Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Кеміня М.П., Джуги С.Д.,

при секретарі : Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Хустського районного
суду від 06 листопада 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" в особі Хустської філії
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулися до суду з даним позовом,
вимоги якого під час розгляду справи в
суді першої інстанції в порядку,
передбаченому ч.2 ст.31 ЦПК України,
змінили і просили:

- визнати дії працівників Хустської
філії ПАТ "Закарпатгаз" при демонтажу
лічильника газу, які призвели до його
пошкодження, неправомірними;

- зобов'язати відповідача відновити
становище, яке існувало до порушення,
тобто здійснити нарахування не за
нормами споживання, а з врахуванням
обсягів середньомісячного споживання
за аналогічний період та встановити, що
відповідачем невірно здійснено
нарахування плати за спожитий
природний газ в період з 22.10.2011 року по
19.01.2012 року та з 21.03.2012 року по 22.03.2012
року;

- стягнути з відповідача на їхню
користь, у відшкодування завданих
збитків, вартість придбаного
лічильника газу в сумі 371,45 грн. та
моральну шкоду в розмірі по 5000,00 грн.
кожній.

У заяві зазначали, що 20 січня 2012 року
працівниками ПАТ «Закарпатгаз» було
знято лічильник газу, який знаходився в
їхній квартирі АДРЕСА_1, для проведення
періодичної повірки, на якому
механічних пошкоджень при знятті
виявлено не було, про що було складено
акт 1768 №07697 від 20.01.2012 року. Однак у
березні 2012 року їм стало відомо про
непридатність побутового лічильника
газу через несанкціоноване втручання.

Посилаючись на те, що їхньої вини в
пошкодженні лічильника газу немає, так
як такі пошкодження на лічильнику
могли виникнути після його демонтажу, а
тому нести відповідальність за його
непридатність вони не повинні. Ними, з
метою швидшого встановлення
лічильника газу в їхній квартирі, було
придбано за власні кошти новий
лічильник газу, який працівниками
газового господарства було
встановлено 23 березня 2012 року. Також їм
неправомірно було нараховано плату за
газ в сумі 2773,84 грн. за період з 22.10.2011
року по 19.01.2012 року (за користування
нібито пошкодженим лічильником) та з
21.03.2012 року по 22.03.2012 року (за нормами
споживання у разі відсутності газових
лічильників), а тому просили
задовольнити їхні позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від
06 листопада 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 просять скасувати зазначене
рішення, як постановлене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, і ухвалити нове рішення, яким
їхні позовні вимоги задовольнити
повністю.

У судове засідання сторони не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив із того, що чинним
законодавством не передбачено такого
способу захисту прав, як оскарження дій
ПАТ «Закарпатгаз» щодо нарахування
плати за використаний природний газ та
збитків, які є різновидом претензії, а
тому дійшов висновку про відмову у
позові.

Проте, колегія суддів із висновком суду
першої інстанції погодитись не може за
таких обставин.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорене право чи цивільний
інтерес.

Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорення суб'єктивного права - є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та
інтересів зазначені в ст.16 ЦК України,
зокрема, такими можуть бути : визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідні позиції викладені і у
постанові Верховного Суду України від
12 червня 2013 року в справі №6-32 цс 13, які
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, - є
обов'язковими для всіх судів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
обраний позивачами спосіб захисту
своїх прав передбачений чинним
законодавством, а тому їхні позовні
вимоги підлягають судовому розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 20
січня 2012 року працівниками ПАТ
«Закарпатгаз» у квартирі АДРЕСА_1 було
знято газовий лічильник для проведення
періодичної повірки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» (далі - Закону) повірка
засобів вимірювальної техніки - це
встановлення придатності засобів
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, до застосування на підставі
результатів контролю їх метрологічних
характеристик.

Частиною 2 статті 2 вказаного Закону
передбачено, що цей Закон також
поширюється на фізичних осіб, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
- власників засобів вимірювальної
техніки, результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду.

Відповідно до «Правил надання
населенню послуг з газопостачання»
(далі Правила), затверджених Постановою
КМУ від 09.12.1999 року №2246,
газорозподільне підприємство
зобов'язане проводити періодичну
повірку лічильників, а споживач
зобов'язаний безперешкодно допускати
працівників газопостачального
підприємства для демонтажу або монтажу
лічильників газу пов'язаного з
проведенням їх планової повірки.

Статтею 23 Правил встановлено, що
відповідальність за збереження і
цілість встановлених у споживача
лічильників газу і пломб на них несе
споживач.

У разі коли підтверджено факт
пошкодження лічильника газу з вини
споживача, він відшкодовує вартість
перевірки, ремонту та/або встановлення
нового лічильника.

Факт пошкодження (втручання в роботу)
лічильника газу, що призвело до
заниження його показань, засвідчується
спеціалізованою організацією
(підприємством), яке має право
проводити експертизу (п.26 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи, 02
лютого 2012 року ДП
«Закарпаттястандартметрологія» було
видано довідку №13100 про непридатність
побутового лічильника газу, який було
знято у ОСОБА_3 20.01.2012 року. Лічильник
газу був визнаний непридатним із-за
того, що він не відповідає вимогам п.6.4.1
Рекомендацій Р 50-071-98 по зовнішньому
виду, а саме :

-пошкоджено кришку та скло лічильного
механізму, зроблено отвір діаметром 0,5-1
мм навпроти ролику одиниць м3;

-лічильник не вкладається в допустимі
похибки на витраті Q min.

Таким чином, результати періодичної
повірки стверджують факт навмисного
пошкодження лічильника газу та
вчинення дій споживача, які призвели до
заниження показань лічильника.

Крім цього, факт навмисного
пошкодження лічильника газу також
стверджується експертизою лічильника
газу від 21.03.2013 року, проведеною
комісією ПАТ «Закарпатгаз» на
виконання ухвали суду, згідно якої
лічильник не придатний до експлуатації
через несанкціоноване втручання.
Пошкоджена кришка лічильного
механізму. На кришці лічильного
механізму спереді навпроти першого
диску (тисячні м3) зроблено отвір
діаметром 0,5-1,0 мм з метою гальмування
лічильника та заниження його показань.
На диску лічильного механізму сліди
механічних пошкоджень від предмету,
яким виконувалось гальмування
лічильного механізму (а.с.70-72).

Посилання у апеляційній скарзі на те,
що акт про демонтаж лічильника газу для
проведення періодичної повірки від
20.01.2012 року №07697 стверджує перебування
лічильника в належному стані, зокрема
про відсутність зовнішніх механічних
пошкоджень на момент його демонтажу, не
заслуговують на увагу, оскільки
вказаний акт стверджує лише факт
зняття лічильника. Тоді як доказом
втручання до лічильного механізму, в
даному випадку, є довідка ДП
«Закарпттястандартметрології від
02.02.2012 року та проведена комісією ПАТ
«Закарпатгаз» експертиза лічильника
газу.

Відповідно до п.2.2 Порядку
відшкодування збитків, завданих
газопостачальній або газотранспортній
організації внаслідок порушення
споживачем природного газу Правил
надання населенню послуг з
газопостачання», затвердженого
постановою Національною комісією
регулювання електроенергетики України
від 29 травня 2003 року №475 (далі Порядок),
у разі пошкодження лічильника газу,
повірочного тавра, цілісності його
пломб з вини споживача або дій
споживача, що призвело до заниження
показань лічильника, розрахунок
збитків здійснюється за Нормами з
урахуванням кількості підключених
газових приладів, пристроїв, розміру
опалювальної площі, кількості осіб,
яким надавались послуги з
газопостачання, та кількості днів з
часу останнього контрольного зняття
представником газопостачальної або
газорозподільного підприємства
показань лічильника газу до дня
виявлення порушення, але не більше ніж
за 6 місяців.

З матеріалів справи слідує, що за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровано
кількість проживаючих - 4 чоловіка;
газові прилади : газова плита та
водонагрівач, котел; площа - 61 кв.м..

Згідно Постанови КМУ №619 від 08.06.1996 р.
«Про затвердження норм споживання
природного газу населенням у разі
відсутності газових лічильників», якою
затверджено норми споживання
природного газу населенням у разі
відсутності газових лічильників,
встановлено норми споживання
природного газу у разі відсутності
газових лічильників :

-газова плита та водонагрівач -23,6 куб.м.
на 1 чол.;

-котел на 1 кв.м. житлової площі - 11 куб.м.
газу в опалювальний період (в
неопалювальний період 30% від норми, що
діє в опалювальний період).

Як слідує з матеріалів справи,
контрольне зняття показників
лічильника газу в квартирі позивачів
було здійснено 22.10.2011 року та
зафіксовано показник 15059 куб.м. у
відомості обходу.

Таким чином, за період з 22.10.2011 р. по
19.01.2012 р. та з 21.03.2012 р. по 22.03.2012 р. обсяг
спожитого природного газу за нормами
споживання становить 2246,82 куб.м + 49,40
куб.м. = 2296,22 куб.м., що в грошовому виразі
складає 2714,16 грн. + 59,68 грн. = 2773,84 грн.

За період з 20.01.2012 р. по 20.03.2012 р.
нарахування проведено з врахуванням
обсягів середньомісячного споживання
за аналогічний період (з 20.10.2010 р. по
22.03.2011р.) і становить 665 куб.м. на суму
730,17 грн.

У відповідності до ч.2 ст.16-1 Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, на період зняття
лічильника газу для проведення його
періодичної/позачергової повірки та
ремонту, пов'язаного з такою повіркою,
розрахунки із споживачем здійснюються
залежно від середньомісячного обсягу
споживання природного газу за
аналогічний період (опалювальний або
міжопалювальний) попереднього року або
фактичний період споживання
(опалювальний або між опалювальний),
якщо він становить менш як шість
місяців.

Всього за період з 22.10.2011 р. по 22.03.2012 р.
нараховано 2961,22 куб.м. (2296,22 куб.м. + 665
куб.м.) на суму 3504,01 грн. (2773,84 грн. + 730,17
грн.). Новий лічильник встановлено
23.03.2012 року.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачі у відповідності до
вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не довели
та не подали суду доказів на
підтвердження факту порушення їхніх
прав діями відповідача, як і завдання
їм моральної шкоди, тому у вимогах
позивачів про визнання дій
працівників Хустської філії ПАТ
"Закарпатгаз" при демонтажу лічильника
газу, що призвело до його пошкодження,
неправомірними; - про зобов'язання
відновити становище, яке існувало до
порушення, тобто здійснити нарахування
не за нормами споживання, а з
врахуванням обсягів середньомісячного
споживання за аналогічний період та
встановити, що відповідачем невірно
здійснено нарахування плати за
спожитий природний газ в період з 22.10.2011
року по 19.01.2012 року та з 21.03.2012 року по
22.03.2012 року; - про стягнення з
відповідача на користь позивачів
вартість придбаного лічильника газу в
сумі 371,45 грн. та моральної шкоди в
розмірі по 5000,00 грн. кожній, - слід
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.309 ЦПК України в
частині правового обґрунтування
підстав для відмови в позові слід
змінити, а апеляційну скаргу позивачів
задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від
06 листопада 2013 року в частині правового
обґрунтування підстав для відмови в
задоволенні позову - змінити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, після чого
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча:

Судді: