АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі та платі та
комунальні послуги, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м.
Києва від 30 грудня 2013 року,-

встановила:

13 грудня 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
квартирній платі та платі за
комунальні послуги в сумі 20 052 грн. 78
коп. на користь ЖБК «Авіатор-15».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
проживає в будинку по АДРЕСА_1, який
обслуговує ЖБК «Авіатор-15». Наявні
борги мешканців будинку по квартплаті
та оплаті комунальних послуг в сумі
понад 300 000 грн. паралізують нормальну
роботу кооперативу.

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 30 грудня 2013 року
позовну заяву повернуто позивачу
відповідно до п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову про
стягнення з відповідача суми боргу,
що утворилась станом на 01.11.2013 р. з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних в розмірі 40 729 грн. 19 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав та
просить її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення
позовної заяви, суд першої інстанції
виходив з того, що таку заяву подано без
дотримання вимог ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Такий висновок суду є вірним.

Відповідно до ч. 3 ст.118 ЦПК України
позовна заява щодо вимог, визначених
у частині першій статті 96 цього
Кодексу, може бути подана тільки в разі
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу або скасування його
судом.

Статтею 96 ЦПК України визначено
вимоги, за якими може бути видано
судовий наказ, зокрема частиною 3 цієї
статті передбачено, що судовий наказ
може бути видано, у разі якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості
за оплату житлово-комунальних послуг,
з урахуванням індексу інфляції та
трьох відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Судом встановлено, що вимоги позивача,
викладені у позовній заяві,
складаються з вимог про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, порядок
розгляду яких передбачено ч.1 ст. 96 ЦПК
України саме в порядку наказного
провадження.

За таких обставин при встановленні
зазначених фактів судом першої
інстанції не було порушено норм
цивільного процесуального закону,
зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які є підставою
для скасування ухвали.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
закону та підлягає залишенню без змін
з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів , -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 30 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/3397/2014

Головуючий у суді першої
інстанції:Морозов  М.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.