Справа №2/434/382/2014
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

в особі судді
Труфанової М.О.,

при секретарі
Тишакової О.А.

з участю позивача
ОСОБА_1

представників відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 (третя особа - нотаріус Другої
Луганської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7) про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (третя особа -
Друга Луганська державна нотаріальна
контора) про визнання права власності
на спадщину за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить визначити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Обгрунтовує
свої вимоги тим, що його батько ОСОБА_8
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. На момент його
смерті з ним проживав відповідач
ОСОБА_2 - його брат, який є власником ?
частини квартири - предмета
спадкування, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Другим власником ? частини
квартири був його батько. За життя
батько склав заповіт, згідно якого
заповідав свою частину квартиру
відповідачу ОСОБА_5 - свому онуку. Він
вважав, що ОСОБА_5 спадщину прийняв,
тому не звертався до нотаріальної
контори. Однак 29.10.2012 р. йому стало
відомо, що відповідач ОСОБА_5 не прийняв
спадщину та що другий відповідач
ОСОБА_2 бажає в теперішній час оформити
всю квартиру на себе. Відповідач
ОСОБА_5 не проживав разом з померлим на
момент смерті, без поважних причин не
подав заяви в нотаріальну контору про
прийняття спадщини. Відповідачі в
теперішній час добровільно не бажають
дати згоду на прийняття ним спадщини,
вважає причину пропуску строку
поважною, тому він вимушений
звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не
визнав та суду пояснив, що інші
спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_1 спадщину
не прийняли, в спірній квартири
утворилася велика кількість боргів за
комунальні послуги. Його доверитель є
власником ? частини цієї квартири,
зареєстрований в неї. В теперешній час
проживає в РФ, але приїзджає в м.
Луганськ періодично. Бажає отримати
спадщину після смерті батька, оскільки
інши спадкоємці своїм правом у
встановлений законом строк не
скористалися.

Представники відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнали. ОСОБА_5 подав до суду
зустрічний позов до відповідачів, який
його довірителі підтримали в повному
обсязі, та в якому він просив визнати за
ним право власності на ? частину
спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті його діда ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Обгрунтовує свої вимоги
тим, що дід за життя залишив на його ім"я
заповіт на ? частину спірної квартири.
Він фактично прийняв спадщину після
смерті діда, оскільки проживав у
вказаній квартирі на момент смерті
діда та протягом 6-ти місяців після його
смерті, що підтверджується довідкою
МКП "Жилсервіс" від 15.08.2006 р., однак своїх
прав належним чином не оформив. Від
спадщини не відмовляється, звертався в
липні 2006 р. в нотконтору з відповідною
заявою, але оформити не встиг оскільки
його було притягнуто до кримінальної
відповідальності та з 29.07.2009 р. та до
цього часу він знаходиться в місцях
позбавлення волі.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні зустрічний
позов не визнали з вишенаведених ними
пояснень.

Представник третьої особи Другої
Луганської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з"явився,
надав заяву про слухання справи у його
відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу,
представників, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено, що -

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_8 (а.с. 7), його
поховання здійснювала ОСОБА_2 (а.с. 22).
Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді ? частини квартири
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Спадкоямцями померлого є позивач (за
первісним позовом) ОСОБА_1, відповідач
(за первісним позовом) ОСОБА_2 - діти
спадкодавця, та відповідач (за
первісним позовом) ОСОБА_5 - онук
спадкодавця. Власником ? частини
квартири є відповідач (за первісним
позовом) ОСОБА_2 (а.с. 6, 39-40), який
зареєстрований у спірній квартирі, в
теперешній час проживає в РФ. За життя
ОСОБА_8 склав заповіт, згідно якого
заповідав усе своє майно відповідачу
ОСОБА_5 (а.с. 20). ОСОБА_5 з 29.07.2009 р. та по
теперішній час відбуває покарання в
Свердловської ВК № 38 (а.с. 21). Згідно
відповіді 2-ї нотаріальної контори від
27.03.2013 р. після померлого ОСОБА_8 станом
на 27.03.2013 р спадкова справа відсутня та
згідно інформації зі Спадкового
реєстру спадкова справа після
померлого заведена у приватного
нотаріуса ОСОБА_9 (а.с. 71). Згідно
відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_9
ним після смерті ОСОБА_8 заведено
спадкову справу по заяві представника
спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 14.12.2012 р.,
інших заяв подано не було (а.с. 82, 83).
Згідно відповіді 2-ї нотаріальної
контори від 17.12.2012 р. померлий ОСОБА_8
заповів усе своє майно ОСОБА_5, у
справах нотаріальної контори
знаходиться заява ОСОБА_2 від 11.12.2012 р.
як представника спадкоємця ОСОБА_5, що
вона має намір звертатися до суду з
позовом про продовження строку для
прийняття спадщини за заповітом та
копія позовної заяви ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини (а.с. 96). Згідно
відповіді 2-ї нотаріальної контори від
09.07.2013 р. № 1543 до нотаріальної контори
08.01.2009 р. надходила заява від ОСОБА_5 з
проханням продовжити строк для
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_8 за вхідним № 13-2-27 від 08.01.2009 р., на
що йому була надана відповідь, що
згідно діючого законодавства отримати
додатковий строк для прийняття
спадщини можливо тільки за рішенням
суду; 14.04.2009 р. до нотаріальної контори
знов надійшла заява від ОСОБА_5 про
відмову від прийняття спадщини на
користь ОСОБА_10 за вхідним № 856/01-14 від
08.04.2009 р., на що йому була надана
відповідь по неможливість прийняття в
провадження його заяви, оскільки вона
не відповідає вимогам закону (а.с. 106,
109-112). Жовтневим районний судом м.
Луганська на адресу 2-ї нотаріальної
контори направлялася заява ОСОБА_5 за
листопад 2008 р. (а.с. 107-108). Згідно заяви
ОСОБА_5 отриманої судом з виправної
колонії № 38 (а.с. 139-140) від 18.05.2013 р.
вбачається, що він разом з матер»ю
ОСОБА_2 зареєстровані та мешкають за
адресою: АДРЕСА_2 та просить
залишити за ним право на проживання в
цієї квартирі за ним та ОСОБА_2 Згідно
довідки МКП «Центржилком» № 1617 від
09.11.2013 р. відповідач ОСОБА_2 проживає та
зареєстрован в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 з 06.09.1993 р. (а.с. 145).

В силу ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини нотаріусу за
місцем відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду
України в п. 24 постанови від 30 травня
2008р. № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування»роз'яснив, що при
розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного,
якщо спадкоємець пропустив
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин, закон гарантує йому право на
звернення до суду з позовом про
визначення додаткового строку на
подання такої заяви.

В законі не міститься
визначення поняття поважності причин
пропущення строку для прийняття
спадщини і їх поважність повинна
визначатися судом у кожному випадку,
виходячи з конкретних обставин справи
та характеру взаємовідносин сторін.

Враховуючи зазначені обставини та
виходячи з положень ч.1 ст.60 ЦПК України,
згідно з якою кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про
надання йому додаткового строку для
прийняття спадщини, задоволенню не
підлягають. Наведена позивачем за
первісним позовом ОСОБА_1 причина
пропуску строку для прийняття спадщини
не є поважною, оскільки позивач знав
про смерть батька, про заповіт який той
залишив на ім»я онука ОСОБА_5, мав
об'єктивну можливість на вчинення дій
по прийняттю спадщини, оскарженню
заповіту, про те в нотаріальну контору
та до суду з відповідними заявами не
звертався. Вказані обставини
підтверджуються письмовими доказами,
так само і заявою ОСОБА_1 в Жовтневий
суд м. Луганська (а.с. 125-128). Пояснення
позивача про те, що він пропустив строк
для прийняття спадщини після смерті
батька, оскільки вважав, що спадщину
прийняв ОСОБА_5 і дізнався про це лише
29.10.2012 р. нічим не підтверджено. Його
заяви до нотаріуса, постанови
нотаріуса про відмову у видачі
свідоцтва або інші докази позивачем
суду не надані. Ті обставини, що позивач
ОСОБА_1 в жовтні 2012р. забажав прийняти
спадщину та йому стало відомо, що інші
спадкоємці її не прийняли не є
поважною причиною пропуску ним
встановленого законом для прийняття
спадщини строку. Всі дії і пояснення
позивача, свідчать про те, що він
свідомо не подавав заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

За змістом норм глави 84
ЦК України та положень Закону України
«Про нотаріат» оформлення спадкових
прав та видача правовстановлюючого
документа, який посвідчує право на
спадщину здійснюється нотаріусами, за
виключенням випадків, коли таке право
оспорюється, чи втрачена можливість
отримання свідоцтва про право на
спадщину.

В цих випадках спори щодо
спадкових справ розглядаються судами
за правилами цивільного судочинства.

Зокрема, право на позов у
такій справі, відповідно до вимог ч. 3
ст.1272 ЦК виникає в разі, коли
спадкоємець пропустив строк для
прийняття спадщини.

В цьому разі, суд за
наявності поважних причин, може
визначити йому додатковий строк для
прийняття спадщини.

Якщо на час відкриття
спадщини спадкоємець проживав разом зі
спадкодавцем, то він, згідно з
приписами ч.3 ст. 1268 ЦК вважається
таким, що прийняв спадщину.

Доказом постійного
проживання спадкоємця спільно з
померлим на час відкриття спадщини,
згідно з правилами п.211 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України (затверджена
наказом МЮ України № 20/5 від 03.03.2004 р.,
далі - Інструкція), може бути відповідна
довідка ЖЕО чи органу самоврядування,
реєстраційний запис у паспорті
спадкоємця чи будинковій книзі, який
свідчить про те, що спадкоємець
постійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або рішення суду про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини.

Таке тлумачення норм
спадкового права підтверджується
також роз'ясненнями, які містяться в п.
23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову
практику у справах про спадкування.»

З матеріалів справи
вбачається, що в спірної квартирі на
момент смерті померлого ОСОБА_8 був
зареєстрован відповідач ОСОБА_2 Крім
того, в матеріалах справи відсутні
докази того, що на час відкриття цієї
частини спадщини у спірної квартирі
проживав позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_5, або що він подавав заяву
нотаріусу про прийняття спадщини. Суд
не може покласти в основу рішення
довідку МКП «Жилсервіс» від 15.08.2006 р. на
а.с. 23, що разом з померлим на день його
смерті та протягом 6 місяців проживав
ОСОБА_5, на яку позивач посилається в
якості доказу фактичного прийняття ним
спадщини та довідку МКП "Жилсервіс" від
02.10.2012 р. на а.с. 97, що на день смерті
ОСОБА_8 та протягом 6 місяців після його
смерті в квартирі проживав відповідач
ОСОБА_2 оскільки вказані довідки
виключають одна одну, протирічать
іншим письмовим доказам, та пояснення
самих сторін та їх представників, крім
того надані суду в копіях. Так сам
позивач ОСОБА_5 в своєї заяві, отриманої
судом з виправної колонії № 38 (а.с. 139-140)
від 18.05.2013 р. наголошує, що він разом з
матер»ю ОСОБА_2 зареєстровані та
постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_2
та просить залишити за ним право на
проживання в цієї квартирі за ним та
ОСОБА_2 Згідно пояснень позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 та
представника відповідача ОСОБА_2,
останній (ОСОБА_2) лише зареєстрований в
спірній квартирі, постійно проживає в
РФ, відповідачі категорично
заперечували факт проживання ОСОБА_5
разом з дідом на момент його смерті.
При цьому позивач ОСОБА_5 не надав суду
інших, передбачених Інструкцією,
доказів постійного проживання разом з
дідом на час відкриття спадщини. З
заявою до суду про встановлення факту
прийняття спадщини також не звертався.
При цьому, у матеріалах справи відсутні
докази того, що він, чи його
представники у межах шестимісячного
строку, передбаченогост.1270 ЦК України,
подавали заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_8 Згідно відповіді
2-ї нотаріальної контори від 09.07.2013 р. №
1543 до нотаріальної контори 08.01.2009 р.
надходила заява від ОСОБА_5 з проханням
продовжити строк для прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_8 В той
же час, суд вважає, що позивач ОСОБА_5 не
втратив права, передбаченого ч. 3 ст. 1272
ЦК, щодо звернення до суду з позовом про
визначення йому додаткового строку для
прийняття спадщини, якщо існують
поважні причини, з яких ними пропущено
строк для подачі заяви про прийняття
спадщини.

В той же час, коли
спадкоємець на час відкриття спадщини
проживав разом зі спадкодавцем, але
уповноважені органи відмовляють у
підтверджені цього факту, чи проти
цього факту заперечує інші спадкоємці,
у нього виникає право на звернення до
суду з позовом про встановлення факту
прийняття спадщини.

З огляду на викладене, враховуючи, що
позивач ОСОБА_5 таких позовних вимог до
суду не заявляв, то підстави для
задоволення його позову відсутні.

На підставі викладеного ст. ст. 1268, 1270,
1272 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И
Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 (третя
особа - нотаріус Другої Луганської
державної нотаріальної контори ОСОБА_7)
про надання додаткового строку для
прийняття спадщини, - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (третя особа - Друга Луганська
державна нотаріальна контора) про
визнання права власності на спадщину
за заповітом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через районний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення шляхом подання апеляційної
скарги.

Суддя
М.О. Труфанова