Справа № 500/7897/13-ц
Провадження № 2/500/593/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді
Баннікової Н.В.

при секретарі - Вєлєвій А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення сум за договором
позики, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 28.08.2013 р. він позичив
ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 15 000 дол.
США, строком повернення - 20.09.2013 р. та
сплатою пені в розмірі 0,1 % від
простроченої суми заборгованості у
разі її утворення за кожен день, про
що останній в той же день склав
відповідну розписку. Оскільки
відповідач свої зобов'язання за
договором позики належним чином не
виконує, уточнивши розмір позовних
вимог, просив суд стягнути з
відповідача на свою користь
еквівалент 15 000 дол. США - суму позики та
еквівалент 2 505 дол. США - суму пені
(а.с.84-85).

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.

За змістом ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтями 12 та 16 ЦК України передбачено,
що особа вільно, на власний розсуд,
обирає способи захисту цивільного
права.

При цьому згідно зі ст.119 ЦПК України
підставою позову, на відміну від
посилань на певну норму закону,
відповідно до ст.ст. 31, 215 цього Кодексу
є обставини, якими позивач
обґрунтовує вимоги, і які суд без
згоди позивача змінити не може.

Змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви,
позивач має право, відповідно до ч.2
ст.31 ЦПК України, до початку розгляду
судом справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або іншихречей,
визначених родовими ознаками.

Так, з розписки від 28.08.2013 р.
вбачається, що ОСОБА_2 (зазначено
рукописно його ідентифікаційний код,
паспортні дані), знаходячись у
здоровому умі та при твердій пам'яті,
зобов'язується з моменту складання
розписки здійснити повний розрахунок
в розмірі 15 000 доларів США перед ОСОБА_1
до 20.09.2013 р. за переданий йому вантаж
(а.с. 87).

Отже, виходячи зі змісту розписки,
суд не може прийти до висновку, що між
позивачем та відповідачем було
укладено саме договір позики.

Посилання представника позивача на
той факт, що при укладанні розписки
сторонами було просто взято наявний
бланк суд не може прийняти як доказ у
підтвердження укладання саме
договору позики, оскільки, частина
надрукованого тексту, а саме, що
повернення грошей має відбутись на
протязі трьох днів та складання
розписки у присутності свідка (його
ідентифікаційні дані) що не
використовувалась сторонами, у
розписці закреслена. Але частина
надрукованого тексту щодо
зобов'язання передачі грошей за
переданий вантаж залишилась не
закресленою.

Враховуючи вищевикладене, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення сум за договором
позики слід відмовити.

При цьому, питання про дійсність чи
недійсність вищевказаної розписки за
договором купівлі-продажу тощо на
суму 15 000 дол. США у даному провадженні
суд не вирішує.

Керуючись ст.ст. 11,12,16,1046 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 31, 57-60, 88, 119, 209, 212-215, 218 ЦПК
України -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення сум за
договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В.
Баннікова