_7
обміняла складала відповідно до
договору 23191грн. Крім того, відповідно
до умов договору, ОСОБА_7- сторона 2,
доплатила стороні 1- гроші у сумі 50000
грн., які були сплачені повністю. Цей
договір 27.04.2007 року було посвідчено
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстровано в реєстрі за №
805(а.с.50,т.2). Цей правочин зареєстрований
в реєстрі правочинів /а.с.51,т.2/.
Відповідно до інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно зареєстрований 21.05.2007 року номер
запису 2827 в книзі 7ПВШ-467 за власником
ОСОБА_7/а.с.64, т.2/.

Відповідно до заяв подружжя, які
долучалися до вищезазначеного
договору міни від 27.04.2007 року, ОСОБА_3
давав згоду на обмін дружиною - ОСОБА_7
квартири по АДРЕСА_5, яка є її особистою
власністю, з виплатою іншій стороні
доплати в розмірі 50000 грн., які є
спільною сумісною власністю подружжя./
а.с.52,т.2/. Також ОСОБА_7 своєю заявою до
вищезазначеного договору
стверджувала, що квартира за адресою:
АДРЕСА_5, куплена нею до шлюбу, та не є
спільною сумісною власністю /а.с.53,т.2/.

Згідно приписів ст.57 СК України майно
набуте дружиною або чоловіком до шлюбу,
а також майно, набуте за час шлюбу, але
за кошти, які належали дружині,
чоловіку особисто, є особистою
приватною власністю дружини, чоловіка.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що 26.10.2008 року
відповідачем ОСОБА_3 під час шлюбу з
ОСОБА_7 було придбано автомобіль DAEWOO SENS,
T13110 реєстраційний номер НОМЕР_4 №
двигуна НОМЕР_5, зареєстрованого на ім'я
ОСОБА_3, що підтверджується
реєстраційною карткою, в якій
зазначено, що придбаний автомобіль за
біржовою угодою №091961 від 26.10.2008 року
(а.с.140,т.1). Як зазначив відповідач сама
біржова угода не збереглася, вартість
автомобіля зі слів відповідача
складала 35000 грн.

Оскільки спірний автомобіль придбаний
відповідачем в період шлюбу, то він є
спільним сумісним майном подружжя
відповідно до ст.60 СК України.

Те, що автомобіль було придбано за
особисті кошти відповідача, ним не
доведено, належних доказів суду не
надано. До того ж, наприкінці судового
засідання відповідач та його
представник не заперечували тієї
обставини, що автомобіль є спільним
сумісним майном подружжя, та 1/2 його
частка - є спадковим майном померлої
дружини відповідача.

Судом встановлено, що 04.06.2011 року
відповідач ОСОБА_3 видав довіреність на
розпорядження ТЗ, як пояснив
відповідач фактично, він продав
спірний автомобіль /а.с.135-137,т.1/. Тобто
розпорядився спірним автомобілем
відповідач вже після смерті своєї
дружини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_7 померла, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть/а.с.28,т.2/.

Після смерті ОСОБА_7 - батьки
померлої, та відповідач - її чоловік,
які є спадкоємцями першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України, у
встановлений законом строк звернулися
до приватного нотаріуса Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6 з
заявами про прийняття спадщини
/а.с.25-27.т.2/. Однак, постановою
приватного нотаріуса Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
від 18.10.2011 року у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_7 було відмовлено в зв'язку
з існуванням спору щодо розподілу
спадщини /а.с.14,т.1/.

Урегулювати виниклий спір мирним
шляхом відповідач не побажав, вважаючи,
що позивачі мають право тільки на 1/6
частку спадкового майна кожний, з чим
позивачі категорично не згодні.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка
складається: з 1/2 частки автомобіля DAEWOO
SENS реєстраційний номер НОМЕР_4, інша 1/2
частка автомобіля належить
відповідачу ОСОБА_3, як співвласнику
спільного сумісного майна подружжя.
Крім того, до складу спадщини входить 2/3
частки нерухомого майна : квартири
АДРЕСА_1 (в тому числі 1/3 частка є
особистим майном спадкодавця ОСОБА_7,1/3
частка у спільному сумісному майні
подружжя (яке становить 2/3 частки
спірної квартири). Ще 1/3 частка
квартири, як частка в спільному
сумісному майні подружжя, належить
відповідачу ОСОБА_3

Для визначення об'єму спадкового
нерухомого майна, судом враховувалось
наступне.

Відповідно до вищезазначеного
договору міни від 27.04.2007 року вартість
квартири, яку придбала спадкодавець
ОСОБА_7 шляхом обміну, складається: 23191
грн.( вартість квартири, яка до цього
належала ОСОБА_7 та була обміняна, тобто
передана власникам, та 50000 грн. доплата,
як спільна сумісна власність подружжя),
та становить 73191 грн. (23191 грн. + 50000грн.).
Також встановлено, що в цій сумі доля
особистої власності ОСОБА_7 складає 31,68%
(23191грн. : 73191грн. х 100). Спільне майно
подружжя складає 68,32% (100 - 31,68), частка
кожного з подружжя в спільному майні
складає - по 34,16% (тобто приблизно по 1/3
частці).

Таким чином, спадкове нерухоме майно
померлої ОСОБА_7 складається з її
особистої частки, її частки в спільному
сумісному майні (31,68% + 34,16% = 65,84%), що
дорівнює приблизно 2/3 часткам спірної
квартири.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не вирішено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Приписами ст.1226 ЦК України визначено,
що частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах.

Визначаючи склад та розмір спадкового
майна, суд критично відноситься до
тверджень позивачів, щодо того, що вся
квартира є спадковим майном, оскільки
вона придбана за їхні кошти, оскільки
це спростовується умовами договору
міни квартири від 27.04.2007 року. Суд також
не приймає заперечень відповідача,
щодо належності йому особисто суми 50000
грн. при доплаті за квартиру згідно
договору міни, оскільки кошти, які він
знімав зі свого банківського рахунку, в
своїй більшості зараховувались на його
банківський рахунок вже в період шлюбу
зі спадкодавцем /а.с.126,т.2/. Крім того, це
твердження відповідача спростовується
заявою самого ОСОБА_3, яка зберігається
при договорі міни, та в якій зазначено,
що доплата 50000грн. - є спільним сумісним
майном подружжя /а.с.52,т.2/. Таким чином, в
спірній квартирі є частка особистого
майна спадкодавця (1/3), а є спільне
сумісне майно (2/3 частки квартири по 1/3
частці на кожного з подружжя).

Суд вважає, що на частку відповідача
в спірній квартирі не може впливати
вартість ремонтних робіт, оскільки
ремонт здійснювався в період шлюбу за
спільні кошти, в вартість ремонту
відповідач включав вартість меблів,
всіх коштів, які витрачалися на
облаштування квартири, що не впливає на
право власності та частки подружжя в
спільному сумісному майні.

Суд критично відноситься до
тверджень відповідача про те, що
спірний автомобіль було придбано за
його особисті кошти (кошти, які йому
надали його батьки), оскільки ним не
доведено, що саме ці кошти він
використав для придбання автомобіля,
відсутній належним чином оформлений
договір дарування. Крім того, судом
встановлено, що відчуження автомобіля (
видача довіреності на відчуження
автомобіля), відбулася 04.06.2011 року, вже
після смерті спадкодавця, що
підтверджується відповідним реєстром
видачі довіреностей /а.с.135-137/, що
спростовує твердження відповідача про
розпорядження майном за згодою
подружжя, при житті спадкодавця, та
необхідності виключення із спадкового
майна. До того ж, відповідач проти
розподілу часток щодо спадкового
автомобіля за варіантом позивача (по 1/6
частці) між всіма спадкоємцями не
заперечував.

Визначаючи частки в спадковому
майні, суд виходить із приписів ст. 1267
ЦК України, якими визначено, що частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Таким чином, виходячи з того, що
спадкодавцю ОСОБА_7 належить 2/3 частки
вищезазначеної спірної квартири,
частка кожного із спадкоємців першої
черги: кожного з позивачів - батьків
померлої ОСОБА_7 та її чоловіка,
становить 2/9 частки (2/3 : 3).

При цьому загальна частка
відповідача ОСОБА_3 у праві власності
на спірну квартиру складає 5/9 часток, в
тому числі 2/9 частки в порядку
спадкування за законом, та 1/3 частка в
спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експерти № 256 від
20.12.2013 року вартість спірної квартири
на час розгляду справи становить 170382,00
грн. /а.с.77-81/, та саме цю вартість
необхідно враховувати, для визначення
вартості нерухомого майна, оскільки
спір вирішується в суді, тому вартість
спірного майна визначається на час
винесення судом рішення. Таким чином,
вартість 2/9 часток спірної квартири
складає 37862,67 грн.

Оскільки питання щодо розподілу
спадщини вирішується судом, суд вважає
що підлягають задоволенню і вимоги
позивачів, щодо визнання за всіма
спадкоємцями права власності на їх
частки в спадковому майні, в порядку
спадкування за законом.

Відповідно до ст.1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

До спадкової маси належить також
вищезазначений автомобіль, який
придбаний відповідачем в період шлюбу,
та зареєстрований за ним, що
підтверджується
реєстраційно-обліковою карткою НОМЕР_6,
виданою Криворізьким МРЕВ від 16.10.2012
року /а.с.140.т.1/. Оскільки автомобіль
придбаний під час шлюбу, він є об'єктом
спільної сумісної власності, а тому
відповідач, як чоловік, має право на 1/2
його частину, а інша 1/2 частка має бути
успадкованою позивачами та
відповідачем в рівних частках, а саме
по 1/6 частці (1/2 : 3). Відповідно до
висновку судової авто-товарознавчої
експертизи №317/13 від 13.01.2014 року
вартість спірного автомобіля на час
розгляду справи становить 36 719,50 грн., а
тому вартість 1/6 частки становить 6119
гривень 62 копійки.

Враховуючи, що спірний автомобіль зі
слів відповідача проданий, та
відповідач отримав за нього кошти, суд
вважає, що підлягають задоволенню
вимоги позивачів, щодо компенсації
відповідачем вартості їх частки у
спадковому автомобілі, а тому ці суми
підлягають стягненню з відповідача на
користь кожного позивача.

Суд вважає за можливе визнати право
власності на спадкове майно за
спадкоємцями першої черги, оскільки
спір розглядається в суді, та частки
визначені судом.

Що стосується визнання права
власності за відповідачем на частку в
спільному сумісному майні, то інтересу
до вирішення цього питання відповідач
не проявляв, відповідних вимог не
заявляв. Виконував свої обов'язки в
процесі недобросовісно, відмовлявся
надавати правовстановлюючі документи
на спірне майно. Однак ці обставини не
перешкоджають йому вирішити це питання
окремо.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат у справі суд враховує
наступне.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору,
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать, зокрема,
витрати, пов'язані з проведенням
експертиз, та витрати на правову
допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Особа, зазначена в ч.1 цієї
статті, має право: знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім в
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було укладено договір про
надання правової допомоги з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, однак в
матеріалах справи відсутні докази
того, що представник позивача ОСОБА_2
має свідоцтво на зайняття адвокатською
діяльністю. Ухвалою суду відповідно до
ч.2 ст.56 ЦПК України вона до участі у
справі в якості особи, яка має право на
надання правової допомоги за заявою
позивача, не залучалася. ОСОБА_2 була
залучена до участі у справі за заявою
позивача ОСОБА_1 в якості представника
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності /а.с.120,т.1/. Крім того, в
матеріалах справи відсутні
обґрунтування суми правової допомоги,
та відповідні розрахунки, та суду не
наданий належним чином оформлений
документ, який підтверджує, що ця суму
дійсно сплачена позивачем.

На підставі вищезазначеного вимоги
позивача щодо стягнення на його
користь витрат на правову допомогу
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати Якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання щодо стягнення
судового збору, суд враховує, що в
позові зазначено 2 вимоги немайнового
характеру, щодо визначення спадкового
майна, та часток (суд збір 214,60грн. (107,30
грн. х 2), та 2 вимоги майнового
характеру, щодо визнання права
власності, та стягнення компенсації .

Виходячи з обсягу позовних вимог
позивачів, та визначеному експертизами
вартістю спадкового майна, кожен з
позивачів повинен був сплатити судовий
збір в розмірі 511,36грн. (71,53 грн. (214,60грн. :
3) + 378,63 грн .(1% вартості 2/9частки - 37863грн.)
+ 61,20 грн. (1% вартості 6119грн.), а всього за
2-х позивачів належало сплатити 1022,72грн.
Позивачем ОСОБА_1 сплачено судового
збору на суму 932,03 грн. Тобто належить
достягнути на користь держави з
позивача ОСОБА_5 ще 90грн. 69коп. Крім
того, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
ОСОБА_1, оскільки саме він сплачував
судові витрати в сумі - 932 грн.03 коп.

З відповідача ОСОБА_3 підлягає також
стягненню судовий збір за немайнові
вимоги в сумі 71,53 грн., (214,60 грн. : 3 ), а
також за майнову вимогу визнання права
власності в порядку спадкування
378,63грн. (1% від 37863грн.), а всього 521 грн. 70
копійок.

Відповідно до ст.86 ЦПК України,
оскільки судові експертизи у справі
проводилися в інтересах обох сторін,
суд вважає за можливе розподілити ці
витрати між сторонами, пропорційно до
задоволених вимог.

Оскільки вартість судової
авто-технічної експертизи складає 500
грн., частка позивачів 1/3 (1/6+1/6), що
складає 166,66 грн., то підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача
ОСОБА_1 - 333,34 грн. Вартість судової
будівельно-технічної експертизи
становить 985,00грн., виходячи з часток
нерухомого майна, підлягають
відшкодуванню зі сторони відповідача
на користь позивача - 547,22 грн., а всього
з відповідача ОСОБА_3 підлягає
стягненню на користь позивача ОСОБА_1 в
рахунок часткової компенсації витрат
на експертизи - 880 грн.56 коп.

Керуючись ст.ст.57, 60, 61,70 СК України,
ст.ст. 1218, 1226, 1261, 1267, 1268 ЦК України,
ст.ст.56, 79, 84, 86, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні
відповідача -приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_6, про визначення часток у
спадковому майні, про поділ спадкового
майна, задовольнити частково.

1. Визначити, що майно, яке підлягає
спадкуванню після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 складається : з 2/3
часток ( в тому числі 1/3 частка особиста
приватна власність, 1/3 частка у
спільному сумісному майні подружжя)
трикімнатної квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1; та з 1/2 частки
автомобіля DAEWOO SENS T13110 реєстраційний
номер НОМЕР_4.

2. Визнати, що частка ОСОБА_1, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 у праві на спадкування
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, 2/3
частки якої належали померлій ОСОБА_7,
складає по 2/9 частки за кожним. Загальна
частка ОСОБА_3 у праві приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1 складає
- 5/9, в тому числі: 2/9 частки в порядку
спадкування за законом та 1/3 частка у
спільному сумісному майні подружжя.

3. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3
право власності на 2/9 частки, за кожним,
3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 в місті
Кривому Розі Дніпропетровської
області, в порядку спадкування за
законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_7.

4. Визнати, що частка ОСОБА_1, ОСОБА_5 у
праві на спадкування автомобіля DAEWOO SENS
T13110 реєстраційний номер НОМЕР_4 №
двигуна НОМЕР_5, зареєстрованого на ім'я
ОСОБА_3 складає - 1/6 частку, за кожним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вартість 1/6 частки
автомобіля DAEWOO SENS T13110 реєстраційний
номер НОМЕР_4, кожному, а саме по 6119
гривень 62 копійки - кожному.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування судового збору
932 гривні 03 копійки.

Достягнути з ОСОБА_5 недоплачений
судовий збір на користь держави в сумі
90 гривеннь 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на
користь держави в сумі 450 гривень 16
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на відшкодування витрат за проведення
судових експертиз у справі 880 гривень 56
копійок.

У задоволенні вимог позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відшкодування
витрат на правову допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд м. Кривого
Рогу на протязі 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, у той же
строк з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не
подано, або якщо апеляційну скаргу
подано, то після розгляду справи
апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя: