інстанції: Кирилюк В.Ф. Провадження №
22-ц/773/383/14 Категорія: 53 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк К. І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В.,
Веремчук Л.М.,

при секретарі - Черняк О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до малого
підприємства «Турія» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 29 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 29 січня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до малого підприємства
«Турія» про стягнення заборгованості
по заробітній платі та відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
покликаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просив оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове по суті
позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали з підстав
в ній наведених.

Колегія суддів заслухавши пояснення
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди з малого
підприємства «Турія» ОСОБА_1
обґрунтовував свої вимоги тим, що
влітку 2010 року по усній домовленості з
бригадиром будівельної бригади МП
«Турія» ОСОБА_3 виконував роботи по
укладанню бруківки в с. Боратин
Луцького району біля
фармацевтично-амбулаторного пункту,
однак грошові кошти за виконану роботу
не виплачені.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не доведено, що він перебував у
трудових відносинах з МП «Турія», а
тому відсутні підстави для задоволення
позову.

Висновки суду відповідають
встановленим в судовому засіданні
обставинам справи, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
а тому з ними погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів
про працю України, трудовий договір - це
угода між працівником і власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України трудовий
договір укладається, як правило, в
письмовій формі. Додержання письмової
форми є обов'язковим при укладенні
трудового договору з фізичною особою.

Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

З матеріалів справи убачається, що
наказ або розпорядження про прийняття
на роботу ОСОБА_1 відповідачем не
видавався, трудовий договір, як того
вимагає закон, з ним укладено не було.
Не укладався також будь-який письмовий
договір щодо виконання цієї роботи.

Крім того, позивачем не було надано
суду належних доказів того, що його
дійсно було фактично допущено до
роботи в МП «Турія». Не встановлено
також, що позивач виконував роботи в МП
«Турія» згідно цивільно-правових угод.

Письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
які вони надавали під час досудового
розслідування та на які покликається
апелянт, не містять інформацію про те,
що позивач працював у МП «Турія», дані
пояснення підтверджують обставини
щодо виконання робіт позивачем по
усній домовленості з ОСОБА_3

В справі відсутні докази, що ОСОБА_3
працював в МП «Турія».

Відповідно до довідки директора МП
«Турія» від 16.12.2013 року строк дії
ліцензії на здійснення будівельної
діяльності МП «Турія» закінчився 16.10.2006
року, з цих пір МП «Турія» ніякої
діяльності не проводить, найманих
працівників не має. В штаті рахується
лише бригадир.

Інші докази, які б спростовували ці
обставини у справі відсутні.

Крім того, як вбачається з договору між
ТзОВ «Будмонтаж» та Боратинською
сільською радою від 22.07.2007 року
будівництво об'єктів соціального
призначення по Боратинській сільській
раді здійснювало ТзОВ фірма
«Будмонтаж».

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки у справі відсутні докази, які
б свідчили, що ОСОБА_1 фактично було
допущено до роботи в МП «Турія», або він
працював по цивільно-правовій угоді
саме в цьому підприємстві, тому
відсутні правові підстави для
задоволення позову.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 29 січня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: