Справа № 352/401/14-ц
Провадження № 2/352/452/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
будинковолодіння у порядку
спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідача про визнання права
власності на будинковолодіння у
порядку спадкування за законом.
Заявлений позов обґрунтовувала тим, що
згідно рішення виконкому Тисменицької
районної ради народних депутатів від
10.03.1989 р. за її батьком ОСОБА_3 визнано
право власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1. 22.03.1989 р. батькові видано
свідоцтво про право власності на
будинковолодіння, яке зареєстроване в
Івано-Франківському ОБТІ. Однак,
правовстановлюючий документ на даний
час втрачено. Інвентаризаційна
вартість будинковолодіння складає 204059
грн. Спірне будинковолодіння мало
статус колгоспного двору, майно якого
відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР
(у редакції 1963 р.) належало його членам у
рівних частках на засадах спільної
сумісної власності. Станом на 15.04.1991 р. у
дворі проживали батько ОСОБА_3 та матір
ОСОБА_4, які стали співвласниками
будинковолодіння по 1/2 частині. Після
смерті батька, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1
р., належну йому ? частину успадкували
позивачка та її матір, оскільки
проживали із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, ставши
співвласниками відповідно ? та ? частин.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. матері
відкрилась спадщина на належні їй ?
частини будинковолодіння, яку
відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України
прийняла позивачка як спадкоємець за
законом першої черги. Інший
спадкоємець за законом першої черги -
відповідач ОСОБА_2 спадщину після
смерті матері не прийняв і на неї не
претендує. Державний нотаріус
відмовила позивачці у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки
будинковолодіння мало статус
колгоспного двору. Просила визнати за
нею право власності на
будинковолодіння з підстав належності
? частини у порядку спадкування за
законом після смерті батька та 3/4
частин - у порядку спадкування за
законом після смерті матері.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, у поданій суду заяві просила
справу розглянути в її відсутності,
позов підтримала і просила його
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, у поданій суду заяві просив
справу розглянути в його відсутності,
позов визнав, проти його задоволення не
заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що згідно рішення
виконкому Тисменицької районної ради
народних депутатів № 46 від 10.03.1989 р. за
батьком позивачки ОСОБА_3 визнано право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.
22.03.1989 р. ОСОБА_3 видано свідоцтво про
право власності на будинковолодіння,
яке зареєстроване в
Івано-Франківському ОБТІ. Однак,
правовстановлюючий документ на даний
час втрачено. Інвентаризаційна
вартість будинковолодіння складає 204059
грн. Спірне будинковолодіння мало
статус колгоспного двору, майно якого
відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР
(у редакції 1963 р.) належало його членам у
рівних частках на засадах спільної
сумісної власності. Станом на 15.04.1991 р.,
коли набрав чинності Закон України
«Про власність», у дворі проживали
батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
стали співвласниками будинковолодіння
по ? частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3
належну йому ? частину успадкували
позивачка та її матір ОСОБА_4, оскільки
проживали із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, ставши
співвласниками відповідно ? та ? частин.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. матері
відкрилась спадщина на належні їй ?
частини будинковолодіння, яку
відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України
прийняла позивачка як спадкоємець за
законом першої черги.

Вказані обставини, що підтверджуються
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, не оспорювались
відповідачем, який як спадкоємець за
законом першої черги спадщину ні після
смерті батька, ні після смерті матері
не прийняв і на неї не претендує.

Відсутність правоустановлюючого
документу на спадкове
будинковолодіння перешкоджає
позивачці в оформленні права на
спадщину в нотаріальному порядку. За
таких обставин за нею слід визнати
право власності на будинковолодіння з
підстав належності ? частини у порядку
спадкування за законом після смерті
батька та ? частин - у порядку
спадкування за законом після смерті
матері.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.),
ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.
213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю
204059 грн. з підстав належності ? частини
у порядку спадкування за законом після
померлого ОСОБА_3 та ? частин - у порядку
спадкування за законом після померлої
ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча
М.М.Хоминець