справа № 462/2080/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Обертас Н.М.

за участю представника позивача
Феник Л.М.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом Львівської
міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа -
Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради, про визнання
права власності на самочинне
будівництво,

встановив:

Львівська міська рада звернулася до
суду із позовом, в якому просить
визнати право власності за
територіальною громадою м. Львова на
прибудову розміром 4,70х3,92 (приміщення,
позначені в технічному паспорті
цифрами 2, 3, 4) площею 20,9 кв.м. на АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачі проживають у квартирі
АДРЕСА_1. Даний будинок перебуває на
балансі місцевих рад, а квартира
АДРЕСА_1 у такому належить до
державного житлового фонду. Основним
квартиронаймачем вказаної квартири є
ОСОБА_3 Після реконструкції (добудови),
квартира складається з двох житлових
кімнат, площею 18,6 кв.м. та 8,2 кв.м., кухні
площею 7,8 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м.,
загальна площа квартири становить 39,5
кв.м. Відповідно до Звіту про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта надійності і безпечної
експлуатації самовільної прибудови до
спірної квартири та Технічних
висновків про стан конструкцій
житлового будинку на АДРЕСА_1 - за
результатами технічного обстеження,
стан об'єкта оцінюється як придатний до
нормальної експлуатації, пошкоджень та
дефектів не виявлено, загальний
технічний стан будинку добрий.
Мешканка квартири АДРЕСА_2 не заперечує
щодо узаконення здійсненої прибудови
площею 20,9 кв.м. до квартири АДРЕСА_1.
Зазначена прибудова здійснена на
земельній ділянці, яка не була
відведена для цієї мети. В даному
випадку, самочинне будівництво не
порушило права інших осіб, і
збудовано на земельній ділянці, що
знаходиться в комунальній власності.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала,
покликаючись на мотивви такого, який
просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, яка також
представляє інтереси відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно
довіреностей від 16.04.2013 року та 24.07.2013
року, у судовому засіданні проти позову
не заперечила, пояснивши, що згідно ч.5
ст. 376 ЦК України за територіальною
громадою м. Львова в особі Львівської
міської ради міської ради повинно бути
визнано право власності на добудовану
на землях міста прибудову розміром
4,70х3,92 (приміщення, позначені в
технічному паспорті цифрами 2, 3, 4)
площею 20,9 кв.м. на АДРЕСА_1.

Третя особа - Залізнична районна
адміністрація Львівської міської ради,
будучи належним чином повідомленою про
час та місце розгляду справи, не
направила в судове засідання свого
представника і суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
такого.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що будинок на
АДРЕСА_1 одноповерховий, складається з
двох квартир, перебуває на балансі
місцевих рад. Квартира АДРЕСА_1 в цьому
будинку належить до державного
житлового фонду, основним
квартиронаймачем такої є ОСОБА_3, у
квартирі крім нього також
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 10, 22).

До реконструкції спірна квартира
складалась із однієї кімнати, житловою
площею 18,6 кв.м., без кухні та
комунальних вигод.

З метою покращення своїх житлових умов
відповідачі здійснили самочинну
реконструкцію квартири АДРЕСА_1, з
влаштуванням прибудов розміром 4,70х3,92
м, загальною площею 20,9 кв.м., а саме:
кімнати площею 8,2 кв.м., кухні площею 7,8
кв.м., коридору площею 4,9 кв.м.

Згідно даних технічного паспорту,
виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 14.04.2008 р.
(а.с. 13-15) вбачається, що після добудови
загальна площа квартири АДРЕСА_1 в
будиноку АДРЕСА_1 складає 39,5 кв.м.

Відповідно до Звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта надійності і безпечної
експлуатації самовільної прибудови до
спірної квартири та Технічних
висновків про стан конструкцій
житлового будинку на АДРЕСА_1 - за
результатами технічного обстеження,
стан об'єкта оцінюється як придатний до
нормальної експлуатації, пошкоджень та
дефектів не виявлено, загальний
технічний стан будинку добрий (а.с. 18-28,
34-43).

Як встановлено в судовому засіданні,
самочинно здійснена реконструкція кв.
АДРЕСА_1 не порушує прав інших осіб, що
стверджується належним чином
засвідченою згодою мешканця квартири
АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Згідно ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
Львівська міська рада є органом
місцевого самоврядування, що
представляє територіальну громаду
м.Львова та здійснює від її імені та в
її інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до п. 5.1.2 «Положення про
порядок врегулювання питань
самочинного будівництва у м. Львові»,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Львівської міської ради № 835
від 09 вересня 2011 року, Львівська міська
рада чи міжвідомча комісія районної
адміністрації уповноважені звертатись
в суд з позовом щодо визнання за
територіальною громадою міста права
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на земельній
ділянці, що знаходиться у комунальній
власності, якщо це не порушує права
інших осіб.

У відповідності до ст.ст. 142-145
Конституції України, до матеріальної
основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів,
належить земля, управління кою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах наданих їм повноважень шляхом
прийняття рішень.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
розмежування земель державної та
комунальної власності» від 05 лютого 2004
року №1457-IV, до земель комунальної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст, належать усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної власності та земель,
віднесених до державної власності.

Стаття 12 Земельного кодексу України
визначає, що до повноважень місцевих
рад відноситься розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
кодексу.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу
України, суб'єктами права власності на
землю є територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого
самоврядування,- на землі комунальної
власності. Землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Приміщення, позначені в технічному
паспорті цифрами 2, 3, 4, площею 20,9 кв.м. на
АДРЕСА_1, збудовані на земельній
ділянці, яка не була відведена для цієї
мети та відноситься до земель міста.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи із наведеного та враховуючи,
що територіальна громада м. Львова є
власником земельної ділянки, на якій
збудуванна самочинна прибудови до
квартири на АДРЕСА_1, власником якої є
позивач, з урахуванням того, що
здійснена добудова не порушує прав
третіх осіб, суд приходить до
переконання, що позов слід
задовольнити та визнати за
територіальною громадою м.Львова право
власності на прибудову розміром 4,70х3,92
(приміщення, позначені в технічному
паспорті цифрами 2, 3, 4) площею 20,9 кв.м. на
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 142-145 Конституції
України, ст. 376 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 12, 83 Земельного кодексу
України, ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ст. 7
Закону України «Про розмежування
земель державної та комунальної
власності», Положенням про порядок
врегулювання питань самочинного
будівництва у м.Львові, затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№ 835, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за територіальною громадою
міста Львова право власності на
прибудову розміром 4,70х3,92 (приміщення,
позначені в технічному паспорті
цифрами 2, 3, 4) площею 20,9 кв.м. на АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний
С.Ю.