Справа № 761/6990/14-ц
Провадження №6/761/735/2014
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі Нечипорук
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» про
зміну стягувача і сторони виконавчого
провадження у цивільній справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 12.07.2010р. задоволено
позов «Відкритого акціонерного
товариства «БГ Банк» (ВАТ «БГ Банк») до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно на користь ВАТ «БГ Банк» 102
961,30грн.

Як вбачається з Журналу судового
засідання від 12.07.2010р. у судовому
засіданні при розгляді справи були
присутні як представник Позивача так і
Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2

З матеріалів справи не вбачається, що
сторона Позивача зверталась до суду за
отриманням виконавчого листа, дані про
отримання виконавчого листа у справі
відсутні.

У серпні 2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» (ТОВ
«Вердикт Фінанс») звернулось до суду з
заявою про заміну вибулої сторони
стягувача - ВАТ «БГ Банк» на ТОВ
«Вердикт Фінанс», фактично про зміну
сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 15.07.2010р. між ТОВ
«Вердикт Фінанс» та ВАТ «БГ Банк»
укладено Договір відступлення права
вимоги, згідно з умовами якого ТОВ
«Вердикт Фінанс» набуває права вимоги
за кредитним договором №98М від 15.09.2008р.,
а відповідно до ст.512, 514 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом. При
цьому заявник також посилається на ст.37
ЦПК України, яка регулює процесуальне
правонаступництво.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 13.12.2013р. заяву ТОВ
«Вердикт Фінанс» про зміну стягувача і
сторони виконавчого провадження
задоволено, замінено стягувача -
сторону виконавчого провадження з
стягувача ВАТ «БГ Банк» на його
правонаступника - ТОВ «Вердикт Фінанс»
у виконавчому провадженні і у
виконавчому листі.

13.02.2014р. Апеляційним судом м.Києва за
результатами перегляду справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 винесено
ухвалу, якою апеляційну скаргу
задоволено, а ухвалу суду першої
інстанції скасовано, питання передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При цьому в мотивувальній частині
ухвали апеляційний суд м.Києва, зокрема
вказав на те, що матеріали справи не
містять доказів видачі виконавчого
листа та, відповідно, доказів відкриття
виконавчого провадження.

У березні 2014р. після повернення справи
з суду апеляційної інстанції її
передано до провадження судді
Маліновської В.М. і ухвалою від 14.03.2014р.
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У судовому засіданні представник ТОВ
«Вердикт Фінанс» подав заяву про
залучення до участі у справі
правонаступника Позивача, в якій
просив: - заяву про залучення до участі
у справі правонаступника Позивача по
справі за позовом ВАТ «БГ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
прийняти до розгляду; - замінити
сторону, на користь якої ухвалено
рішення - ВАТ «БГ Банк» (позивача) -
новим кредитором та процесуальним
правонаступником ТОВ «Вердикт Фінанс»
(позивачем); - залучити до участі у
справі правонаступника Позивача - ТОВ
«Вердикт Фінанс» з процесуальними
правами Позивача.

При цьому заявник на обґрунтування
своєї правової позиції послався на
Постанову судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
20.11.2013р. (справа № 6-122цс13).

У вказаній постанові суду зазначено:
«Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, які призвели
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
Судова палата у цивільних справах
Верховного Суду України виходить з
такого.

Підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (пункт 1 частина друга стаття
11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами
1, 2 частини першої статті 512 ЦК України,
у разі передання кредитором своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», статті 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.».

Проте у вказаній постанові суду
касаційної інстанції наведено
обставини справи в якій суди першої та
апеляційної інстанції, і з якими
погодився суд касаційної інстанції,
встановивши, що рішенням суду позов
банку про стягнення заборгованості
задоволено, видано виконавчий лист, а
після цього на підставі відповідного
договору купівлі-продажу право вимоги
за кредитом перейшло від банку до
нового кредитора, прийшли до висновку
про необхідність заміни сторони
виконавчого провадження стягувача -
його правонаступником новим
кредитором.

У даній справі, яка розглядається судом
за заявою ТОВ «Вердикт Фінанс» про
заміну стягувача - останнє набуло право
вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1,
на підставі договору відступлення
права вимоги №б/н від 15.07.2010р.,
укладеного між ТОВ «Вердикт Фінанс» та
ВАТ «БГ Банк», та додаткової угоди до
цього Договору від 04.08.2010р., якою
передано право вимоги за конкретними
договорами згідно Додатку А, а отже
виходячи з викладеної вище позиції
Верховного Суду України є новим
кредитором у зобов'язанні і відповідно
правонаступником попереднього
кредитора.

Поряд з цим рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 12.07.2010р., яке
було постановлено за участі
представників як Позивача так і
Відповідачів, і відповідно набрало
законної сили після закінчення строку
на апеляційне оскарження (12 серпня
2010р.), оскільки не оскаржувалось,
звернуто до виконання не було. В
матеріалах справи відсутні докази
отримання вибулим кредитором чи його
правонаступником виконавчого листа на
виконання цього рішення.

Скасовуючи попередню ухвалу суду
першої інстанції в цій справі
Апеляційний суд м.Києва звернув увагу
окрім того, що матеріали справи не
містять доказів видачі виконавчого
листа та відповідно доказів відкриття
виконавчого провадження, також на те,
що згідно даних ВДВС Деснянського РУЮ
м.Києва виконавчий лист на виконання не
надходив, а ст.21 Закону України «Про
виконавче провадження» у редакції
чинній на момент набрання рішенням
суду законної сили (серпень 2010р.),
передбачений трирічний строк, сплинув
у серпні 2013р.

Досліджуючи дані обставини, судом
встановлено, що на звернення ОСОБА_2
Шевченківським районним судом м.Києва
листом від 25.09.2013р. було надано
відповідь, що рішення суду у цивільній
справі №2-2556/2010 за позовом ВАТ «БГ Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
набрало законної сили 12.08.2010р., а
відомості про отримання виконавчого
листа у справі відсутні.(а.с.119).

Як вбачається з заяви ТОВ «Вердикт
Фінанс» вона надійшла до
Шевченківського районного суду м.Києва
29.08.2013р., а згідно даних конверту в якому
вона надійшла датою відправки є згідно
поштового штемпеля - 20.08.2013р. (а.с.107).

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги), а згідно зі статтею 514
цього Кодексу до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

При цьому питання заміни сторони
виконавчого провадження його
правонаступником на стадії
виконавчого провадження врегульовано
ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України
«Про виконавче провадження».

Так, ст. 378 ЦПК України встановлено, що у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Статтею 8 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або
за заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про
заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені
до його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони
були б обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив

Водночас, ст.368 ЦПК України встановлено,
що питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання, вирішує
місцевий суд, який розглянув справу. За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист.

Таким чином з огляду на наведені вище
положення чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що ТОВ «Вердикт
Фінанс» є правонаступником ВАТ «БГ
Банк», проте підстави для заміни
стягувача у виконавчому провадженні
відсутні, оскільки сама стадія
виконавчого провадження не розпочата,
виконавчий лист у справі не видавався.

Враховуючи викладене суд вважає за
можливе визнавати ТОВ «Вердикт Фінанс»
правонаступником стягувача - ВАТ «БГ
Банк» у даній цивільній справі, в якій
на момент укладення договору про
відступлення права вимоги за
кредитними договорами (15.07.2010р.) вже
було наявне судове рішення (12.07.2010р.),
яке на час укладення договору ще не
набрало законної сили.

На підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8
Закону України «Про виконавче
провадження» та керуючись ст.ст. 208-210,
292-294, 296,378 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнавати Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
процесуальним правонаступником
стягувача - ВАТ «БГ Банк» у цивільній
справі за позовом «Відкритого
акціонерного товариства «БГ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» про зміну стягувача і сторони
виконавчого провадження у цивільній
справі за позовом «Відкритого
акціонерного товариства «БГ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: