Справа № 266/5178/13-ц
Провадженя№ 2/266/148/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014
м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді
Дзюба М.В.

при секретарі -
Петрухіной Т.Л..

з участю позивачки
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника співвідповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Іллічівське» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому просила стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь у
відшкодування заподіяної внаслідок
ДТП, яке сталось 16.02.2013 року,
матеріальної шкоди 1500 гривень та
моральної шкоди 15 000 гривень.

В суді позивачка підтримала позовні
вимоги, просила суд її позов
задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на її
користь у відшкодування матеріальної
шкоди 1500 гривень, моральної шкоди - 15 000
гривень. Належного обґрунтування
матеріальної шкоди та її розміру суду
не навела, доказів спричинення такої
шкоди також суду не надала. В
обґрунтування моральної шкоди, яку
вона оцінила в 15 000 гривень на власний
розсуд, не наведши при цьому
обґрунтування розміру, посилалась на
те, що пошкодженням належного їй
автомобіля їй спричинено велику
моральну шкоду, яка полягає в душевних
стражданнях, перенесених нею під час
подальшого ремонту авто приватними
особами. Також вона ночами вимушена
була охороняти свій автомобіль, який
перебував в ремонті, щоб його не вкрали,
а також в цей час у зв'язку із
необхідністю перевезти свою матір до
себе, вимушена була їхати автобусом.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково - лише в частині покладення на
нього обов'язку відшкодувати вартість
франшизи за страховим полісом в
розмірі 510 гривень. В решті позовні
вимоги вважав необґрунтованими та
недоведеними, у їх задоволенні просив
відмовити.

Представника співвідповідача ПАТ «
Страхове товариство «Іллічівське»
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності, позовні вимоги вважав
безпідставними, оскільки після
настання страхової події, страхове
товариство здійснило відшкодування
заподіяної позивачці матеріальної
шкоди в розмірі 7254,21 гривень. Жодних
документів на підтвердження того, що
фактично понесені позивачкою витрати
перевищують розмір відшкодування, ані
до страхової компанії, ані суду ОСОБА_1
не надала. За вимогами діючого
законодавства страхове відшкодування
здійснено виходячи із встановленої
експертною оцінкою пошкодженого
транспортного засобу суми, за мінусом
франшизи в розмірі 510 гривень, яку має
відшкодувати винна особа, тобто
відповідач ОСОБА_2.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16
лютого 2013 року, о 16 годині 50 хвилин, на
вул. Кронштадській в Приморському
районі міста Маріуполя, сталась
дорожньо-транспортна пригода з участю
водіїв ОСОБА_5, який керував
автомобілем ВАЗ-21074 держномер НОМЕР_1,
та ОСОБА_2, який керував автомобілем
«Фольксваген» держномер НОМЕР_2.
Внаслідок зіткнення обидва автомобілі
отримали механічні ушкодження.

Постановою Приморського районного
суду міста Маріуполя від 05.03.2013 року
ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст..124 КУпАП, та на нього
накладене стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 340 гривень . (а.с.4)

За п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,
спричинена внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, спричинена
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно ст..22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну.

Відповідно до звіту №59 про
експертну оцінку транспортного засобу
від 28.02.2013 року, вартість матеріальної
шкоди, що спричинена власникові
автомобіля ВАЗ 210784 держномер НОМЕР_1,
становить 9317,05 гривень.

За розрахунком суми страхового
відшкодування ОСОБА_1 виплачено 7256,21
гривень ( за мінусом франшизи та без
ПДВ) (а.с.4)

Таким чином, позивачка отримала від
страховика страхове відшкодування
спричиненої матеріальної шкоди, а
вартість ПДВ їй може бути відшкодована
у разі надання страховій компанії
документів, що підтверджують фактично
понесені витрати та сплату ПДВ. За
таких обставин та виходячи з того, що
жодних доказів на підтвердження
фактично понесених витрат за межами
розміру отриманого страхового
відшкодування позивачка суду не
надала, її позовні вимоги підлягають
задоволенню лише в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_2 на її користь суми
франшизи в розмірі 510 гривень. В решті
позовні вимоги суд вважає
необґрунтованими та не доведеними, а
тому у їх задоволенні відмовляє.

Стосовно позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди суд
виходив з наступного.

Згідно ст..23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
спричиненої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: в
фізичному болю та стражданнях, які
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим пошкодженням здоров'я; душевних
стражданнях внаслідок протиправної
поведінки відносно її, членів родини
або інших близьких родичів; душевних
стражданнях внаслідок втрати або
пошкодження її майна; приниженні честі
та гідності особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

За ст..1167 ЦК України моральна шкода,
спричинена фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її спричинила, за наявності її вини.

Щодо позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди, то
позивачкою не приведено належного
обґрунтування заподіяння такої шкоди,
її розміру та не надано доказів на
підтвердження її спричинення, а тому
заявлені нею позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 15 000 гривень за умови
своєчасного відшкодування страховиком
спричиненої матеріальної шкоди
відповідно до умов договору
страхування, задоволенню не
підлягають.

Таким чином, прийшовши до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, суд стягує з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки судовий збір в частині вимог
майнового характеру в розмірі 229,40
гривень.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст.10, 58-60, 212-215 ЦПК України,
ст..23, 1166, 1167 ЦК України, п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику по
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», Постановою №4
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 510
гривень та судові витрати в сумі 229,40
гривень.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Донецької області в
місті Маріуполі протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Дзюба М. В.