Провадження №2/369/487/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23.04.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючого судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про визнання
застави такою, що припинилася та
зобов»язання здійснити переказ
цільових іменних без документарних
облігацій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом , посилаючись на те, що
правовідносини за договором застави
цінних паперів №158-ДМП від 03.09.2007
припинилися 01.09.2009.

Згідно п.1.3 договору застави термін дії
застави має відповідати інформації про
емісію цінних паперів.

Відповідно до п.13.3 Інформації про
випуск облігацій опублікованої у
офіційному виданні «Дивіденти
інформ»за № 256 (592) від 25 жовтня 2006 року
термін обігу облігацій розпочинається
06.11.2006 та закінчується 01.09.2009.

Відповідно до положення про
депозитарну діяльність, блокування
облігацій за договором застави цінних
паперів стосується обмежень, щодо
обігу цих облігацій, встановлюється на
термін обігу цих облігацій, який
визначений у інформації про емісії
облігацій.

Вважає, що звернення стягнення за
договором застави могло бути здійснено
в період з 06.11.2006 по 01.09.2009, а договір
застави відповідно до п.1.3 цього
договору припинився 01.09.2009.

05.03.2014 позивач звернувся до відповідача
із розпорядженням про переказ цінних
паперів, а саме облігацій у кількості 12
267 шт. з рахунку у ЦП №300491-ІІА10004326 у ПАТ
«КБ «Надра» на належний ТОВ «Укргаз»
рахунок у ЦП №100024-ИА70010052 у ПАТ «НДУ»,
МДО 100024.

Листом від 05.03.2014 відповідач відмовив
позивачу у здійсненні вказаної
операції щодо перерахування облігацій,
посилаючись на договір застави.

Тому просив визнати заставу, що виникла
на підставі договору застави цінних
паперів №158-ДМП від 03.09.2007, такою, що
припинилася. Зобов'язати ПАТ КБ «Надра»
здійснити переказ 12 267 цільових іменних
бездокументарних облігацій з
належного йому рахунку у цінних
паперах №300491-ІІА10004326 у ПАТ «КБ «Надра»
на належний ТОВ «УКРГАЗ» рахунок у
цінних паперах №100024-11А70010052 у ПАТ «НДУ»,
МДО 100024. Стягнути з відповідача
судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Представник відповідача позов не
визнав, оскільки 03.09.2007 між сторонами
було укладено кредитний договір,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит у тимчасове
користування у сумі 207 105,00 доларів США
строком до 03.09.2027 на умовах сплати
відповідачем 12,49% річних - за
користування кредитними коштами.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань позичальник
уклав з банком договір застави цінних
паперів, за яким в якості забезпечення
зобов'язань позичальника за кредитним
договором, в заставу передано в повному
обсязі лот цільових облігацій, дані про
які наведено в розділі 1 первісного
позову ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до п. 4.2 договору застави
цінних паперів, цей договір діє до
повного виконання зобов'язань
заставодавця за кредитним договором.

Термін дії зобов'язання по кредитному
договору - до 03.09.2027.

Тому, застава не може бути припинена
раніше, ніж буде виконане основне
зобов'язання по кредитному договору в
повному обсязі.

Відповідно до п. 1.5 договору застави
цінних паперів, припинення застави
цінних паперів здійснюється при
виконанні кредитного договору, шляхом
подання до зберігача розпорядження
щодо припинення застави в двох
примірниках за підписом заставодавця і
заставодержателя.

05.03.2014 позичальник, без попереднього
погодження із банком, подав до
депозитарної установи банку
розпорядження на розблокування та
списання цінних паперів, чим порушив п.
1.5 договору застави цінних паперів та ч.
2 ст. 17 ЗУ «Про заставу», згідно з якою
заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, в позові відмовляє з
наступних підстав:

Згідно ст.598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

За правилами ст.631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Судом встановлено, що 03.09.2007 між
сторонами було укладено кредитний
договір № 449/П/99/2007-840, відповідно до
якого банк надав позичальнику кредит у
тимчасове користування у сумі 207 105
доларів США строком до 03.09.2027 на умовах
сплати відповідачем 12,49% річних - за
користування кредитними коштами.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору,
цільовим призначенням кредиту є
придбання цінних паперів - облігацій у
бездокументарній формі випуску,
емітованих ТОВ «Укргаз» кількістю 20901
штук та номінальною вартістю 30 гривень
кожна, номінальна вартість лоту
облігацій - 627030 гривень.

Придбання облігацій мало відбутись з
метою фінансування будівництва
нерухомості відповідно до договорів
купівлі-продажу цінних паперів від
03.09.2007 № Б170/81-06-2/2207/001 та Б171/81-06-2/2207/001, що
укладені між позичальником в якості
покупця та продавцем цінних паперів -
ВАТ КБ «Надра» , що діє в якості
повіреного від імені ТОВ «КУА
«Ексінор», яке, в свою чергу, діє від
свого імені та в інтересах і за рахунок
пайового венчурного інвестиційного
фонду «Ексінор 1» недиверсифікованого
виду закритого типу.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати процентів,
інших платежів, передбачених кредитним
договором, а також можливих штрафних
санкцій, позичальник уклав з банком
договір застави цінних паперів № 158-ДМП
від 03.09.2007, за яким в якості
забезпечення зобов'язань позичальника
за кредитним договором, в заставу
передано в повному обсязі лот цільових
облігацій.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про заставу»,
застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про заставу»,
застава має похідний характер від
забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про заставу»,
застава припиняється з припиненням
забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2 договору застави
цінних паперів, цей договір діє до
повного виконання зобов'язань
заставодавця за кредитним договором.

Термін дії зобов'язання по кредитному
договору - до 03.09.2027.

Застава не може бути припинена раніше,
ніж буде виконане основне зобов'язання
по кредитному договору в повному
обсязі.

Відповідно до п. 1.5 договору застави
цінних паперів, припинення застави
цінних паперів здійснюється при
виконанні кредитного договору, шляхом
подання до зберігача розпорядження
щодо припинення застави в двох
примірниках за підписом заставодавця і
заставодержателя. Тобто ,
розпорядження щодо припинення застави
має виражати волю та наміри не лише
заставодавця, але й заставодержателя.

05.03.2014 позичальник, без попереднього
погодження із банком, подав до
депозитарної установи банку
розпорядження на розблокування та
списання цінних паперів, чим порушив п.
1.5 договору застави цінних паперів та ч.
2 ст. 17 ЗУ «Про заставу», згідно з якою
заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Відповідно до ч. 3 п. 9 Глави 3 Розділу V
Положення, для проведення операції
розблокування прав на цінні папери у
зв'язку з припиненням застави
відповідних цінних паперів
депозитарній установі додатково до
розпорядження подається документ,
підписаний заставодержателем або його
уповноваженою особою, який підтверджує
згоду заставодержателя на
розблокування прав на цінні папери
(крім випадку проведення безумовної
операції відповідно до умов договору
застави).

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на позицію Верховного Суду
України, викладену у Постанові Пленуму
«Про судове рішення у цивільній
справі» № 14 від 18 грудня 2009 року,
оскільки правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
це.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Аналізуючи вище перелічені правові
норми та рекомендації Верховного суду
України в розрізі наданих суду
матеріалів, суд вважає, що перше, що
повинен був довести суду позивач, це
наявність у нього прав, свобод чи
інтересів, які були порушені, невизнані
чи оспорені відповідачем.

Проте, з огляду на наявні в справі
матеріали, представник позивача не
заперечувала, що позивач не виконав
свої зобов»язання за кредитним
договором .

Таким чином, в судовому засіданні не
доведено факту наявності порушення
права та законних інтересів позивача,
не доведено факту протиправної
поведінки відповідача, та причинний
зв»язок з можливим порушенням прав та
законних інтересів позивача, про що
зазначено вище.

Тобто, позивач та представник його не
довели тих обставин на які посилалися
як на підставу позовних вимог, не
надали докази в обґрунтування своїх
вимог, не спростували тих обставин на
які посилався представник відповідача
в обґрунтування своїх заперечень, що є
їх обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК
України . При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу ,
роз»яснював представнику позивача
його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 598, 631 ЦК України, ЗУ «Про
заставу», ЗУ «Про цінні папери та
фондовий ринок», ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В
:

В позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про
визнання застави такою, що припинилася
та зобов»язання здійснити переказ
цільових іменних без документарних
облігацій, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: