Справа №489/796/14-ц 19.11.2014 19.11.2014
Провадження 22ц-784/2145/14
Головуюча 1-ї інстанції: Рум'янцева Н.О.
Провадження 22ц-784/1816/14
Суддя - доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої:
Кутової Т.З.,

суддів:
Буренкової К.О.,

Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового
засідання: Орельською Н.М.,

за участю: представників
позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

Приватного підприємця ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 14 травня 2014
року та додаткове рішення від 13
червня 2014 року за позовом

ОСОБА_6

до

Приватного підприємця (далі -ПП) ОСОБА_5

про

розірвання договору побутового
підряду, стягнення сплачених за
договором коштів та моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_6
звернулася до суду з позовною заявою
до ПП ОСОБА_5 про розірвання договору
побутового підряду та відшкодування
майнової та моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що 19
грудня 2013 року з відповідачем уклала
договір про виготовлення та
встановлення три металопластикових
вікна, москітні сітки, підвіконня та
відливи. Посилаючись на те, що 26
грудня 2013 року вказані роботи були
виконані, але з чисельними недоробками
та порушеннями, що завдало матеріальну
та моральну шкоду, позивачка просила
вказаний договір розірвати, стягнути з
відповідача на її користь 6585 грн.
оплати за виконані роботи, пеню 3% за
кожен день прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 8099 грн. 55 коп. та
моральну школу в сумі 10000 грн.,
розподілити судові витрати стягнувши
3200 грн., оплачених нею за надання
правової допомоги.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 14 травня 2014 року
позов задоволено частково, на користь
позивачки з відповідача стягнуто 2000
грн. моральної шкоди та 3200 грн. судових
витрат.

Додатковим рішенням того ж суду
постановленого 13 червня 2014 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог про розірвання договору підряду,
стягнення оплати за виконання робіт та
пені.

Відповідач в апеляційній скарзі
на вказане рішення зазначає про те, що
суд безпідставно дійшов висновку про
наявність підстав для стягнення з
нього моральної шкоди та покладення
судових витрат, тоді як фактично мав
місце договір купівлі-продажу вікон,
москітних сіток, відливів та
підвіконня і до якості вказаного
товару позивачка претензій не має.

Позивачка в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду,
посилаючись на безпідставні висновки
суду про відмову їй в задоволенні вимог
щодо розірвання договору та стягнення
сплачених сум та пені, зазначених в
додатковому рішенні, оскільки, як вона
вважає, неякісність встановлених їй
вікон, відливів та підвіконь доведено в
судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін,
дослідивши докази по справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Районний суд, задовольняючи
позовні вимоги частково, виходив з
того, що в зв'язку з відсутністю у
позивачки претензій до якості
виготовленої металопластикової
продукції, відсутні підстави для
розірвання спірного договору, а
моральна шкода підлягає стягненню в
зв'язку з неякісним виконанням робіт
по встановленню вікон, підвіконня
та відливів.

Проте не в повній мірі можна
погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 865 ЦК
України за договором побутового
підряду підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. До відносин
за договором побутового підряду не
врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

В п. 2 статті 872 ЦК України вказано, що
якщо підрядником були допущені
істотні відступи від умов договору
побутового підряду або інші істотні
недоліки в роботі, виконаній із
матеріалу замовника, він має право
вимагати за своїм вибором розірвання
договору та відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається і
таке встановлено судом, що
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців ОСОБА_5 з 25
січня 2008 року зареєстрований як
приватний підприємець з правом
здійснення надання допоміжних
комерційних послуг, інших
індивідуальних послуг, інші види
роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах та інші
види роздрібної торгівлі поза
магазинами (а.с. 52-53).

19 грудня 2013 року позивачка ОСОБА_6
уклала з ПП ОСОБА_5 договір № mvnk за
умовами якого, підприємець
зобов'язався виготувати та
встановити 29 грудня 2013 року три
металопластикові вікна VIKRA 5 камерні
із спеціального профілю білого
кольору, а також три москітні сітки,
три підвіконня та три відливи,
загальною вартістю 6585 грн. Вказаний
договір оформлено сторонами у формі
рахунку - замовлення та додатку до
нього № 1 (а.с. 6-7).

Відповідно до даного розрахунку -
замовлення ОСОБА_6 сплатила авансом
повну вартість заказу в розмірі 6585
грн., залишок розрахунку становить 0,00
грн.

В замовленні вказано, що своїм
підписом замовник підтверджує
правильність вказаних конструкцій,
кольору розмірів і типу склопакетів.
Даний рахунок-замовлення є одночасно
гарантійним талоном строком на три
роки + 2 роки сервісного
обслуговування.

Також в тексті замовлення, міститься
попередження про те, що в разі
самовивозу та на уцінені товари
гарантія не розповсюджується.

25 грудня 2013 року вказані в
замовленні вироби були виготовлені,
перевірені їх технічні
характеристики та наступного дня,
тобто 26 грудня 2013 року їх було
встановлено, а замовнику, позивачці
по справі, видано технічний паспорт
на встановлені вироби та гарантію
виробника (а.с. 18-19).

Таким чином, вказані умови свідчать,
що предметом спірного договору було
не лише виготовлення та продаж
металопластикових виробів, а і їх
установка, оскільки в противному
випадку, тобто без установки при
самовивозі, відповідно до
застереження на замовленні, гарантія
на товар не була би розповсюджена.

Відмовляючи в задоволенні вимог про
розірвання вказаного договору
замовлення, районний суд виходив з
того, що претензій до якості
виготовлених виробів позивачка не
мала.

Однак, таке не відповідає
змісту позовних вимог. Так,
позивачкою заявлені вимоги про
розірвання договору та повернення
сплачених коштів в зв'язку з неякісно
виконаними роботами та, крім того
зазначала, що встановлені вікна не
відповідають замовленому нею кольору,
встановлені відлив та вікна значно
менше за розміри віконного прорізу.
Також, позивачка просила в позові
суд про призначення відповідної
експертизи для надання відповідних
висновків експерта з питань якості
проведених робіт, в тому числі і з
питань якості виготовленої
продукції.

Проте, суд не звернув увагу на
вказане не вирішив клопотання,
викладене в позові та в порушення
вимог ст. 10 ЦПК України не сприяв
всебічному та повному з'ясуванню
обставин справи.

Так, із висновків експертного
дослідження, проведеного на підставі
ухвали апеляційного суду, вбачається,
що встановлені три підвіконня мають
сірий колір «під мармур», тоді, як
вказані вироби замовлялись білого
кольору. Фактичний розмір всіх трьох
встановлених металопластикових вікон,
підвіконня та відливів не відповідає
розмірам зазначеним в замовленні. Крім
того, вони виконані зі збільшенням
розмірів порівняно з віконними
блоками, які раніше були встановлені,
в зв'язку з чим виконано розширення
віконних отворів на 5, 0 см. , внаслідок
чого відкривання віконного полотна
відбувається не повністю та
впирається в віконний отвір, що
унеможливлює використання вказаних
вікон в режимі провітрювання та
відкривання (а.с. 128 - 134).

Таким чином, із зазначеного слідує, що
не тільки якість виконаних робіт не
відповідає нормативним вимогам
встановленим п.п. 9,9.1 ДСТУ Б В. 2. 6.-15-99,
Інструкції по замірюванню віконних
та дверних блоків з ПВХ, профіля,
підвіконня, водовідливів, москітних
сіток, відкосів і розрахунку
розхідних матеріалів, а також
«Керівництву по монтажу сучасних
вікон», а і якість виготовлених
виробів в силу не відповідності їх
розмірів, розмірам, вказаним в
замовленні.

Враховуючи, що внаслідок вказаних
порушень допущені такі недоліки
виготовленої продукції, що втрачена
можливість повноцінного використання
виготовлених спірних виробів
відповідно до їх функціонального
призначення, тому вказані недоліки є
істотними і такими, що виникли з вини
їх виробника.

Відповідно до вимог п. ч. 2 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів»
у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
підтверджених висновками експертизи,
споживач в порядку та у строки,
визначені законодавством, і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за
своїм вибором вимагати від продавця,
або виробника: розірвання договору та
повернення сплаченої за товар
грошової суми. Аналогічні положення
містяться також в п. 4 ст. 10 цього
Закону в разі істотних недоліків
допущених при виконанні робіт.

Враховуючи наведені вище висновки,
позовні вимоги ОСОБА_6 про розірвання
договору побутового підряду, який
складається з заказу на виготовлення,
продаж та встановлення метало
пластикових виробів, підлягає
розірванню, а сплачена за товар
грошова сума в розмірі 6585 грн.-
стягненню з відповідача на користь
позивачки.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 10
Закону, у разі коли виконавець не
може виконати (прострочує виконання)
роботи згідно з договором він сплачує
пеню в розмірі 3% від вартості роботи,
послуги. Сплата неустойки виконавцем
не звільняє його від виконання
роботи. Таким чином, із змісту
вказаної норми слідує, що вона
підлягає застосуванню в разі
продовження договірних відносин.
Оскільки ж позивачем обрано такий
спосіб захисту своїх прав споживача,
як розірвання договору, то пеня за
вказаною правовою нормою, на яку
посилалась позивачка, не підлягає
стягненню. Тому з вказаних підстав
дані позовні вимоги про стягнення
пені не підлягають задоволенню, тоді
як суд помилково зазначив про таку
підставу відмови, як безоплатність
надання послуги з виконання робіт по
встановленню вікон.

Оскільки, вирішуючи спір в зазначеній
частині, районний суд допустив неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та не вірне застосування
норми матеріального права, на підставі
п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, додаткове
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині
вищевказаного нового рішення.

Відповідно до положень ст. ст. 4 Закону,
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції
(дефекту в продукції), відповідно до
закону.

Так, вирішуючи вимоги про
стягнення моральної шкоди, районний
суд дійшов вірного висновку, що в
зв'язку з порушенням прав позивача з
вини відповідача, який допустив
неякісне виконання робіт, позивачка
зазнала душевних хвилювань та
переживань, не отримала вигоди, на
які вона розраховувала після
виконання умов договору, змушена
була докладати зусилля для
ліквідації наслідків порушеного
права, що вказує на завдання їй
моральної шкоди. З урахуванням
обставин справи, районний суд вірно
визначив розмір моральної шкоди в
сумі 2000 грн., який необхідний для
компенсації вказаних моральних
страждань та підлягає стягненню з
відповідача.

Проте, вказану суму районний суд
стягнув з ОСОБА_5, тоді, як стороною у
справі є ПП ОСОБА_5, на якого і
підлягає покладення вказаного
стягнення, тому оскаржуване рішення
районного суду в цій частині підлягає
зміні.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, суд вирішує питання про
розподіл судових витрат. Так, згідно
із Законом України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні.
За такого, з урахуванням часткового
задоволення позову, стягненню на
користь позивачки підлягає не 3200
грн., а 390 грн., в зв'язку з чим і ця
частина рішення підлягає зміні.

Крім цього, як судові витрати
підлягає розподілу та стягненню з
відповідача сума сплачена
позивачкою за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1800 грн. (а.с.149).

Також, на користь держави відповідно
до п. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача
підлягає стягненню судовий збір за
кожну позовну вимогу, в тому числі і в
суді апеляційної інстанції, в сумі 730
грн. 80 коп. ( 243, 60 грн. х 2 + 121,80 х 2).

Доводи апеляційної скарги
відповідача стосовно того, що роботи
виконувались іншими невідомими йому
особами не можна прийняти до уваги,
оскільки як зазначено на виготовлені
вироби позивачці надано гарантію
строком 3 роки та + 2 роки сервісного
обслуговування, тоді як в разі
самовивозу товару, гарантія не
надається. Крім того, надання
вказаної послуги, а саме
монтаж/демонтаж вказано в договорі
та в додатку до нього на кожний
виріб. При цьому, зазначення вартості
вказаних розмірі 0,00 грн., стосується
лише фінансової частини вказаного
договору, а не його умов щодо складових
послуг.

Так, під текстом договору та додатку
до нього вчинено підпис виконавця,
та мається відтиск печатки ПП ОСОБА_5
Таким чином саме вказана особа,
тобто відповідач, взяв на себе
зобов'язання в тому числі і щодо
виконання монтажних/демонтажних
робіт, а не працівники фірми OPEN, на
що вказує апелянт.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_5
в частині розірвання договору та
стягнення сплачених позивачкою коштів
не спростовують наведені висновки
суду.

Керуючись ст. ст. 302, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ПП ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 14 травня 2014 року
змінити, додаткове рішення цього ж
суду від 13 червня 2014 року скасувати.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000 грн.
моральної шкоди та 2190 грн. судових
витрат.

Розірвати договір побутового підряду
укладений між ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6
від 19 грудня 2013 року № mvnk та стягнути
з Приватного підприємця ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 6585 грн. сплачених за
договором коштів.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
до Приватного підприємця ОСОБА_5 про
стягнення 8099 грн. 55 коп. пені
відмовити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_5 на користь держави 730 грн. 80 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Судді: