Справа №583/4141/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Ільченко В. М.Номер
провадження 22-ц/788/916/14 Суддя-доповідач -
Маслов В. О. Категорія - 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Криворотенка В. І., Лузан Л. В.,

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_3 та третьої
особи ОСОБА_11,

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 28 березня 2014
року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та
піклування виконкому Охтирської
міської ради Сумської області, ОСОБА_11
про усунення перешкод у зустрічах,
спілкуванні та прийнятті участі у
вихованні неповнолітньої дитини,

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 28 березня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково. Визначено спосіб участі
ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час перебування дитини
в Україні шляхом систематичних
побачень у першу та третю п'ятницю,
другий та четвертий вівторок кожного
місяця у період часу з 17.00 год. до 20.00
год. в присутності матері дитини -
ОСОБА_5 Зобов'язано ОСОБА_5 повідомляти
діда ОСОБА_3 про перебування на
території України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.
Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 та
третя особа ОСОБА_11 посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 у повному обсязі. Вказують, що
відповідачка постійно чинить
перешкоди у спілкуванні
неповнолітнього сина з його батьком та
дідом, має намір вивезти дитину за
кордон назавжди. Вважають, що таке
рішення суду порушує права як
неповнолітньої дитини, так і осіб, які
мають право на спілкуванні та
прийнятті участі у вихованні дитини.

Заслухавши пояснення обох апелянтів
ОСОБА_3 та їхнього представника ОСОБА_7,
які підтримали доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
місцевого суду залишенню без зміни,
виходячи з ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
третя особа ОСОБА_11 та відповідачка
ОСОБА_5 мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження на а.с. 5. Рішенням
Охтирського міськрайонного суду від 21
січня 2010 року з ОСОБА_11-молодшого
стягнуті аліменти на сина ОСОБА_6 на
користь його матері.

Позивач є батьком ОСОБА_3, відповідно
свідоцтву про народження, копія якого є
на а.с. 10, та відповідно дідом
малолітнього ОСОБА_6.

В судовому засіданні місцевого суду
встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 розірваний рішенням
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 08 листопада 2011
року, їх малолітній син проживає разом
з матір'ю, відповідачкою по справі.

Також встановлено, що батьки
малолітнього ОСОБА_6 не дійшли згоди
щодо способу участі батька у вихованні
дитини, рішенням виконкому Охтирської
міської ради від 18 липня 2012 року № 125
був встановлений спосіб його участі
шляхом зустрічі з дитиною на квартирі
батька за місцем фактичного проживання
по АДРЕСА_1 першої та третьої п'ятниці,
другого та четвертого вівторка
щомісячно з 17 до 20 години.

Рішенням Охтирського міськрайсуду від
17 січня 2014 року місцем проживання
малолітнього ОСОБА_6 визначено місце
проживання його матері по АДРЕСА_2.
Рішення в цій частині набрало законної
сили, що вбачається з його копії на а.с.
109-111.

Відповідно витягам із книги запису
цивільного стану, копії та переклад
яких є на а.с. 62 - 63, 67 - 68, 08 серпня 2013 року
відповідачка уклала шлюб з
громадянином Німеччини ОСОБА_4. На
даний час ОСОБА_5 працевлаштувалася у
Швейцарії та отримала дозвіл на
тимчасове проживання до 14 травня 2016
року, що підтверджується дозволом на
проживання та наданими трудовими
угодами (а.с. 60 - 61, 179 - 188).

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 25 лютого 2014 року, копія
якого є на а.с. 160 - 163, надано дозвіл на
оформлення проїзного документу на
виїзд малолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на постійне місце
проживання за кордон до АДРЕСА_3 без
нотаріально посвідченої згоди батька
ОСОБА_3 на період до 14 травня 2016 року.
Надано дозвіл на виїзд малолітнього
ОСОБА_6 на постійне місце проживання за
кордон до АДРЕСА_3 без нотаріально
посвідченої згоди батька ОСОБА_6 на
період до 14 травня 2016 року. Визначено
спосіб участі батька у вихованні сина
на час перебування дитини в Україні
шляхом систематичних побачень у першу
та третю п'ятницю, другий та четвертий
вівторок кожного місяця у період часу з
17.00 год. до 20.00 год. в присутності матері
дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки
та піклування Охтирської міської ради
щодо визначення порядку, способу
участі дідуся ОСОБА_3 у вихованні онука
ОСОБА_6 на а.с. 91 - 92, невдовзі після
народження дитини ОСОБА_5 переїхала
проживати до своїх батьків за адресою:
АДРЕСА_2, де дитина проживає на даний
час. Дитині створені належні умови для
її проживання та розвитку. Баба та дід
по материній лінії піклуються про
онука з часу народження, підтримують
його та дочку матеріально. За адресою
проживання діда АДРЕСА_1 також
створені належні умови для проживання
та розвитку дитини. Дід бажає приймати
участь у вихованні онука. Після
розірвання шлюбу батько не ставив
питання про визначення місця
проживання дитини і погодився на
проживання дитини з матір'ю. Дід мав
можливість відвідувати онука, однак
конфлікт виникав щодо спілкування
батька та діда з малолітнім ОСОБА_6 за
місцем фактичного проживання батька і
діда, оскільки в будинку утримується
собака породи ротвейлер. Після
укладення 08 серпня 2013 року шлюбу,
ОСОБА_5 періодично виїжджає у м. Давос
та має намір взяти з собою сина.
Оскільки виїзд особи чи тимчасова
зміна місця проживання не є підставою
для зміни відношення матері до дитини,
орган опіки та піклування дійшов
висновку, що спосіб участі батька у
вихованні дитини є прийнятним і для
визначення такого ж способу участі
діда у вихованні онука.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК
України сімейні відносини регулюються
на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства. Кожен учасник сімейних
відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, місцевий суд
правильно встановив, що позивач як дід
дитини, має право на участь у вихованні
онука та з урахуванням встановлених
обставин та досліджених доказів
визначив години та дні, у які має
відбуватись таке спілкування,
зобов'язав відповідачку повідомляти
позивача про перебування на території
України онука. Таке рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 257, 263 СК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач не надав суду доказів на
підтвердження своїх доводів щодо
наміру відповідачки вивезти онука за
кордон назавжди. Крім того, рішенням
апеляційного суду Сумської області від
25 лютого 2014 року, ОСОБА_5 надано дозвіл
на виїзд малолітнього ОСОБА_6 на
постійне місце проживання за кордон до
Швейцарської конфедерації без
нотаріально посвідченої згоди батька
ОСОБА_6 на період до 14 травня 2016 року.
Також, оскаржуваним рішенням суду
відповідачку зобов'язано повідомляти
позивача про перебування на території
України онука. Тому доводи апелянта в
цій частині не є підставою для
скасування рішення суду.

Не ґрунтуються на законі та матеріалах
справи, доводи апелянта, що рішення
суду порушує права як неповнолітньої
дитини, так і осіб, які мають право на
спілкуванні та прийнятті участі у
вихованні дитини.

При розгляді даної справи суд урахував
висновок органу опіки і піклування
виконкому Охтирської міської ради щодо
часу і місця спілкування з ОСОБА_6,
рішення Охтирського міськрайсуду від 17
січня 2014 року в частині місця
проживання малолітнього ОСОБА_8 та
рішення апеляційного суду Сумської
області від 25 лютого 2014 року в частині
місця і часу спілкування малолітнього
ОСОБА_6 з батьком і прийшов до
обґрунтованого висновку про
тотожність часу і місця спілкування з
ОСОБА_6 як для батька, так і для діда.
Таке рішення місцевого суду колегія
суддів знаходить законним і
справедливим.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції також
не спростовують.

За викладених обставин і фактів,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував обставини справи, у
відповідності зі ст.212 ЦПК України дав
оцінку зібраним доказам і вирішив спір
у відповідності з законом, тому підстав
для задоволення скарги та скасування
рішення суду немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_11
відхилити, а рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 28 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді