АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1052/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 23 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
08 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенко С. В. суддівСіренко
Ю. В. , Трюхан Г. М. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника за довіреністю
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
27 лютого 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Атлантик
Фармз ІІ», треті особи: Драбівський
районний відділ Черкаської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру",
реєстраційна служба Драбівського
районного управління юстиції
Черкаської області про визнання
договору оренди земельної ділянки
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року ОСОБА_6 через свого
представника за довіреністю - ОСОБА_7
звернувся до суду з позовом до ТОВ
«Атлантик Фармз ІІ», треті особи:
Драбівський районний відділ
Черкаської регіональної філії ДП
"Центр державного земельного кадастру",
реєстраційна служба Драбівського
районного управління юстиції
Черкаської області про визнання
договору оренди земельної ділянки
Свою заяву обґрунтовував тим, що
позивачу належать на праві власності
відповідно до державного акту на право
власності на землю серії ЯБ № 156643,
виданого 07 вересня 2004 року №
розташована в с. Нехайки, Драбівського
району, Черкаської області.
01 травня 2006 року між ТОВ «Атлантик
Фармз ІІ» та ОСОБА_6, був укладений
договір оренди земельної ділянки для
сільськогосподарського виробництва,
площею 3,5097 га, терміном на 20 років, який
зареєстровано у Драбівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центру ДЗК при
Держкомземі України» 02 серпня 2006 року
Але договір оренди земельної ділянки
від 01 травня 2006 року не містить усіх
істотних умов, передбачених ч.1 ст.15
Закону України «Про оренду землі», а
саме щодо умови збереження стану
об'єкта оренди. Тому просив суд
ухвалити рішення, яким визнати договір
оренди земельної ділянки від 01 травня
2006 року недійсним. Стягнути з ТОВ
«Атлантик Фармз ІІ» судові витрати.
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції , ОСОБА_6 через свого
представника ОСОБА_7 подав апеляційну
скаргу. Обґрунтовуючи яку, зазначав, що
судом в не повній мірі з'ясовано та
досліджено обставини, які мають
значення для справи. Суд не врахував, що
договір оренди земельної ділянки від 01
травня 2006 року не відповідає
затвердженій типовій формі договору ,
хоча саме в типовій формі договору
містяться розділи та пункти, які
відображають всі істотні умови, вимоги
до яких, зазначено у ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», у редакції,
яка діяла на момент його укладання.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції
безпідставно відхилив доводи позивача
, що спірний договір не містить
відомостей щодо умови збереження
стану об'єкта оренди, а тому, всупереч
законодавству, не покладає на
відповідача жодних погоджених з
позивачем обов'язків (як і
відповідальності за їх дотримання)
стосовно збереження земельної ділянки
позивача. Посилання суду першої
інстанції на те, що п.п. 7.1 - 7.4, 9.1, 9.2
спірного договору передбачають умови
збереження стану об'єкта оренди, права
позивача по вжиттю заходів по
збереженню, відповідальність за
погіршення властивостей орендованої
земельної ділянки, на думку апелянта,
не відповідає нормам закону, тому що
дана істотна умова повинна
відображатися у окремому розділі
«Умови збереження стану об'єкта
оренди», який взагалі відсутній в
переліку розділів спірного договору, а
ці умови міститяться в розділі «Умови
повернення земельної ділянки», який не
є тотожним.

Посилаючись на вказані порушення норм
матеріального та процесуального права,
апелянт просив скасувати рішення
Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги. Стягнути з ТОВ
«Атлантик Фармз ІІ» судові витрати.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга має бути відхилена,
виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про
оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України встановлено,
що відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст. ст. 16, 18, 19 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
земельної ділянки набирає чинності
після досягнення домовленості з усіх
істотних умов, підписання його
сторонами і державної реєстрації в
порядку, встановленому законом. Строк
дії договору оренди землі визначається
за згодою сторін, але не може
перевищувати 50 років.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1
ст. 20 Закону України «Про оренду землі»
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації й на підставі ч. 1
ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України та ст. 18
Закону України «Про оренду землі» є
укладеним із моменту його державної
реєстрації.

Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно
до Указу Президента України від 17
лютого 2003 року «Про заходи щодо
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру» на Державний комітет України
по земельних ресурсах

покладено обов'язок щодо здійснення у
складі державного земельного кадастру
державної реєстрації земельних
ділянок, нерухомого майна та прав на
них, а також договорів оренди земельних
ділянок.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 року
№ 2073, державна реєстрація договорів
оренди є офіційним визнанням і
підтвердженням державою факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що позивач
володіє земельною ділянкою згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку /а.с. 9-10/.

ОСОБА_6, 01 травня 2006 року , відповідно
до договору оренди земельної ділянки,
передав ТОВ «Атлантик Фармз ІІ» 3.5097 га
землі сільськогосподарського
призначення, у строкове платне
користування земельною ділянкою,
терміном на 20 років /а.с. 5-8/.

Оспорюваний договір оренди земельної
ділянки був укладений у письмовій
формі, пройшов відповідну державну
реєстрацію, орендодавець мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, а його волевиявлення
було спрямоване на укладання договору
оренди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції вказав на ту
обставину, що відповідач користувався
землею, сплачував за вказаним
договором орендну плату, а ОСОБА_6, її
приймав, що свідчить про обізнаність
орендодавця щодо існування орендних
правовідносин між сторонами на
узгоджених умовах та відсутність спору
з приводу виконання умов договору
протягом тривалого часу, в тому числі
щодо неналежного використання землі,
тощо.

Також, розглядаючи спір щодо
недійсності даного договору оренди з
підстав відсутності в ньому істотних
умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», суд дійшов
до правильного висновку, що
договорором оренди земельної ділянки,
(п.п. 7.1-7.4) передбачено умови збереження
стану об'єкта оренди, які полягають у
поверненні позивачу земельної ділянки
у стані не гіршому у порівняно з тим, у
якому він одержав її в оренду, а також
право орендодавця на відшкодування
збитків у разі погіршення стану
земельної ділянки.

Умови збереження стану об'єкта оренди
визначаються чинним законодавством
України і у договорі можуть бути хіба
що відтворені або конкретизовані. А
відсутність у договорі окремого
розділу «Умови збереження стану
об'єкта оренди» вказує на те, що сторони
погодилися із такими умовами, що
встановлені законодавством.
Відсутність окремої вказівки на умови
не впливає на дійсність договору та
може бути усунено шляхом внесення
уточнень в договором в позасудовому
порядку. Але підписавши текст договору
у зазначеній редакції, з часу його
укладання і до моменту звернення до
суду (протягом 8-ми років) , позивач не
звертався до відповідача з
відповідними заявами щодо уточнення
його умов та не вказав на факти , які б
свідчили про порушення його права
відповідачем в цій частині . Навпаки
під час апеляційного розгляду справи
представник позивача визнав той факт,
що в сторони позивача відсутні докази
та претензії, що відповідач неналежним
чином чи з порушенням закону
використовує орендовану земельну
ділянку.

Згідно вимог ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК
України - в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право. На чому наголошується в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року по справі № 6-78цс13 ,
прийнятої по цивільній справі у
подібних правовідносинах, яка
відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень.

Тому , встановивши вказані обставини,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову - визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки, укладеного з
відповідачем, оскільки факт порушення
прав позивачів укладенням цього
договору не вбачається та останнім не
доведений.

При встановлені фактичних обставин
справи судом першої інстанції не
порушено норми процесуального права, а
при ухваленні судового рішення
правильно застосовано норми
матеріального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення. При вирішенні
даної справи судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін і
зібраним у справі доказам. Тому рішення
суду належить залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за
довіреністю ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
- відхилити .

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_6
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлантик Фармз ІІ»,
треті особи: Драбівський районний
відділ Черкаської регіональної філії
ДП "Центр державного земельного
кадастру", реєстраційна служба
Драбівського районного управління
юстиції Черкаської області про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним - залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :