Справа № 383/2056/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Замши О.В.,

при секретарі - Машковій О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання договору оренди землі
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2012 року
звернулася до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
визнання договору оренди землі
недійсним, обґрунтовуючи його тим, що
відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії КР
№ 001575, виданого 27.08.2001 року
Павлогірківською сільською радою
Бобринецького району вона є власником
земельної ділянки, площею 7,62 га, що
розташована на території
Павлогірківської сільської ради
Бобринецькогог району. Їй стало відомо,
що земельна ділянка перебуває в оренді
у відповідача на підставі договору
оренди, укладеного 18.12.2009 року. Оскільки
вказаний договір оренди вона не
підписувала, просила визнати його
недійсним в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснивши
крім того, що земельна ділянка
перебувала у користуванні відповідача
за їх усною домовленістю з 2004 року, в 2004
чи 2005 року вона підписувала договір
оренди землі, але строком не на 10 років.
Орендну плату від відповідача
отримувала у визначеному договорі
розмірі та у встановлені строки.

Відповідач в судовому засіданні
заперечив позовні вимоги, пояснив, що
позивач виявила згоду на оренду її
земельної ділянки, про що підписала
договір оренди в 2009 році,
зареєстрований договір був в 2011 році.
Жодних інших договорів з позивачем він
не укладав. Протягом строку оренди
сплачує у встановлений строк
визначений розмір орендної плати.

Заслухавши в судовому засіданні
сторін та їх представників, дослідивши
докази, суд відзначає наступне.

Договір оренди землі від 18.12. 2009
року укладений між ОСОБА_1 (на даний час
прізвище змінено у зв'язку з
реєстрацією шлюбу на ОСОБА_1), яка є
власником земельної ділянки на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії КР
№ 001575, виданого 27.08.2001 року
Павлогірківською сільською радою
Бобринецького району та ОСОБА_3.
Договір зареєстрований у відділі
Держкомзему у Бобринецькому районі
Кіровоградської області 22.07.2011 року за
№ 00699.

Об'єктом оренди є земельна ділянка
загальною площею 7,62 га, що розташована
на території Павлогірківської
сільської ради Бобринецькогог району.
Строк дії договору становить 10 років.

За ч. 1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законодавством
як істотні.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Порядок набуття, реалізації і
припинення права на оренду земельної
ділянки та укладення договорів оренди
урегульований Законом України «Про
оренду землі», ч. 1 ст. 15 якого визначені
істотні умови договору оренди.
Відсутність в такому договорі однієї з
таких істотних умов є підставою для
відмови у державній реєстрації
договору, а також для визнання його
недійсним відповідно до закону (ч. 2 ст.
15 Закону).

Укладений договір визнається
недійсним на підставі ст. 215 ЦК України
при недодержанні в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Позивач, вказуючи на відсутність
волевиявлення на укладення договору,
заперечувала як належний їй підпис на
вказаному договорі.

З метою встановлення цієї
обставини за ухвалою суду було
проведено судово-почеркознавчу
експертизу. Згідно висновку експерта
Кіровоградського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 07.04.2014 року № 336 вирішити
питання про те, чи виконаний підпис у
договорі оренди землі від 18.12.2009 року
ОСОБА_1 чи іншою особою не
представляється можливим з тих
підстав, що при порівнянні досліджу
вального підпису зі зразками підписів
ОСОБА_1 в жодному з порівнянь не була
встановлена сукупність збіжних або
розбіжних ознак, достатня для будь-яких
(позитивних або негативних) висновків
про виконання цього підпису вказаною
особою. Збіжні ознаки малоінформативні
(часто зустрічаються у різних осіб) і у
більшості своїй носять приблизний
характер, тому вони не можуть бути
покладені в обґрунтування позитивного
висновку про тотожність виконання.
Розбіжності не можливо оцінити
однозначно: чи є вони варіантами
підписного почерку ОСОБА_1, що не
проявились у наданих зразках, чи вони є
ознаками почерку іншої особи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що перевірити та
встановити справжність та належність
особі підпису в оспорюваному договорі
оренди шляхом проведення
почеркознавчої експертиз не є
можливим, про що складено відповідний
висновок експерта, суд, при вирішенні
спру, оцінює інші докази в їх
сукупності та відзначає, що позивач
виразила своє волевиявлення щодо
розпорядження належним їй майном -
земельною ділянкою для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва відповідачу в оренду та
отримувала орендну плату, що сторонами
в судовому засіданні визнано та не
заперечено. Щодо строків розрахунку,
розміру орендної плати у позивача
також заперечень немає .

Чинним законодавством передбачено,
що внесення орендної плати за
користування землею можливе лише за
наявності договору укладеного у
письмовій формі з обов'язковою
подальшою державною реєстрацією
такого правочину. Таким чином,
вищенаведені обставини свідчать про
те, що позивачка приступила до
виконання своїх обов'язків та
реалізації своїх прав щодо отримання
орендної плати та відповідно фактично
схвалила спірний договір, а тому
підстави для задоволення позову з
підстав відсутності волевиявлення
сторони на укладення правочину
відсутні.

Керуючись ст.ст. 203, 202 ЦК України, ч.2 ст.
207 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України,
ст.ст. 215, 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України, ст.ст.
124, 125 ЗК України, ст.ст. 6, 18 ЗУ "Про оренду
землі", -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
оренди землі, укладеного 18.12.2009 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрованого у
відділі Держкомзему у Бобринецькому
районі 22.07.2011 року за № 00699 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Бобринецький районний
суд Кіровоградської області шляхом
подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

В повному обсязі рішення суду
виготовлене 08.05. 2014 року.

Суддя
Замша О.В.