22-ц/795/1050/2014 Головуючий у I інстанції:
Литвиненко І. В.Категорія: цивільна
Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

12 травня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

Головуючого : Кузюри Л.В.

Суддів : Мамонової О.Є., Вінгаль В.М.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника позивача
Рожка С.М., ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 20 березня 2014 року в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И
В :

Рішенням Деснянського районного
суду м. Чернігова від 20 березня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

Не погоджуючись з указаним
рішенням, ПАТ «КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі посилалось на те, що
судом було невірно застосовано норми
матеріального права та процесуального
права.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» вказувало на
те, що висновок суду про пропущення
позивачем строку позовної давності не
відповідає положенням закону та
дійсним обставинам справи, оскільки
згідно з п. 9.12 кредитного договору, п. 9.3
Правил користування платіжною карткою,
за відсутності заяви позичальника про
припинення дії кредитного договору,
строк дії картки та строк дії
кредитного договору кожного року
автоматично поновлюється
(пролонгується), у зв'язку з чим, позовна
давність до таких правовідносин, які не
припинилися і мають триваючий
характер, не застосовується.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши та
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга ПАТ «КБ
«ПриватБанк» підлягає відхиленню, а
рішення суду - залишенню без зміни,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 14 жовтня 2006 року між ПАТ
«КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за умовами
якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 4000
грн. у вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с. 11-19).

В розділі 6 договору встановлено,
що термін дії картки закінчується в
жовтні 2009 року, при цьому, термін дії
кредитного ліміту збігається з
терміном дії кредитної картки (а.с. 12).

Звернувшись до суду з вимогою,
позивач посилався на те, що з січня 2009
року відповідач припинив виконувати
зобов'язання з погашення кредиту, через
що станом на 31.08.2013 року у нього
утворилась заборгованість за
кредитним договором в сумі 24519,75 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції виходив з того, що звернення
ПАТ «КБ «ПриватБанк» з даним позовом до
ОСОБА_2 21 листопада 2013 року мало місце
поза межами строку загальної позовної
давності, що є підставою для відмови у
позові, зважаючи на подану ОСОБА_2 заяву
від 24.12.2013 року про застосування
строків позовної давності.

Апеляційний суд погоджується з даним
висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3.1.1. (а.с.17), 5.4
Правил користування платіжною карткою
строк дії картки (місяць і рік) вказано
на ній і вона дійсна до останнього
календарного дня такого місяця, строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця,
вказаного на картці.

Згідно з розділом 5 уніфікованого
договору про надання банківських
послуг, строк дії випущеної на ім'я
ОСОБА_2 кредитної картки було
встановлено до жовтня 2009 року (а.с. 12 ).
Враховуючи наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
початок перебігу строку позовної
давності припадає на 01.11.2009 року.

Зважаючи на те, що останній платіж за
кредитним договором ОСОБА_2 було
здійснено у січні 2009 року, а строк дії
картки сплинув в жовтні 2009 року, на
підставі ст.ст. 256, ч. 1. 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267
ЦК України, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
звернення банку в листопаді 2013 року до
суду відбулось поза межами
встановленого законом строку позовної
давності та підставно відмовив в
задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ
«ПриватБанк».

Доводи апеляційної скарги ПАТ «КБ
«ПриватБанк» про неврахування судом
умов договору щодо щорічної
автоматичної його пролонгації, не
можуть бути взятими до уваги, оскільки
поряд з встановленням порядку
пролонгації строку дії договору (п.9.12.
розділ 9 Умов і Правил надання
банківських послуг) сторони встановили
порядок і строки виконання боржником
зобов'язань (внесення щомісячних
мінімальних обов'язкових платежів), що
входять до змісту зобов'язання, яке
виникло на основі договору (п.6.5., 8.6.
Умов і Правил надання банківських
послуг та п.5.3. Правил користування
платіжною картою).

За таких обставин, коли рішення суду
відповідає вимогам закону, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності його висновків, підстави
для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд ,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 20 березня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :