Справа № 188/348/14-ц
Провадження № 2/188/239/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді
Курочкіної О.М.

при секретарі
Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної
ради

про визнання права власності на
спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Петропавлівської
селищної ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3,
після смерті якого відкрилася спадщина
у вигляді земельної ділянки площею 1.6358
га. розташованої на території
Петропавлівської селищної ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_3 не залишив
розпорядження стосовно належного йому
на день смерті майна.

Позивач є спадкоємцем за законом
другої черги після смерті ОСОБА_3, так
як є його рідною сестрою.

Інші спадкоємці за законом не
зверталися до нотаріальної контори для
належного прийняття спадщини, фактично
відмовилися від неї.

Спадкоємців які б мали право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_3 немає, оскільки
малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх
непрацездатних дітей у спадкодавця
немає.

Позивач звернулася до приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті брата і отримала, як спадкоємець
за законом, 30.01.2014 року свідоцтво про
право на спадщину після смерті брата
ОСОБА_3 на земельну ділянку, що належала
ОСОБА_3 на підставі Державного акту
серії ЯЖ № 384547, виданого 06.10.2008 року.

Проте на іншу земельну ділянку, що
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту серії ДП № 054947,
виданого 20.04.2004 року, нотаріусом
постановою від 06.02.2014 року їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, тобто
через те, що вказаній земельній ділянці
не присвоєний кадастровий номер.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 40 від 17.12.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника,
а так як брат позивача, який є власником
вказаної земельної ділянки вже помер,
то здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 був належним
власником вищевказаної земельної
ділянки, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлялася,
фактично її прийняла, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника, а тому змушена
звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просить
їх задовольнити.

Відповідач надав заяву з проханням
розглянути справу у відсутність
представника Петропавлівської
селищної ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Третя особа по справі представник
Управління Держземагенства у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області пояснила, що
у Державному земельному кадастрі
відсутні відомості щодо земельної
ділянки відповідно до Державного акту
серії ДП № 054947 від 20.04.2004 року та
кадастровий номер не присвоєно, не
заперечує щодо задоволення позовних
вимог.

Свідки, допитані в судовому засіданні
підтвердили, що позивач та ОСОБА_3 були
рідними братом та сестрою, інші
спадкоємці, крім ОСОБА_1, після смерті
ОСОБА_3 відсутні, так як його син помер,
донька з батьком не спілкувалася,
навіть, на похорон не приїздила, інших
рідних не має, спадщину, крім ОСОБА_1
ніхто не приймав.

Вислухавши позивача, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 1.6358 га.
розташованої на території
Петропавлівської селищної ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ДП
№ 054947, виданого 20 квітня 2004 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 від 26.06.2009 року,
копією Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ДП
№ 054947 від 20.04.2004 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишив, а тому має місце спадкування
за законом.

ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_1,
що підтверджується копією посвідки про
народження серії НОМЕР_3 від 25.12.1940
року, копією посвідки про народження
НОМЕР_4 від 26.01.1939 року, копією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_5
підтверджується зміна прізвища
позивача з Бєла на ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Таким чином, позивач є
спадкоємцем за законом другої черги
після смерті ОСОБА_3.

Інші спадкоємці в тому числі і
спадкоємці першої черги за законом не
приймали спадщину після смерті ОСОБА_3,
що підтверджується поясненнями
позивача, свідків, витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
30.01.2014 року, свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 30.01.2014 року, що
підтверджує фактичне прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Спадкоємці які б мали відповідно до ст.
1241 ЦК України право на обов'язкову
частку у спадщині після смерті ОСОБА_3
відсутні, оскільки малолітніх,
неповнолітніх, повнолітніх
непрацездатних дітей у спадкодавця
немає. Батьки ОСОБА_3 померли, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6 від 17.04.2003 року та
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від
12.06.2007 року.

Дані факти не спростовано відповідачем
по справі та постановою приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області про відмову
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.02.2014 року.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 04
грудня 2013 року ОСОБА_1 було надано
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, що
підтверджується копією рішення.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті брата ОСОБА_3, і отримала, як
спадкоємець за законом, 30.01.2014 року
свідоцтво про право на спадщину після
смерті брата ОСОБА_3 на земельну
ділянку, що належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту серії ЯЖ № 384547,
виданого 06.10.2008 року.

Проте на іншу земельну ділянку, що
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту серії ДП № 054947,
виданого 20.04.2004 року, приватним
нотаріусом постановою від 06.02.2014 року
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, тобто
через те, що вказаній земельній ділянці
не присвоєний кадастровий номер, що
підтверджується постановою про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 40 від 17.12.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Вищевказана земельна ділянка
належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом № 1399
ВВА 117013 від 01.12.2003 року, відповідно на
підтвердження його права власності на
земельну ділянку було видано 20.04.2004
року Державний акт на право приватної
власності на землю серії ДП № 054947.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Якщо земельна ділянка була
приватизована, але кадастровий номер
не присвоєно і відомості про неї не
внесені до Державного реєстру земель,
то відповідно до пункту 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про Державний земельний кадастр» їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників.

При цьому, згідно з цим же пунктом,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте, ОСОБА_3,
який є власником вказаної земельної
ділянки вже помер, а тому здійснити
таку державну реєстрацію земельної
ділянки та отримати витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 був належним
власником цієї земельної ділянки, і
його право власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю і вказана земельна
ділянка входить до складу спадщини, що
залишилась після його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельної
ділянки позивач не відмовлялася,
фактично її прийняла, проте через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст., ст. 328, 1216-1218,
1225, 1262,1268 ЦК України, Законом України
«Про Державний земельний кадастр» від
07.07.2011 р. -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Петропавлівської
селищної ради Дніпропетровської
області про визнання права власності
на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом, право
власності на земельну ділянку площею
1.6358 га. розташованої на території
Петропавлівської селищної ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП № 054947
виданого 20.04.2004 року, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна