Справа № 392/1958/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області в
складі головуючої судді Бугайченко
Т.А., при секретарі Кісіль О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
визнання договору оренди землі
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про визнання договору оренди землі
недійсним. Мотивує тим, що він є
власником земельної ділянки площею 7,92
га , яка розташована на території
Мануйлівської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області . Право
власності на вказану земельну ділянку
він набув на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька ОСОБА_3 З моменту
отримання батьком у власність
земельної ділянки, вона на підставі
договору оренди була передана
відповідачу. Після смерті батька та
оформлення відповідних документів на
спадщину він, достовірно знаючи, що дія
договору оренди, який батько при житті
уклав з відповідачем закінчився і
батько не підписував ніяких нових
договорів, вирішив розірвати договір
оренди з відповідачем внаслідок
закінчення його строку дії. Але ОСОБА_2
пред»явив йому новий договір оренди
від 23.11.2011 року, який нібито підписаний
його батьком на строк 7 років.
Ознайомившись з наданим йому
відповідачем договором оренди
земельної ділянки , виявив, що договір
оренди земельної ділянки від 23.11.2011
року укладений на 7 років підписаний
від імені його батька іншою особою.
Підробленим виявився і акт прийняття -
передачі земельної ділянки від 23.11.2011
року , який також підписаний від імені
його батька невідомою особою. Його
батько повноважень на укладення від
його імені будь-яких договорів нікому
не надавав. За вказаних обставин
просить суд визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки від 21.11.2011
року та зобов»язати відповідача
повернути йому земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов і просив його
задовольнити. Пояснив, що після
закінчення дії попереднього договору
оренди земельної ділянки, який також
був укладений з ОСОБА_2 його батько
хотів укласти новий договір з ОСОБА_2, з
цього приводу між ним та його дружиною
(матір»ю позивача) постійно виникали
сварки, але фактично він не міг його
підписати так як сильно хворів та й не
підписував договір, адже в договір
оренди підписаний не ним, а свого
підпису він ніколи не змінював.

Відповідач позов не визнав та
пояснив, що23.11.2011 року він разом з
ОСОБА_4 приїжджав додому до ОСОБА_3 з
приводу укладення договору оренди
земельної ділянки на новий строк. Його
дружина в той час також була вдома.
ОСОБА_3 особисто підписав і договори
оренди від 23.11.2011 року і акти прийняття -
передачі земельної ділянки.

Представник відповідача суду
пояснив, що підстав для визнання
договору оренди недійсним немає,
окільки ОСОБА_3 (батько позивача)
протягом 2011 -2012 року отримував
орендну плату за оспорюваним договором
оренди в натуральній формі (зерном) та у
відробітковій формі (оранка та
культивування городу, пиляння дров та
інше), а після смерті ОСОБА_3 його
дружина у 2013 році отримувала орендну
плату у натуральній формі . І ОСОБА_3 і
його дружина знали що використовується
земельна ділянка . Жодних нарікань на
неналежне виконання умов договору не
було. Крім того земельний податок за
оренду паю сплачував ОСОБА_2 Все це
свідчить про схвалення ОСОБА_3
оспорюваного договору оренди. Тому
вважає договір оренди дійсним.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони , вважає що позов
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.05.2013 року реєстраційний
номер 488 являється власником земельної
ділянки площею 7.99 га, кадастровий номер
:02:000:0190, що надана для ведення
товарного сількогосподаського
виробництва та розташована на
території Мануйлівської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області (а.с.5) .

Вказана земельна ділянка на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІІІ
- КР № 008452 від 21 червня 2002 року
належала батькові позивача - ОСОБА_3,
який помер 09.10.2012 року (а.с.6).

Встановлено, що 23.11.2011 року між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 в письмовій формі,
на строк 07 років, укладено договір
оренди вказаної вище земельної
ділянки, який після його державної
реєстрації, у встановленому законом
порядку, набув чинності з 04.07.2012
року.(а.с. 8-9).

На підставі акту прийняття -
передачі від 23.11.2011 року земельна
ділянка була передана в оренду ФОП
ОСОБА_2

Згідно висновку
судово-почеркознавчої експертизи № 1481
від 23.10.2013 року підпис від імені ОСОБА_3
в договорі оренди землі від 23.11.2011 року,
укладеному між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 в
розділі «Реквізити сторін» в графі
«Орендодавець» виконаний не самим
ОСОБА_3, а іншою особою з ретельним
наслідуванням підпису ОСОБА_3 Підпис
від імені ОСОБА_3 в акті прийняття -
передачі земельних ділянок в оренду
від 23.11.2011 року , укладеному між ОСОБА_3
та ФОП ОСОБА_2, який міститься в графі
«Земельну ділянку передав» виконаний
не самим ОСОБА_3, а іншою особою. З
ретельним наслідуванням підпису
ОСОБА_3І.( а.с. 38-41)

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в
судовому засіданні показали , що вони є
приватними підприємцями, між ними і
ОСОБА_2 укладено договори про наданні
послуг, в зв»язку з чим вони протягом
2011- 2013 років за вказівкою ОСОБА_2, в
рахунок орендної плати надавали ОСОБА_3
та його дружині різні послуги, зокрема
у виді культивації городу та пилянні
дров, жодних нарікань з боку ОСОБА_3 та
його дружини не було.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона є
дружиною померлого ОСОБА_3, коли ОСОБА_2
приїжджав до них додому з приводу
укладення договору оренди земельної
ділянки її вдома не було, про це вона
дізналась від свого чоловіка, але він
договору оренди не підписував, так як у
договорі підпис виконаний не ним та й
фактично не міг цього зробити, адже
перебував у тяжкому стані через
хворобу.

Свідок ОСОБА_4 показав , що він
разом з ОСОБА_2 приїжджав додому до
ОСОБА_3 з приводу укладення договору
оренди земельної ділянки на новий
строк. Його дружина в той час також була
вдома. Пам»ятає, що ОСОБА_3 особисто
підписав і договори оренди від 23.11.2011
року і акти прийняття - передачі
земельної ділянки.

Суд критично ставиться до
показань свідка ОСОБА_4 , так як вони
спростовуються висновком
судово-почеркознавчої експертизи .

Статті 10 та 60 ЦПК України
передбачають, що кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року за N 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" (далі Пленум), зокрема п.8
визначено, що відповідно до частини
першої статті 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину.

Відповідно ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

У звязку з цим судам необхідно
правильно визначати момент вчинення
правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України
тощо).

З вищезазначеного убачається, що
вирішуючи спори про визнання
правочинів недійсними, суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон повязує визнання
правочинів недійсними і настання
відповідних наслідків, а саме :
відповідність змісту правочину
вимогам закону; додержання
встановленої форми правочину;
правоздатність сторін; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

За правилами ч.1 ст. 2 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції
на час виникнення спірних
правовідносин) відносини, повязані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами
також

договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.( ч.1 ст. 6
Закону України "Про оренду землі")

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених ст.15 Закону України "Про
оренду землі", а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19, цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що договір
оренди землі укладається у письмовій
формі.

Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною
(сторонами).(ч.2 ст. 207 ЦК України)

Статтею 18 цього Закону
встановлено, що договір оренди землі
набуває чинності після його державної
реєстрації.

Статтею 34 Закону України "Про
оренду землі" передбачено повернення
орендодавцеві земельної ділянки на
умовах, визначених договором у разі
припинення або розірвання договору
оренди землі.

Пленум в п. 10 Постанови роз'яснив,
що реституція як спосіб захисту
цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України)
застосовується лише в разі наявності
між сторонами укладеного договору,
який є нікчемним або який визнано
недійсним. У звязку із цим вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, може
бути предявлена тільки стороні
недійсного правочину.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 як
орендодавець не підписував спірний
договір оренди, є всі підстави вважати
не доведеною наявність у нього
волевиявлення на укладення цього
договору, а сам договір, виходячи з
положень передбачених ч.1 ст. 215 ЦК
України, - недійсним у звязку з
недодержанням в момент вчинення
правочину стороною вимоги,
встановленої ч.3 ст. 203 цього Кодексу..

Посилання представника
відповідача на ті обставини, що
отримання орендної плати за 2011-2013 роки
свідчать про дотримання сторонами
істотних умов договору при його
вчиненні, а тому умови договору
відповідають дійсному волевиявленню
ОСОБА_3 є безпідставними.

Як роз'яснено в п.7 постанови
Пленуму, судам необхідно враховувати,
що виконання чи невиконання сторонами
зобов'язань , які виникли з правочину,
має значення лише для визначення
наслідків його недійсності.

Вчинення стороною дії (одержання
орендної плати за договором) без
отримання нею пропозиції укласти такий
договір (оферти) не може підтверджувати
її згоду на укладення договору(ст.ст.
641,642 ЦК України)

Доводи представника відповідача,
які зводяться до того, що ОСОБА_3 ,
отримавши орендну плату відповідно до
ч.1 ст. 241 ЦК України схвалив спірний
договір оренди є необґрунтованими,
оскільки ОСОБА_3 договір оренди не
підписував, тому наступне його
схвалення є неможливим.

Керуючись ст.ст. 14, 15, 18, 34 Закону
України " Про оренду землі", ст.ст. 203, 207,
215, 638 ЦК України , ст. ст.209, 215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати договір оренди земельної
ділянки від 23.11.2011 року, укладений між
ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_2 ,
зареєстрований в відділі Держкомзему
Маловисківського району
Кіровоградської області 04 липня 2012
року за № 02508 недійсним з моменту
його укладення.

Зобов»язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1
земельну ділянку площею 7,92 га ,
кадастровий номер :02:000:0190, яка
розташована на території
Мануйлівської сілької ради
Маловисківського району
Кіровоградської області.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
114.70 грн судового збору та 1176 грн. витрат
за проведення судово-почеркознавчої
експертизи.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Кіровоградської
області через Маловисківський
районний суд Кіровоградської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Повний текст рішення виготовлено
до 17.01.2014 року.

Суддя
Т.А.Бугайченко