Справа № 440/2661/12
Провадження № 2/194/5/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року
м.
Тернівка

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Пономаренко І.П.

при секретарі
Ощепковій І.С.

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівського міського
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу,
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, суд,-

В С Т А
Н О В И В:

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми
авансу, посилається на те, що він на
початку серпня 2011 року мав намір
придбати будинок АДРЕСА_1. Про продаж
будинку домовився в усній формі з
відповідачкою та між ними була
узгоджена ціна продажу будинку 80 тис.
грн. На підтвердження домовленості
позивач передав відповідачеві 30 тис.
грн. як аванс в рахунок належних з нього
за договором платежів, про що
відповідачем було складено письмові
розписки, в яких вона особисто вказує,
що сплачені ним суми є завдатком.
Залишок грошей в сумі 50 тис. грн. він
зобов'язався сплатити до серпня 2012
року, натомість відповідач
зобов'язалась за цей строк підготувати
всі необхідні документи для здійснення
вказаної угоди. Відповідач погодилась
зареєструвати його в даний будинок для
отримання пільгового вугілля для
опалення, а також надала згоду на
вселення сім'ї сина позивача. На
початку травня 2012 року позивач
повідомив про наявні недоліки будинку,
але відповідач змусила сина позивача
негайно виселитись з будинку разом з
сім'єю, та повідомила, що отриманий
аванс в розмірі 30 тис. грн. вона не
поверне. Тому позивач вимушений
звернутися до суду з позовом про
стягнення суми авансу за продаж
будинку АДРЕСА_1 в розмірі 30 тис. грн., а
також суму правової допомоги в розмірі
1 тис.500 грн. та судових витрат по справі.

В обгрунтування своїх зустрічних
позовних вимог позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилається на те, що
вона на початку серпня 2011 року мала
намір продати будинок АДРЕСА_1. Про
продаж будинку домовились в усній
формі з відповідачем була узгоджена
ціна продажу будинку 80 тис. грн. На
підтвердження домовленості відповідач
передав позивачу 30 тис. грн. авансу.
Залишок грошей в розмірі 50 тис. грн.
відповідач ОСОБА_1 зобов'язався
сплатити до серпня 2012 року. Позивач
погодилась зареєструвати відповідача
ОСОБА_1 в даний будинок для отримання
пільгового вугілля для опалення, а
також надала згоду на вселення сім'ї
сина відповідача. Відповідач ОСОБА_4
разом з сім'єю проживав в будинку
АДРЕСА_1 з серпня 2011 року по травень 2012
року. За цей час відповідач ОСОБА_4
мешкав у будинку і фактично
користувався ним та прибудинковою
територією на власний розсуд.

Стверджує, що відповідач ОСОБА_4
пошкодив її майно, що підтверджується
висновком судової
будівельно-технічної експертизи, чим
спричинив їй матеріальну та моральну
шкоду, тому просить стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди
грошові кошти в сумі 29 тис. 004 грн., а
також моральну шкоду в розмірі 500 грн.
та судові витрати по справі.

Позивач та представник позивача за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
суми авансу в судовому засіданні позов
підтримали та просили первісні позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі з
підстав, викладених в позовній заяві та
наявних в матеріалах справи доказів.
При цьому пояснили, що про продаж
будинку позивач домовився в усній
формі з відповідачем, та між нами була
узгоджена ціна продажу будинку 80 тис.
грн. На підтвердження домовленості
позивач передав відповідачеві 30 тис.
грн. як аванс, в рахунок належних з
нього за договором платежів, про що
відповідачем було складено письмові
розписки, в яких вона особисто вказує,
що сплачені ним суми є авансом. Залишок
суми розміром в 50 тис. грн. він
зобов'язався сплатити до серпня 2012
року. Натомість відповідач
зобов'язалась за цей строк підготувати
всі необхідні документи для здійснення
вказаної угоди. Відповідач погодилась
зареєструвати його в даному будинку
для отримання пільгового вугілля для
опалення, а також надала згоду на
вселення сім'ї сина позивача. Так як
було виявлено недоліки будинку, він
передумав купувати цей будинок, але
відповідач змусила сина позивача
негайно виселитись з будинку разом з
сім'єю, та повідомила, що отриманий
завдаток в розмірі 30 тис. грн. вона
повертати не буде. Тому просили
стягнути з відповідача суму авансу за
продаж будинку АДРЕСА_1 в розмірі 30 тис.
грн., а також суму, сплачену позивачем
за надання правової допомоги, в розмірі
1 тис. 500 грн. та судові витрати по
справі. Зустрічні позовні вимоги не
визнали в повному обсязі, так як
позивач зовсім не проживав у
зазначеному будинку та будь якої шкоди
не спричиняв, тому в задоволенні
зустрічних позовних вимог просили
відмовити в повному обсязі.

Відповідач та представник
відповідача в судовому засіданні позов
не визнали та просили в задоволенні
первісних позовних вимог відмовити в
повному обсязі. При цьому пояснили, що
на початку серпня 2011 року відповідач
мала намір продати будинок АДРЕСА_1. Про
продаж будинку вона домовилася з
позивачем за первісним позовом в усній
формі, узгоджена ціна продажу будинку 80
тис. грн. На підтвердження домовленості
ОСОБА_1 передав їй, як завдаток, гроші в
сумі 30 тис. грн. Залишок суми розміром в
50 тис. грн. відповідач ОСОБА_1
зобов'язався сплатити до серпня 2012
року. Позивач погодилась зареєструвати
відповідача ОСОБА_1 в даний будинок для
отримання пільгового вугілля для
опалення, а також надала згоду на
вселення сім'ї сина відповідача.
Відповідач ОСОБА_4 разом з сім'єю
проживав в будинку АДРЕСА_1 з серпня 2011
року по травень 2012 року. За цей час
відповідач ОСОБА_4 мешкав у будинку і
фактично користувався ним та
прибудинковою територією на власний
розсуд, внаслідок чого було пошкоджено
її майно, та сума заподіяних збитків,
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
становить 29 тис. 004 грн., а також їй
спричинено внаслідок таких дій
моральну шкоду в сумі 500 грн., яку також
просили солідарно стягнути з
відповідачів. У зв'язку з чим в
первісних позовних вимогах просили
відмовити, а зустрічні позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засідання зустрічні позовні вимоги
визнав частково та пояснив, що він та
його сім"я дійсно проживали в будинку
ОСОБА_3 з 2011 року по 2012 рік, а
зареєстрований в будинку був його
батько ОСОБА_1 Після того, як батько
відмовився надавати йому залишок
грошей в сумі 50 тис. грн., він відмовився
від придбання будинку, так як не
працював та не мав можливості сплатити
ці гроші. Також повідомив, що сінник в
дворі почав руйнуватися, та по телефону
ОСОБА_3 дозволила його розібрати на
дрова, а паркан впав сам тому він його
ремонтував. Двері в будинку були
вибиті, тому він їх замінив сам. Його
діти пошкодили лише гараж та розбили
скло у вікнах деяких будівель. Розписку
про те, що немає претензій писав на
прохання ОСОБА_3 оскільки вона
погрожувала заявити до міліції про
крадіжку в гаражі. Потім намагались
вирішити питання мирним шляхом, але
батько подав позовну заяву до суду.
Тому позовні вимоги визнає частково
лише в розмірі дійсно пошкодженого
його сім"єю майна.

Суд, вислухавши пояснення позивача
та відповідача, їх представників,
допитавши свідків, дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом порушених або
оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Ст.4 ЦПК України закріплено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обгрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 570 ч. 1 ЦК
України, завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Згідно вимог ст. 570 ч. 2 ЦК України, якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Згідно змісту ст.ст.570, 571 ЦК України у
разі порушення зобов'язання сплачена
по договору грошова сума не
повертається, якщо вона є завдатком, а
не авансом.

Предметом договору авансу можуть
бути гроші та майно. Що стосується
строку договору, то згідно зі ст. 638 ЦК
України строк не зазначається в якості
істотної умови договору. Строком
договору є час його чинності
(обов'язковості). Протягом цього строку
сторони можуть здійснити свої права та
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Строк дії договору
визначається на розсуд сторін, якщо
тільки в законі чи акті державного
органу, обов'язкового для сторін, не
обмежується строк його чинності.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 639
ЦК України якщо сторони домовилися
укласти у письмовій формі договір, щодо
якого законом не встановлена письмова
форма, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

За загальним правилом договір
набуває чинності з моменту його
укладення. Відповідно до ст. 640 ЦК
України моментом укладення договору є
момент одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
другої сторони про прийняття цієї
пропозиції.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
повинен бути укладений у письмовій
формі та посвідчений у нотаріальному
порядку.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3
досягли устної домовленості щодо
кіпівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 за 80
тис. грн. На виконання зазначеної
домовленості позивач передав
відповідачу грошові кошти в сумі 10 та 20
тис. грн. згідно розписок. (а.с.9-10).

При цьому у вказаних розписках було
обумовлено, що зазначені грошові кошти
є (мовою оригіналу) - "залогом", тобто
заставою, а не завдатком, як про це
зазначає сторона відповідача за
первісним позовом.

З дозволу власника будинку ОСОБА_3
позивач зареєстрував своє місце
проживання у цьому будинку з метою
отримання вугілля для опалення, а також
в будинок заселився відповідач ОСОБА_4
зі своєю сім"єю.

Але в подальшому договір
купівлі-продажу будинку сторонами
укладений не був, тому суд приходить до
висновку про те, що грошові кошти в сумі
30 тис. грн., яку отримала ОСОБА_3 є
авансом а не завдатком, так як на
відміну від завдатку, аванс - це лише
спосіб платежу і він не виконує
забезпечувальної функції, тобто аванс
виконує функцію попередньої оплати,
тому ОСОБА_1, як особа яка видала аванс,
має право вимагати його повернення в
усіх випадках невиконання чи
неналежного виконання договору
кредитором, та в даному випадку аванс
підлягає поверненню відповідачем
позивачеві ОСОБА_1

У зв"язку з чим суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обгрутованими в частині стягнення суми
авансу підлягають задоволенню та з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_1 необхідно стягнути суму
сплаченого авансу в розмірі 30 тис. грн.
та судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 300 грн.

В решті позовних вимог необхідно
відмовити, так як згідно ст.84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Крім того, стороною позивача за
первісним позовом не надано належних
доказів оплати ним витрат на правову
допомогу, а в угоді про надання
юридичної допомоги від 06 березня 2013
року було лише обумовлено розмір
винагороди адвоката за надання
правової допомоги позивачеві, тому ця
угода не може розглядатися судом як
доказ оплати позивачем послуг
адвоката.

Щодо зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суд
приходить до наступних висновків.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова
шкода завдана особі, а також шкода
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що
сім"я відповідача ОСОБА_4 дійсно
проживала в будинку ОСОБА_3 та за час
проживання ними було пошкоджено майно
останньої.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показала, що вона яка є
невісткою ОСОБА_1 та цивільною дружиною
ОСОБА_4 Коли прийшли оглядати будинок
по АДРЕСА_1, будинок був у гарному стані,
а двір був у занедбаному стані та було
багато бур'яну. Будинок показував
сусід, він же і дав ключі від будинку. У
будинку вони з чоловіком встигли лише
замінити двері. Їх діти в гаражі
розбили задню стіну. Скло у літній
кухні також розбили діти. Вуглярка
обвалилася, ледь не придавивши одного з
їх дітей. Дахи були цілі на будинку,
сараї та на гаражі, а на літній кухні
дах був пошкоджений. Огорожа була у
поганому стані, тому ремонтували її
самі, а металобрухт вона дійсно
здавала. Дерева вони не спилювали,
огорожу не ламали.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 показала, що вона є
сусідкою ОСОБА_3 та проживає у будинку
АДРЕСА_1. Може зазначити, що нові сусіди
були погані, усе в дворі ламали. Вона
бачила, що сусідам нічим було топити
плиту та вони ламали будівлі на дрова,
тому вона пропонувала їм взяти в неї
вугілля, але вони відмовилися та
сказали, що воно їм не потрібно. На
момент вселення нових сусідів, дах на
будинку, сараї та кухні були цілими.
Літня кухня була у житловому стані.
Огорожі також були всі цілі. Вона
бачила, що за час свого проживання нові
сусіди багато споруд пошкодили.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_8 показав, що відповідач
ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 коли вселились
у зазначений будинок, вели себе погано,
почали усе ламати. Весь метал, який був
на подвір'ї, вони здали на металобрухт
циганам. Розібрали сінник, який був
цілий та пошкодили задню стіну гаражу.
Також він чув як били скло, ламали дах
та огорожу. Стверджував, що все це він
бачив на власні очі та попереджав
сусідів, щоб вони нічого не ламали,
оскільки це ще не їхнє майно. Сім'я жила
у будинку приблизно зиму, шифер діти
почали розбивати з весни. До їх
вселення будинок та інші споруди були
цілком в житловому стані, лише було
пошкоджено металеву плиту на печі. Все
інше майно пошкодили саме нові сусіди,
коли там проживали. ОСОБА_1 там не жив, а
він його бачив декілька разів. Також
він декілька разів перешкоджав ОСОБА_6
здавати метал циганам, зауважуючи, що
це майно їм ще не належить.

Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є
логічними, послідовними, підкріплюють
одне одного, та повідомляють про
обставини, які можуть бути відомі лише
особам, які були безпосередньо
очевидцями зазначених подій, зокрема
наявності того факту, що будинок та
подвір'я пошкоджені саме членами сім"ї
відповідача ОСОБА_4, та приймаються
судом як беззаперечні докази на
підтвердження вищезазначених
обставин.

В той же час показанням свідка
ОСОБА_6 суд дає критичну оцінку, так як
вона є особою безпосередньо
заінтересованою в результаті розгляду
справи, як близький родич відповідача
ОСОБА_4

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 32,
який складено 16.11.2013 року, вартість
пошкодженого майна за адресою АДРЕСА_1
складає 29 тис. 001 грн. (а.с.62-76).

Судом в судовому засіданні
встановлено, що відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 в будинку по
АДРЕСА_1 не проживав та жодним чином не
пошкоджував майно позивача ОСОБА_3

Таким чином, аналізуючи досліджені
в судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку що зустрічні
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню до відповідача ОСОБА_4,
внаслідок дій якого, а також дій його
неповнолітніх дітей, було спричинено
матеріальну шкоду позивачеві, та з
відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
необхідно стягнути на відшкодування
матеріальної шкоди 29 тис. 001 грн. та
судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 290 грн. 01 коп.

Разом з тим, в судовому засіданні не
знайшов свого підтвердження доказами
факт спричинення позивачеві ОСОБА_3
діями відповідачів моральної шкоди, у
зв"язку з чим у позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди задоволенню
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення суми авансу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму
сплаченого авансу в розмірі 30000
(тридцять тис.) грн. та судові витрати по
оплаті судового збору в розмірі 300
(триста) грн., а разом стягнути 30300
(тридцять тис. триста) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3) на
користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на
відшкодування матеріальної шкоди 29001
(двадцять дев"ять. тис. одну) грн. та
судові витрати по оплаті судового
збору в розмірі 290 (двісті дев"яносто)
грн. 01 коп., а разом стягнути 29291
(двадцять дев"ять тис. двісті дев"яносто
одну) грн. 01 коп.

В інших частинах первісних та
зустрічних позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
на протязі десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий суддя:
І.П. Пономаренко