АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/1534/14 р.
Головуючий 1 інстанції Шинкарчук Я.А.
Справа № 635/7037/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» про
стягнення суми страхового
відшкодування та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» про стягнення
суми страхового відшкодування та
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те ,що 02.04.2013р. між ним та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Інгосстрах» був укладений
договір страхування майна, згідно
якого був застрахований його будинок
АДРЕСА_1, від страхових випадків,
перелічених в розділі 6 Договору,
зокрема й пожежі (п.6.1.5 Договору).

Вигодонабувачем згідно п.3.1 Договору є
страхувальник тобто,він.

Страхова сума в частині страхування
майна визначена у розмірі 15000,00 грн.
(п.8.1), франшиза - 0,00 грн., страхові
платежі здійснюються регулярно
щомісячно за реквізитами страховика з
карткового рахунку страхувальника.

На виконання зазначених умов з
карткового рахунку страхувальника
03.04.2013р. та 03.05.2013р. були перераховані
страхові платежі по 10,00 грн.

01.05.2013р. о 5 год. 18 хв. із забезпеченим
майном - будинком АДРЕСА_1, стався
страховий випадок (пожежа), результаті
якого був знищений житловий будок
орієнтовною вартістю 150 тис. грн., як
визначено Актом про пожежу від 01.05.2013р.
та виявлено загиблого знайомого
позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
доглядав за будинком в ніч, коли
трапилося лихо.

Також в цьому акті зазначена ймовірна
причина пожежі -« необережне
поводження з вогнем».

Після звернення до ПАТ «СК
«Інгосстрах» за виплатою страхового
відшкодування, він отримав відповідь
ПАТ «СК «Інгосстрах» від 13.05.2013р. з
відмовою у такій виплаті з посиланням
на п.4.3.8 Умов Договору страхування
майна

Однак, вважав таку відмову незаконною,
та такою, що суперечить умовам
Договору. Крім того вважав, що йому
спричинена моральна шкода, яку він
оцінив в 8000 тисяч гривень.

В зв'язку з цим просив стягнути з
відповідача на його користь страхове
відшкодування у розмірі 15000,00 грн. та
моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року позов задоволений частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 суму
страхового відшкодування в розмірі
15000,00 грн., в якості компенсації за
моральну шкоду суму в розмірі 2000,00 грн.
та судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору у розмірі 344,70 грн.

В апеляційній скарзі Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Інгосстрах» просить рішення
суду скасувати і ухвалити по справі
нове рішення, яким відмовити позивачу в
позові ,посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України по
договору страхування одна сторона
(Страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) здійснити виплату іншій
стороні (Страхувальнику) або іншій
особі, визначену договором, грошову
суму (страховий платіж), а
страхувальник зобов'язується
виплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України
встановлено, що у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний здійснити страхову
виплату в строк, встановлений
договором.

Законом України «Про страхування»,
зокрема в п.Зч.1 ст. 20 до обов'язків
(серед інших) страховика належить: при
настанні страхового випадку здійснити
страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
02.04.2013р. між позивачем та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Інгосстрах» був укладений
договір страхування майна, згідно
якого був застрахований його будинок
АДРЕСА_1, від страхових випадків,
перелічених в розділі 6 Договору,
зокрема й пожежі (п.6.1.5 Договору).

Вигодонабувачем згідно п.3.1 Договору є
страхувальник.

Страхова сума в частині страхування
майна визначена у розмірі 15000,00 грн.
(п.8.1), франшиза - 0,00 грн., страхові
платежі здійснюються регулярно
щомісячно за реквізитами страховика з
карткового рахунку страхувальника.

На виконання зазначених умов з
карткового рахунку страхувальника
03.04.2013р. та 03.05.2013р. були перераховані
страхові платежі по 10,00 грн.

01.05.2013р. о 5 год. 18 хв. із забезпеченим
майном -будинком АДРЕСА_1 стався
страховий випадок (пожежа), в
результаті якого був знищений житловий
будок орієнтовною вартістю 150 тис. грн.,
як визначено Актом про пожежу від
01.05.2013р., та виявлено загиблого
знайомого позивача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який доглядав за будинком
в ніч, коли трапилося лихо.

Також в цьому акті зазначена ймовірна
причина пожежі - «необережне
поводження з вогнем».

В судовому засіданні суду першої
інстанції свідки ОСОБА_3, 1938р.н., та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснили, що в ніч,
коли сталася пожежа Страхувальник
(ОСОБА_1.) перебував у м.Харкові за
адресою реєстрації та доглядав за
хворою матір'ю (ОСОБА_3, 1938р.н., що мешкає
разом з ним та яку він напередодні
пожежі 29 та 30 травня 2013р. супроводжував
під час звернення до Харківської
міської поліклініки № 11 та Харківської
міської лікарні № 18), а загиблий
знайомий позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на час відсутності власника (ОСОБА_1.)
регулярно доглядав та допомагав по
господарстві у домоволодінні, де
сталася пожежа за адресою: АДРЕСА_1

Після звернення ОСОБА_1 до ПАТ «СК
«Інгосстрах» за виплатою страхового
відшкодування, він отримав відповідь
ПАТ «СК «Інгосстрах» за вих. № 13-05/02-13
від 13.05.2013р. з відмовою у такій виплаті з
посиланням на п.4.3.8 Умов Договору
страхування майна № НАJ7NBR-133269С від
02.04.2013р.

Відповідно до умов п.4.3.8 договору
страхування до страхових випадків не
належать і виплати страхового
відшкодування не здійснюються за
збитками, які виникли внаслідок наміру
або грубої необережності
Страхувальника, що підтверджено
документами компетентних органів.
(а.с.6).

Жодних документів компетентних
органів, які б підтверджували, що
збитки виникли внаслідок наміру або
грубої необережності саме
Страхувальника - позивача по справі,
відповідачем не надано.

Посилання представника відповідача на
те, що в акті про пожежу від 01.05.2013 року
зазначено про грубу необережність
ОСОБА_1 обґрунтовано не прийняті судом
першої інстанції і не приймаються
колегією суддів ,оскільки в цьому акті
вказано в графі «причина пожежі» -
ймовірна, необережне поводження з
вогнем.

Отже, вважати, що цим актом встановлена
груба необережність самого ОСОБА_1 не
можна.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми страхового
відшкодування в розмірі 15000 грн.

Що стосується рішення суду про
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди ,то колегія
суддів вважає, що рішення суду в цій
частині підлягає скасуванню з відмовою
у задоволені позову в цій частині.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Будь-яких доказів стосовно спричинення
моральної шкоди позивачем, відповідно
до вимог ст..60 ЦПК України, не надано.

На підставі наведеного та керуючись п.3
ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах»- задовольнити
частково.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 25 грудня 2013
року-змінити.

В частині стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди рішення суду
скасувати і в позові в ці частині
ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -