Справа №578/1001/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Косар А. І.Номер провадження
22-ц/788/722/14 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Рибалки В. Г.,

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 13 березня 2014
року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3,

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»,

про визнання кредитного договору
недійсним, -

в с т а н о в
и л а:

21 жовтня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Свої вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» обґрунтовувало тим, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 13 червня 2008 року ОСОБА_3 отримала
кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Згідно п. 9.12 умов і правил
надання банківських послуг, які разом
із Правилами користування платіжною
картою складають між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 договір, який
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

У порушення норм ЦК України та умов
договору відповідачка зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала та має заборгованість станом
на 09 вересня 2013 року у сумі 25624 грн. 47
коп., яка складається з: 7 160 грн. 16 коп. -
заборгованість за кредитом; 15317 грн. 91
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1450 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до пункту 8.6. Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 1 196 грн. 40 коп.
- штраф ( процентна складова). Банк
просив стягнути з ОСОБА_3 на його
користь 25624 грн. 47 коп. заборгованості
за кредитним договором № б/н від 13
червня 2008 року.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічною позовною заявою до
ПАТ КБ «ПриватБанк». Свої вимоги
обґрунтувала тим, що між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено договір №
б/н від 13 червня 2008 року згідно якого
вона отримала кредит у розмірі 7 000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік. Стверджувала, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» не провело з нею
переддоговірну роботу відповідно до
вимог ЗУ «Про захист прав споживачів»,
їй не було надано необхідної
інформації про умови кредитування,
тому просила суд визнати недійсним
кредитний договір № б/н від 13 червня 2008
року.

Рішенням Краснопільського районного
суду Сумської області від 13 березня 2014
року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 25 624
грн. 47 коп. заборгованості за кредитним
договором № б/н від 13 червня 2008 року.
Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення в частині
задоволення первісного позову та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Доводить, що строк позовної давності
сплинув, оскільки остання сплата
заборгованості була здійснена 11
жовтня 2008 року. На застосуванні строку
позовної давності вона наполягала в
судовому засіданні суду першої
інстанції.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав доводи
апеляційної скарги, а представник ПАТ
КБ «ПриватБанк» Гакаль Р.В. заперечував
проти них, вважав рішення суду першої
інстанції законним і обґрунтованим.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи рішення в оскаржуваній
частині суд першої інстанції виходив з
того, що 13 червня 2008 року між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір б/н, відповідно до
умов якого відповідачці наданий
кредитний ліміт в сумі 7000,00 грн.,
базовою процентною ставкою 3 % з
розрахунку 360 днів на рік. Строк дії
кредитного ліміту відповідає строку
дії картки. Порядок погашення
заборгованості за кредитним лімітом
може проводитися як шляхом внесення
коштів на карту клієнтом, так і
списанням банком коштів з платіжної
карти.

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил
надання банківських послуг
встановлено, що Договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна з сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення договору, він автоматично
лонгується на такий же термін.

Згідно п. 6.5 Умов ОСОБА_3 зобов'язувалася
погашати заборгованість за кредитом,
відсоткам за його використання, по
перерахунку кредитного ліміту, а також
сплачувати комісії на умовах,
передбачених договором.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при
порушенні клієнтом строків платежу з
будь-якого грошового зобов'язання,
передбачених договором більше ніж на 120
днів він сплачує Банку штраф в розмірі
500 грн. + 5 % від суми позову. За п. 5.5.1 за
несвоєчасне виконання боргових
зобов'язань держатель сплачує відсотки
за підвищеною процентною ставкою або
додаткову комісію, розміри яких
визначені Тарифами. Комісія за
несвоєчасне погашення заборгованості
при виникненні просточки на суму
більше 50 грн. складає 1% від загальної
суми заборгованості, але не менше 10 грн.
в місць.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 умов кредитного договору станом
на 09 вересня 2013 року виникла
заборгованість у сумі 25624,47 грн., що
складається з: 7160,16 грн. заборгованості
за кредитом; 15317,91 грн. заборгованості
по процентам за користування кредитом;
1450,00 грн. простроченої комісії; штрафів:
500,00 грн. фіксованої частини та
процентної складової 1196,40 грн.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості відсоткова ставка
вирахувана в розмірі 24,4 % річних, тоді
як відповідно до договору вона
становить 36 % річних, тобто за
користування кредитом нарахована
зменшена відсоткова ставка на користь
ОСОБА_3

У своїй заяві від 15 листопада 2013 року
(а.с. 38, 40) відповідачка ОСОБА_3 просила
застосувати позовну давність та
відмовити в позові за спливом позовної
давності, проте суд першої інстанції з
приводу цієї заяви будь-яких
обґрунтувань чи висновків у рішенні не
навів.

Колегія суддів вважає, що неможливо
повністю погодитись з висновком суду
першої інстанції про задоволення
первісного позову з наступних підстав.

Так, у постанові Верховного Суду
України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14,
яка є обов'язковою для всіх судів
України, відповідно до ст. 360-7 ЦПК
України йдеться зокрема, про наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

У названій справі позивачем було ПАТ КБ
«ПриватБанк», а правовідносини виникли
з приводу укладення кредитного
договору шляхом приєднання, складовою
частиною якого є Умови та правила
надання банківських послуг, аналогічні
Умовам та правилам у даній справі (а.с.
8-14).

Відповідно до термінів згаданих в
Умовах, договір складається з: заяви,
пам'ятки клієнта, умов та правил
надання банківських послуг, товарів.

Відповідно до п. 9.12 Умов договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.3 Правил
користування платіжною карткою строк
дії картки вказаний на лицьовій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця.

По закінченню строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не надійшла письмова заява тримача про
закриття картковому рахунку, а також
при умові наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг
по здійсненню розрахункових операцій
по картковому рахунку (в передостанній
день місяця закінчення строку дії) і
при дотриманні інших умов продовження ,
передбачених в договорі.

Пунктами 5.3, 5.4 порядку погашення
боргових зобов'язань передбачено, що
строки і погашення за кредитом
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжним карткам з встановленим
мінімальним обов'язковим платежем
наведений в Пам'яткі клієнта, яка є
невід'ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування кредитом
передбачену тарифами, і частину
заборгованості по кредиту.

Строк і погашення за кредитом
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжним карткам без встановлення
мінімального обов'язкового платежу,
здійснюється в наступному порядку:

строк погашення процентів по кредиту -
щомісячно за попередній місяць;

строк погашення кредиту - в повному
обсязі, не пізніше останнього дня
місяця, вказаного на платіжній картці
(у полі MONTH).

Як убачається з письмової довідки
Банку (а.с. 98, 128) для позивачки
встановлено щомісячний обов'язковий
мінімальний платіж - 7 % від суми
заборгованості, та інші параметри у
процентах та грошовому виразі, тобто
йдеться про Пам'ятку клієнта.

Представник відповідачки в судовому
засіданні пояснив, що відповідачка
втратила платіжну картку, а позивач не
надав суду належних, допустимих та
достовірних доказів з приводу строку
дії платіжної картки позивачки до
червня 2011 року. Такими обставинами
позивач не обґрунтовував і свій позов
та не посилався на відповідні докази
(а.с. 1-3).

У додатковому обґрунтуванні позовних
вимог (а.с. 96-97) Банк доводив, що строк
дії картки два роки, тобто по 13 червня
2010 року, потім відбувається
перевипускання на такий же термін.

До розрахунку заборгованості (а.с. 4-5)
Банк надав апеляційному суду належним
чином завірену виписку по особовому
рахунку ОСОБА_3, з яких вбачається, що
остання транзакція відбулася 24 грудня
2009 року на суму 100 грн. - надходження
готівки, після цього погашення боргу
не відбувалось, хоч мало відбуватися
шляхом внесення щомісячного
обов'язкового платежу.

Наступним платежем за звітний місяць
мав би бути платіж до 25 січня 2010 року,
проте такого платежу не було, як в той
період так і до сьогодні.

Строк позовної давності має
обчислюватися з 26 січня 2010 року, та за
завершенням трьох років закінчився 25
січня 2013 року.

Банк же звернувся до суду 21 жовтня 2013
року, тобто з пропущенням строку
позовної давності.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині
підлягає скасуванню з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України) з ухваленням нового рішення
про відмову в позові Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 13 червня 2008 року за
спливом позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 13 березня 2014
року в оскаржуваній частині скасувати.

Відмовити в позові Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за спливом позовної
давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -