АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/90/14
Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар
Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Лаченкової
О.В.

суддів - Варенко О.П.,
Городничої В.С.

при секретарі - Горецькій
В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 01 липня 2013 року
про залишення без розгляду заяви
ОСОБА_2 про скасування судового наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

15 січня 2010 року судом був виданий
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3,
ОСОБА_2 на користь Акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк» суми заборгованості за
кредитним договором у сумі 79 147 грн. 17
коп., сплаченого судового збору у
розмірі 395 грн. 74 коп. та на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн., а - 79 572
грн. 91 коп.

27 червня 2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_2 про скасування цього у. в якій
заявник посилається на те, що йому
стало відомо про видачу судового
наказу лише наприкінці травня 2013 року
від боржника ОСОБА_3, оскільки заявник
проживає не за місцем своєї реєстрації,
а саме тому він не отримував копії
судового наказу.

Ухвалою судді від 01 липня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про скасування судового наказу
залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали суду
першої інстанції та направити справу
до суду для подальшого розгляду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 про скасування
судового наказу без розгляду, суд
першої інстанції керувався ст..ст. 105,
105-1 ЦПК України та виходив з того, що
ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали копію наказу 15
лютого 2010 року, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення (а. с. 23). До
суду ОСОБА_2 звернувся із заявою про
скасування наказу 27.06.2013 року, тобто з
пропуском встановленого законом
строку, який він просив поновити. Однак
належних доказів того, що він дізнався
про видачу судового наказу тільки
наприкінці 2013 року заявник суду не
надав, тому суд не вбачає підстав для
поновлення для подачі заяви про
скасування судового наказу.

Колегія суддів погоджується з ухвалою
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 15
січня 2010 року судом був виданий судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк» суми
заборгованості за кредитним договором
у сумі 79 147 грн. 17 коп., сплаченого
судового збору у розмірі 395 грн. 74 коп.
та на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
30 грн., а - 79 572 грн. 91 коп.

Згідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України боржник
має право протягом десяти днів з дня
отримання копії судового наказу та
доданих до неї документів подати заяву
про його скасування. Заява про
скасування судового наказу може також
бути подана органами та особами, яким
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 105-1 ЦПК України
заява боржника про скасування с
удового наказу, подана після
закінчення строку, встановленого
частиною першою статті 105 цього
кодексу, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка її подала, не
знайде підстав для поновлення строку
для подання цієї заяви.

Як роз'яснено в п.20 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№ 14 від 23.12.2011 року заява про скасування
судового наказу, подана після
закінчення встановленого законом
строку, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка її подала, не
знайде підстав для поновлення строку
подання цієї заяви(с.2 ст. 105-1ЦПК
України).

25 червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про скасування судового
наказу від 15 січня 2010 року.

У зв'язку з вищенаведеним колегія
суддів вважає, що висновок суду про
залишення заяви про скасування
судового наказу без розгляду
ґрунтується на вимогах закону, а доводи
апеляційної скарги про те, що висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, спростовуються
вищевикладеним та суперечать
матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги, що заявник
не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, не можуть
бути підставою для скасування законної
ухвали, оскільки вони не призвели до
неправильного вирішення справи. а
також не суперечать вимогам ч.6 ст. 105-1
ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала судді постановлена з
дотриманням вимог процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала судді -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 312-315 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 01 липня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді