Єдиний унікальний номер 205/7411/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Тауса М.М.

при
секретарі Попович Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи державний нотаріус Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко Є.Л.,
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в серпні 2013 року
звернувся до суду з позовом до
Дніпропетровської міської ради в
якому, згідно з уточненнями, просить
визнати за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,7
кв.м., житловою площею 18,8 кв.м. в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
його мати ОСОБА_6, яка на день смерті
постійно проживала та була
зареєстрована у спірній квартирі.
05.05.2011 року він подав до Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після її смерті.
Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6,
які б прийняли спадщину - відсутні.
23.07.2013 року позивач звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину на квартиру АДРЕСА_1, яка
належала його померлій матері на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 14.08.1995 року. Натомість,
постановою нотаріуса від 23.07.2013 року
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки право
власності спадкодавця на зазначену
квартиру не зареєстровано, відповідно
до вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні представник
позивача по довіреності ОСОБА_8 позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити, в поясненнях посилалася
на обставини, викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради
Абрамов Д.В. в судовому засіданні
просив ухвалити рішення відповідно до
вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.11.2013 року до участі у
справі в якості третьої особи залучена
ОСОБА_4, яка направила суду заяву в якій
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, а також просила
розглянути справу без її участі (а.с.
50-51).

Третя особа - державний нотаріус Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко Є.Л. в
судове засідання не з'явилася,
направила суду заяву про розгляд
справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи та
перевіривши докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з огляду
на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6 (а.с. 5).,
яка, відповідно до свідоцтва про
народження від 30.09.1971 року, являлася
матір'ю позивача ОСОБА_1 (а.с. 6).

Постановою державного нотаріуса
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 23.07.2013 року
відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його ім'я
свідоцтва про право на спадщину на
спірну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Матеріалами справи встановлено, що
14.08.1995 року між ОСОБА_10від імені ОСОБА_11
та ОСОБА_6 укладено договір купівлі
продажу квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 30,7 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м.,
який посвідчено приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_12 (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки № 4115 від 17.08.2012
року ОСОБА_6 була зареєстрована у
квартирі АДРЕСА_1 та була знята з
реєстрації у зв'язку зі смертю (а.с. 14).

З матеріалів спадкової справи після
смерті ОСОБА_6 вбачається, що позивач
ОСОБА_1 05.05.2011 року звернувся до Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.
33).

Третя особа ОСОБА_4 05.05.2011 року подала до
нотаріальної контори заяву про відмову
у прийнятті спадщини після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с. 33).

Відповідно до повідомлення КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації від 25.06.2013
року № 6413, відповідно до
інвентаризаційної справи, право
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_11 (а.с. 41).

Відповідно до рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно №
9774167 від 09.01.2014 року, право власності на
спірну квартиру АДРЕСА_1 в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майне
не зареєстровано (а.с. 69).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно

до законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що померла ОСОБА_6 14.08.1995
року за договором купівлі-продажу
придбала квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в ред. 1963
р.), що діяв на момент укладання
договору купівлі-продажу спірної
квартири, за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (в ред.. 1963 р.)
право власності (право оперативного
управління) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором. Передачею визнається
вручення речей набувачеві. До передачі
речей прирівнюється передача
розпорядчого документа на речі.

В судовому засіданні встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_6 після укладання
договору купівлі-продажу квартири від
14.08.1995 року була за реєстрована та
фактично проживала у спірній квартирі
до своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1
року, у зв'язку з чим суд доходить
висновку про виникнення у померлої
ОСОБА_6 права власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК
України прийняв спадщину після смерті
матері ОСОБА_6, подавши нотаріусу, у
строки, передбачені ст. 1270 відповідну
заяву про прийняття спадщини.
Натомість, третя особа ОСОБА_4, у цей же
строк подала нотаріусу заяву про
відмову у прийняті спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_1 успадкував спірну
квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, суд приходить до висновку
про визнання за позивачем ОСОБА_1 права
власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з чим
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1218, 1268, ЦК України,
ст.ст. 2, 10, 11, 88, 212-215, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи державний нотаріус Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко Є.Л.,
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,7
кв.м., житловою площею 18,8 кв.м. в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Таус