Справа№592/9103/13-ц
Провадження №2/592/81/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

Головуючого
Корольової Г.Ю.,

при секретарі
Кириченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сумській
області, виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, 3-тя особа: ОСОБА_2
про визнання незаконним та скасування
наказу «Про звільнення ОСОБА_1» №67-К
від 30.07.2013 року, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за
період вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищеозначеним позовом і свої
вимоги обґрунтовував тим, що
відповідно до наказу управління Фонду
у Сумській області №27-к від 01.06.2010 року
був прийнятий на посаду заступника
начальника управління Фонду у Сумській
області.

28.05.2013 року управлінням Фонду у
Сумській області видано наказ №44-К від
28.05.2013 року, яким передбачалось
скорочення працівників управління
Фонду у Сумській області, шляхом
звільнення його з 30.07.2013 року.

30.07.2013 року управлінням Фонду у
Сумській області видано наказ №67-К про
його звільнення з посади за п. 1 ч. 1 ст. 40
КЗпП України.

Позивач вказує на незаконність
оскаржуваного наказу, оскільки
рішенням апеляційного суду Сумської
області від 14.05.2013 року його поновлено
на роботі, і в штатні розписи
управління Фонду у Сумській області
від 01.12.2012 року та 01.01.2013 року повинні
бути внесені зміни. Посилаючись на
вимоги п. 19 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» №9
від 06.11.1992 року, вказує, що управлінням
Фонду у Сумській області не доведено,
які зміни відбулися в організації
виробництва і праці як на дату
попередження про звільнення, так і на
дату фактичного звільнення з посади.

Також ОСОБА_1 зазначає, що звільнення
відбулося в період тимчасової
непрацездатності, що суперечить
вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Крім того, позивач обґрунтовує свій
позов п. 5 ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» та п.п. 5 п.п. 8 (д) п. 12
Статуту Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
які свідчать про відсутність в
управління Фонду у Сумській області та
у ВД Фонду повноважень самостійно
визначати свою організаційну
структуру, встановлювати чисельність
працівників і штатний розпис, оскільки
це є виключним правом і компетенцією
правління Фонду.

Просить ухвалити рішення, яким визнати
незаконним та скасувати наказ
управління Фонду у Сумській області
«Про звільнення ОСОБА_1» №67-К від 30.07.2013
року, поновити його на роботі на посаді
заступника начальника управління
Фонду у Сумській області, стягнути
середній заробіток за період
вимушеного прогулу, зобов'язати
правління Фонду внести зміни в штатний
розпис управління Фонду у Сумській
області, ввівши посаду заступника
начальника управління Фонду у Сумській
області, зобов'язати ВД Фонду
затвердити штатний розпис з посадою
заступника начальника управління
Фонду у Сумській області, допустити
негайне виконання рішення в частині
поновлення на роботі.

Уточнивши позовну заяву 20 вересня 2013
року, просить також стягнути з
управління Фонду у Сумській області
моральну шкоду. Позивач вказує, що
виданням управлінням Фонду у Сумській
області оскаржуваного наказу та
звільнення його з роботи, призвело до
заподіяння йому моральної шкоди, яка
полягає в стражданнях, порушенні
нормальних життєвих зв'язків, що
потребує додаткових зусиль по
організації свого життя та призводить
до переживань, страждань, яку він
оцінює в 1000 грн.

В судове засідання позивач та його
представник не з*явилися в третій раз,
судові повістки направляються з
повідомленням, але повертаються за
закінченням терміну зберігання, що
позбавляє суд розглянути спір про
поновлення на роботі в місячний термін,
визначений ст. 157 ЦПК України та самі
зацікавлені у вирішенні спору, але не
проявляють зацікавленості у розгляді
справи, але з*являються до суду після
розгляду справи і відмовляються
отримати судові повістки на наступне
засідання, або надають в день розгляду
справи заяву про направлення до їх
адреси судової повістки, що свідчить
про відомість розгляду справи в саме
цей день, але до суду не з*являються, що
суд розцінює як перешкодою та
порушення строків розгляду справи.
Так, справа була призначена до розгляду
на 21.10.2013 року і повернулися конверти за
закінченням терміну зберігання, але
від позивача та його представника
надійшли заяви про відкладення
розгляду справи. Повторно справа була
призначена на 27.11.2013 року з урахуванням
повернення повідомлення, але ні
позивач, а ні його представник до суду
не з*явилися, повернулися конверти за
закінченням терміну зберігання, в
трете справа була призначена до
розгляду на 12.12.2013 року і у зв'язку з тим,
що позивач та його представник до суду
не з*явилися, а конверти до суду не
повернулися, які пізніше те ж
повернулися за закінченням терміну
зберігання, суд відкладає розгляд
справи на 16.01.2013 року і в цей же день
надійшла заява від позивача про
направлення судових повісток поштою,
які вони навмисно не отримують, а тому у
суду є всі підстави для розгляду справи
у відсутність позивача та його
представника, які намагаються
затягнути розгляд справи, яку потрібно
розглянути у скорочені терміни. Беручи
до уваги, що позивачем надані та
витребувані докази за клопотанням його
представника, а тому за наявності всіх
доказів, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутність позивача та його
представника.

Представник управління Фонду у
Сумській області Сай С.В. позов не
визнав та заперечував проти його
задоволення у повному обсязі, вважає
його не обґрунтованим.

Пояснив, що єдиною підставою для
поновлення ОСОБА_1 на роботі, яка
зазначена в рішенні апеляційного суду
Сумської області від 14.05.2013 року, було
те, що він знаходився на листку
непрацездатності, який він отримав вже
після ознайомлення його з наказом про
звільнення, про що управління
дізналося під час розгляду справи про
поновлення на посаді в суді. Тобто сама
процедура проведення скорочення
судами обох інстанцій визнана
правомірною.

Твердження позивача про необхідність
внесення змін у штатні розписи
спростовуються вищезазначеним
рішенням апеляційного суду, оскільки у
вимозі ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити
дії йому відмовлено. На момент
поновлення на роботі ОСОБА_1, тобто
станом на 27.05.2013 року, був чинний
штатний розпис управління виконавчої
дирекції Фонду у Сумській області від
01.01.2013 року, в якому відсутня посада
заступника начальника управління, і
жодних змін до штатного розпису не
вносилося.

Пояснив також, що після надходження
наказу ВД Фонду від 26.09.2012 р. № 550 «Про
збільшення граничної чисельності
працівників управління виконавчої
дирекції Фонду у Київській області»
управлінням Фонду у Сумській області
було ретельно опрацьовано його
виконання з тим, аби зменшення
чисельності не вплинуло на
результативність поточної діяльності
та не мало негативних наслідків у
забезпеченні статутних завдань у
подальшому. При цьому враховувалась
політика Президента України та Уряду
України щодо оптимізації
управлінських структур та зменшення
адміністративних видатків. В ході
проведеного аналізу навантаження на
працівників управління, з метою
сталого виконання завдань в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання відмічено, що зі штатною
чисельністю 26 чоловік в управлінні є 2
посади заступника начальника
управління. При цьому одна посада -
«заступник начальника управління», а
інша - «заступник начальника
управління - начальник відділу по
роботі з роботодавцями», до обов'язків
якого входить також контроль та
відповідальність за роботу відділу
відшкодування шкоди потерпілим та
медичного обслуговування. У листах
виконавчої дирекції Фонду
акцентувалася увага на тому, що
проводячи скорочення чисельності
управлінського апарату та витрат на
його утримання особливу увагу
необхідно приділяти беззаперечному
забезпеченню кожного потерпілого на
виробництві від нещасного випадку
(членів їх сімей) соціальним захистом
та надання зазначеним верствам
населення відповідних послуг. Тобто
встановлено, що доцільним та
економічно обґрунтованим буде
скорочення посади «заступника
начальника управління», так як його
функціональні обов'язки значно менші
від обов'язків «заступника начальника
управління - начальника відділу по
роботі з роботодавцями» і скорочення
даної посади не вплине на зниження
ефективності роботи управління в
цілому.

Тому на підставі аналізу роботи всіх
підрозділів управління було прийнято
рішення про подальшу недоцільність у
структурі управління посади
заступника начальника управління, яка
фактично дублювала функції начальника
управління.

Пояснив, що на виконання наказу ВД
Фонду від 26.09.2012 р. № 550, 28.05.2013 року
управлінням Фонду у Сумській області
видано наказ №44-К «Про скорочення
чисельності працівників управління
виконавчої дирекції Фонду у Сумській
області», з яким ОСОБА_1 ознайомився під
підпис та ознайомився з письмовим
попередженням про його звільнення.

На виконання зазначених наказів та
враховуючи те, що посада заступника
начальника управління відсутня у
штатному розписі, управлінням
виконавчої дирекції Фонду у Сумській
області видано наказ «Про звільнення
ОСОБА_1» від 30.07.2013 року №67-К, шляхом
скорочення чисельності працівників
відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів
про працю України та звільнення ОСОБА_1
30.07.2013 року.

Управлінням ВД Фонду у Сумській
області проведено остаточний
розрахунок з ОСОБА_1, а саме, на
виконання ст. 44 КЗпП України Позивачу
було виплачено вихідну допомогу у
розмірі середнього місячного
заробітку у сумі 2936,15 грн. та у
відповідності до ст. 83 КЗпП України
виплачено грошову компенсацію за 6 днів
невикористаної відпустки у сумі 593,60
грн.

Зауважив на тому, що ОСОБА_1 в порушення
п.п. 3.1.1. Правил трудового розпорядку
управління ВД Фонду у Сумській області,
не повідомив про те, що він знаходиться
на лікарняному листку, після
закінчення лікарняного не надав листок
непрацездатності до управління для
оплати, при цьому знаходився на
робочому місці як 29.07.2013 року, так і
30.07.2013 року, про що свідчить його
особистий підпис в Книзі обліку видачі
ключів від службових приміщень,
Журналі контролю явки на роботу
працівників управління ВД ФСНВ у
Сумській області та Журналі обліку
відряджень працівників управління ВД
ФСНВ у Сумській області в межах міста.

Після отримання дублікату листа
непрацездатності серії АГБ №960926 та
відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України,
управлінням Фонду у Сумській області
07.08.2013 року видано наказ №71-К «Про
внесення змін до наказу від 30.07.2013 року
№67-К «Про звільнення ОСОБА_1», яким
внесено зміни до п. 1 наказу від 30.07.2013
року №67-К «Про звільнення ОСОБА_1» та
викладено його в наступній редакції:
«Звільнити ОСОБА_1, заступника
начальника управління виконавчої
дирекції Фонду у Сумській області, у
зв'язку зі скороченням чисельності
працівників 05 серпня 2013 року (п. 1 ст. 40
КЗпП України).

Позивачу було надіслано листа для
ознайомлення з наказом від 07.08.2013 року
№71-К «Про внесення змін до наказу від
30.07.2013 року №67-К «Про звільнення
ОСОБА_1» та запропоновано з'явитися до
управління ВД Фонду у Сумській області
для внесення відповідних змін у
трудову книжку.

Таким чином, позиція позивача про те, що
його було звільнено під час
перебування на листку
непрацездатності, спростовується
наказом управління ВД Фонду у Сумській
області «Про внесення змін до наказу
від 30.07.2013 року №67-К «Про звільнення
ОСОБА_1» від 07.08.2013 року №71-К та листом
від 07.08.2013 року вих. №211-09-03.

Крім того, сам позивач ввів в оману
свого роботодавця, не повідомивши про
перебування на листку
непрацездатності, про що його
запитували під час ознайомлення з
наказом, та на сьогодні вводить в оману
суд, вказуючи на те, що його було
звільнено під час перебування на
листку непрацездатності.

Представник ВД Фонду Андрющенко
В.В. позов не визнав та заперечував
проти його задоволення у повному
обсязі, вважає його не обґрунтованим,
підтримав доводи представника
управління Фонду у Сумській області.

Додатково пояснив, що відповідно до п.п.
8 д) п. 12 Статуту Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України правління Фонду
затверджує структуру органів Фонду,
чисельність працівників, схеми їх
посадових окладів, видатки на
адміністративно-господарські витрати
Фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності», ВД
Фонду є постійно діючим органом
правління Фонду і має право
представляти інтереси Правління.
Відповідно до п.п. 13 п. 5.2 Положення про
виконавчу дирекцію Фонду директор ВД
Фонду затверджує штатний розпис
виконавчої дирекції Фонду, штатні
розписи управлінь виконавчої дирекції
в Автономній республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, та
погоджує штатні розписи відділень
виконавчої дирекції в районах і містах
обласного значення. Таким чином,
твердження позивача про відсутність в
управління Фонду у Сумській області та
у ВД Фонду повноважень самостійно
визначати свою організаційну
структуру, встановлювати чисельність
працівників і штатний розпис, оскільки
це є виключним правом і компетенцією
правління Фонду є безпідставними,
суперечать зазначеним нормативним
документам.

Також пояснив, що відповідно до ч. 3 ст. 64
Господарського кодексу України
підприємство самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

Крім того, виходячи з норми ч. 1 ст. 40
КЗпП України право визначати штат і
чисельність працівників - це
прерогатива роботодавця. Також
зазначив, що зазначені у позовній заяві
відповідачі ВД Фонду та Правління
Фонду не може бути відповідачами у
справі. Відповідно до ст. 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон) до складу правління Фонду
включаються представники трьох
представницьких сторін: держави,
застрахованих осіб та роботодавців,
тобто є колегіальним органом.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону ВД Фонду є
постійно діючим органом Правління
Фонду.

Третя особа ОСОБА_2 підтримав
позицію представників управління
Фонду у Сумській області та Виконавчої
Дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Вислухавши представників
відповідачів, третю особу, перевіривши
матеріали справи, суд вважає що позов є
необґрунтованим, а тому в його
задоволенні необхідно відмовити,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу управління Фонду у Сумській
області №27-к від 01.06.2010 року ОСОБА_1 був
прийнятий на посаду заступника
начальника управління Фонду у Сумській
області (а.с.8).

Після надходження наказу ВД Фонду від
26.09.2012 р. № 550 «Про збільшення граничної
чисельності працівників управління
виконавчої дирекції Фонду у Київській
області» (а.с.49) управлінням Фонду у
Сумській області було опрацьовано його
виконання з тим, аби зменшення
чисельності не вплинуло на
результативність поточної діяльності
та не мало негативних наслідків у
забезпеченні статутних завдань у
подальшому. В ході проведеного аналізу
навантаження на працівників
управління, з метою сталого виконання
завдань в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання відмічено, що зі штатною
чисельністю 26 чоловік в управлінні є 2
посади заступника начальника
управління. При цьому одна посада -
«заступник начальника управління», а
інша - «заступник начальника
управління - начальник відділу по
роботі з роботодавцями», до обов'язків
якого входить також контроль та
відповідальність за роботу відділу
відшкодування шкоди потерпілим та
медичного обслуговування. У листах
виконавчої дирекції Фонду
акцентувалася увага на тому, що
проводячи скорочення чисельності
управлінського апарату та витрат на
його утримання особливу увагу
необхідно приділяти беззаперечному
забезпеченню кожного потерпілого на
виробництві від нещасного випадку
(членів їх сімей) соціальним захистом
та надання зазначеним верствам
населення відповідних послуг (лист ВД
Фонду від 29.05.2012 року №346-04-1 (а.с.45-46),
тобто встановлено, що доцільним та
економічно обґрунтованим буде
скорочення посади «заступника
начальника управління», так як його
функціональні обов'язки значно менші
від обов'язків «заступника начальника
управління - начальника відділу по
роботі з роботодавцями» і скорочення
даної посади не вплине на зниження
ефективності роботи управління в
цілому.

Тому на підставі аналізу роботи всіх
підрозділів управління було прийнято
рішення про подальшу недоцільність у
структурі управління посади
заступника начальника управління, яка
фактично дублювала функції начальника
управління.

28.09.2012 року управлінням Фонду у
Сумській області було видано наказ
«Про внесення змін у штатний розпис
управління ВД ФСНВ України у Сумській
області» №154-К, яким введено в дію нову
структуру та штатний розпис управління
Фонду у Сумській області (а.с.50).

14.12.2012 року з цих підстав ОСОБА_1 було
звільнено з займаної посади наказом
управління Фонду у Сумській області
№195-к (а.с.9).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 02.04.2013 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по
справі за його позовом до управління
Фонду у Сумській області, ВД Фонду,
правління Фонду про визнання
незаконним та скасування наказу від
14.12.2012 року №195-К, поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
період вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
зобов'язання вчинити дії.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 14.05.2013 року (а.с.10-12)
апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена
частково, рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 02.04.2013 року
скасоване та ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову, а саме,
визнано незаконним наказ №195-к від
14.12.2012 року начальника управління Фонду
у Сумській області, поновлено ОСОБА_1 на
посаді заступника начальника
управління Фонду у Сумській області з
14.12.2012 року, стягнуто з управління Фонду
у Сумській області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 15.12.2012 року по 14.05.2013 року у
розмірі 12929,17 грн., стягнуто з
управління Фонду у Сумській області на
користь ОСОБА_1 300,00 грн. у відшкодування
моральної шкоди. В частині зобов'язання
правління Фонду внести зміни в штатний
розпис управління Фонду у Сумській
області, ввівши посаду заступника
начальника управління, а ВД Фонду
затвердити штатний розпис з вказаною
посадою - відмовлено.

Підставою для поновлення ОСОБА_1 на
роботі, яка зазначена в рішенні
апеляційного суду Сумської області від
14.05.2013 року (абзац 8-16 ст. 3), було те, що
звільнення ОСОБА_1 відбулося в період
його тимчасової непрацездатності.

Судом також встановлено, що згідно
наказу управління Фонду у Сумській
області від 27.05.2013 року №43-К, ОСОБА_1
поновлено на посаді заступника
начальника управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сумській області
з 14.12.2012 року (а.с.13).

Враховуючи, що на момент поновлення
ОСОБА_1 наказ ВД Фонду «Про збільшення
граничної чисельності працівників
управління виконавчої дирекції Фонду у
Київській області» від 26.09.2012 р. № 550 та
наказ управління Фонду у Сумській
області «Про внесення змін у штатний
розпис управління ВД ФСНВ України у
Сумській області» від 28.09.2012 р. №154-К
були чинними, на їх виконання,
керуючись штатними розписами
управління Фонду у Сумській області з
01.12.2012 року (а.с.52) та з 01.01.2013 року (а.с.53),
Положенням про управління Фонду у
Сумській області (а.с.118-121), та у зв'язку
з відсутністю в штатних розписах
посади заступника начальника
управління Фонду у Сумській області,
28.05.2013 року управлінням Фонду у
Сумській області видано наказ №44-К
«Про скорочення чисельності
працівників управління виконавчої
дирекції Фонду у Сумській області», з
яким ОСОБА_1 ознайомився під підпис та
ознайомився з письмовим попередженням
про його звільнення (а.с.14).

Відповідно до листа голови
профспілкового комітету працівників
управління Фонду від 10.01.2014 року № 1
повідомлено начальника відділу з
правових питань та по роботі з кадрами
управління Фонду у Сумській області, що
ОСОБА_1 не перебував членом профспілки
і профспілкових внесків не сплачував
(а.с.180).

30.07.2013 року управлінням Фонду у
Сумській області видано наказ №67-К про
його звільнення з посади за п. 1 ч. 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України
(а.с.15).

Так, судом встановлено, що о 16 годині 47
хвилин начальник управління Фонду у
Сумській області ОСОБА_2, в присутності
працівників управління та Позивача,
перед ознайомленням ОСОБА_1 з
оскаржуваним наказом, двічі запитав чи
є у нього на даний час якісь поважні
причини, які перешкоджають його
звільненню, на що останній відповів, що
у нього є лише одна причина - начальник
управління ОСОБА_2 На наступне
запитання до ОСОБА_1 щодо можливого
перебування його в даний час на листку
непрацездатності, останній ухилився
від відповіді та почав вимагати
продовжувати процедуру звільнення.
Головний спеціаліст з кадрового
забезпечення Ткаченко І.А. повідомила,
що 30.07.2013 року ОСОБА_1 листка
непрацездатності не подавав та не
інформував про перебування на листку
непрацездатності. По даному факту було
складено Акт №3 від 30.07.2013 року (а.с.60) та
зроблено відеозапис, який був
оглянутий в судовому засіданні та
підтверджені обставини, які викладені
у акті (а.с.75).

Після оголошення начальником
управління ВД ФСНВ у Сумській області
ОСОБА_2 наказу від 30.07.2013 року №67-К «Про
звільнення ОСОБА_1», Позивач під
особистий розпис ознайомився з
наказом, в книзі обліку руху трудових
книжок і вкладишів до них розписався
про отримання трудової книжки та
розписався в особовій картці №222 (а.с.
62-63,64).

Суд погоджується з поясненнями
представників відповідачів з тим, що
ОСОБА_1 в порушення п.п. 3.1.1. Правил
трудового розпорядку управління ВД
Фонду у Сумській області, не повідомив
про те, що він знаходиться на
лікарняному листку, після закінчення
лікарняного не надав листок
непрацездатності до управління для
оплати, при цьому знаходився на
робочому місці як 29.07.2013 року, так і
30.07.2013 року, про що свідчить його
особистий підпис в книзі обліку видачі
ключів від службових приміщень,
Журналі контролю явки на роботу
працівників управління ВД ФСНВ у
Сумській області та Журналі обліку
відряджень працівників управління ВД
ФСНВ у Сумській області в межах міста
(а.с.56,57,58-59).

Після звільнення ОСОБА_1 управління
05.08.2013 року вих. №347-09-05 звернулося до КУ
«Сумська міська клінічна лікарня №4» з
проханням повідомити, чи перебував на
листку непрацездатності ОСОБА_1 (а.с.67).

Згідно відповіді КУ «Сумська міська
клінічна лікарня №4» від 06.08.2013 року вх.
№969/01-06/1в ОСОБА_1 перебував на
амбулаторному лікуванні в
поліклінічному відділенні лікарні з
видачею листка непрацездатності з
29.07.2013 року по 02.08.2013 року, №л/н 960828.
ОСОБА_1 приступити до роботи повинен
03.08.2013 року (а.с.68).

Враховуючи лист КУ «Сумська міська
клінічна лікарня №4» від 05.08.2013 року
№969/01-06/1в, наданий дублікат листа
непрацездатності від 06.08.2013 року серії
АГБ №960926 та відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП
України, 07.08.2013 року управлінням Фонду у
Сумській області видано наказ №71-К
«Про внесення змін до наказу від 30.07.2013
року №67-К «Про звільнення ОСОБА_1», яким
внесено зміни до п. 1 наказу від 30.07.2013
року №67-К «Про звільнення ОСОБА_1» та
викладено його в наступній редакції:
«Звільнити ОСОБА_1, заступника
начальника управління виконавчої
дирекції Фонду у Сумській області, у
зв'язку зі скороченням чисельності
працівників 05 серпня 2013 року (п. 1 ст. 40
КЗпП України) (а.с.70).

07.08.2013 року вих. №211-09-03 на дві адреси
ОСОБА_1 було надіслано листа для
ознайомлення з наказом від 07.08.2013 року
№71-К «Про внесення змін до наказу від
30.07.2013 року №67-К «Про звільнення
ОСОБА_1» та запропоновано з'явитися до
управління ВД Фонду у Сумській області
для внесення відповідних змін у
трудову книжку (а.с. 72).

Таким чином, позиція Позивача про те, що
його було звільнено під час
перебування на листку
непрацездатності, спростовується
наданими доказами, а саме: наказом
управління ВД Фонду у Сумській області
«Про внесення змін до наказу від 30.07.2013
року №67-К «Про звільнення ОСОБА_1» від
07.08.2013 року №71-К та листом від 07.08.2013
року вих. №211-09-03.

Суд вважає невірним твердження
позивача про відсутність в управління
Фонду у Сумській області та у ВД Фонду
повноважень самостійно визначати свою
організаційну структуру,
встановлювати чисельність працівників
і штатний розпис, оскільки це є
виключним правом і компетенцією
правління Фонду. Так, відповідно до п.п.
8 д) п. 12 Статуту Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України правління Фонду
затверджує структуру органів Фонду,
чисельність працівників, схеми їх
посадових окладів, видатки на
адміністративно-господарські витрати
Фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності», ВД
Фонду є постійно діючим органом
правління Фонду і має право
представляти інтереси Правління.
Відповідно до п.п. 13 п. 5.2 Положення про
виконавчу дирекцію Фонду директор ВД
Фонду затверджує штатний розпис
виконавчої дирекції Фонду, штатні
розписи управлінь виконавчої дирекції
в Автономній республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, та
погоджує штатні розписи відділень
виконавчої дирекції в районах і містах
обласного значення.

Судом також встановлено, що Виконавча
Дирекція Фонду та Правління Фонду не
може бути відповідачами у справі,
оскільки відповідно до ст. 18 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон) Виконавча Дирекція Фонду
є постійно діючим виконавчим органом
правління Фонду. Виконавча Дирекція
Фонду є підзвітною правлінню Фонду,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду. Згідно з ч. 2 ст.
16 Закону безпосереднє управління
Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція. Правління Фонду є
виборним органом, який проводить свої
засідання відповідно до затвердженого
плану, але не рідше двох разів на рік.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відповідно до абз. 2 п. 1 Статуту Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України є юридичною
особою.

В статутних документах як ВД Фонду так
і правління Фонду відсутня інформація
про те, що вони є юридичними особами.

Крім того, в абз. 5 ст. 18 Закону, вказано,
що робочі органи, тобто управління в
АРК, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах і
містах обласного значення ВД Фонду є
юридичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України,
позивачем і відповідачем можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що управлінням Фонду у Сумській
області було дотримано вимоги закону
щодо порядку звільнення позивача за п. 1
ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Перевіривши надані докази та оцінивши
їх в сукупності, судом не встановлено
порушень закону управлінням Фонду у
Сумській області під час звільнення
позивача, які б були підставою для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання незаконним та скасування
наказу «Про звільнення ОСОБА_1» №67-К
від 30.07.2013 року, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за
період вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконним звільненням з
роботи, зобов'язання вчинити дії.

За таких умов у суду відсутні законні
підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 212- 215 ЦПК
України, ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 235, 237-1 КЗпП
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Сумській
області, виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, 3-тя особа: ОСОБА_2
про визнання незаконним та скасування
наказу «Про звільнення ОСОБА_1» №67-К
від 30.07.2013 року, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за
період вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконним звільненням з
роботи, зобов'язання вчинити дії
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги якщо апеляційну
скаргу не було подано

Суддя
Г.Ю. Корольова