Справа №2-2491/10 04.03.2014 04.03.2014 04.03.2014
Провадження №22-ц/784/624/14
Справа № 22-ц/784/624/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Руднік Є.М.,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справуза
апеляційною скаргоюОСОБА_4 на заочне
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 липня 2010 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариствао «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4
та ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості.

Позивач вказував, що 27 червня 2008 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_4 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№0, за яким банк надав відповідачу
кредит в розмірі 53 000 доларів США
строком до 27 червня 2029 року, зі сплатою
процентів за ставкою 13,50% річних. За
умовами договору відповідач
зобов'язаний погашати суму кредиту
щомісячними ануїтетними платежами у
розмірі 635 доларів США згідно
погодженого графіку. Пунктами 5.5, 8.1
зазначеного договору передбачено, що у
випадку прострочення по сплаті будь -
яких грошових зобов'язань,
передбачених договором, банк має право
на пред'явлення вимог про дострокове
погашення заборгованості та стягнення
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення.

Також 27 червня 2008 року, між АКІБ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №213843, за яким останній
зобов'язався нести солідарну
відповідальність по усім зобов'язанням
ОСОБА_4 за договором про надання
споживчого кредиту №0.

Крім того, в цей день між банком та
ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки,
за яким позичальник передав в іпотеку
банку належне йому майно, а саме,
будинок АДРЕСА_1.

За твердженням позивача, з березня 2009р.
ОСОБА_4 свої обов'язки за кредитним
договором виконує неналежним чином, у
зв'язку з чим у станом на 04 лютого 2010р.
загальна сума заборгованості
становить 58 019, 13 доларів США, що
еквівалентно 464 222 грн. 64 коп., з яких:
заборгованість за кредитом -
51312,21доларів США, що еквівалентно 410 559
грн. 25 коп., заборгованість за
процентами - 6202,90 доларів США, що
еквівалентно 49 630 грн. 64 коп., пеня -504,02
доларів США, що еквівалентно 4032 грн.75
коп.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з відповідачів на свою
користь в солідарному порядку
вищевказану суму заборгованості.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 22 липня
2010 року позов задоволено, стягнуто у
солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
на користь позивача 58019 доларів 13
центів США, що еквівалентно 464 222 грн. 64
коп. та стягнуто з відповідачів на
користь позивача судові витрати в
розмірі по 910 грн. з кожного.

26 липня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення, у задоволенні якої ухвалою
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 05 серпня 2010 року було
відмовлено.

27 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення, у задоволенні якої ухвалою
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 01 листопада 2010 року було
відмовлено.

16 травня 2011 року ОСОБА_4 знову звернувся
до суду з заявою про перегляд заочного
рішення, яка ухвалою Центрального
районного суду м. Миколаєва від 17
квітня 2012 року - залишена без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив скасувати заочне рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

Заслухавши доповідь судді, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 27 червня 2008 року
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_4 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№0, за яким банк надав відповідачу
кредит в розмірі 53 000 доларів США
строком до 27 червня 2029 року, зі сплатою
процентів за ставкою 13,50% річних. За
умовами договору відповідач
зобов'язаний погашати суму кредиту
щомісячними ануїтетними платежами у
розмірі 635 доларів США згідно
погодженого графіку. Відповідно до п. 8.1
зазначеного договору у випадку
прострочення по сплаті будь - яких
грошових зобов'язань, передбачених
договором, банк має право на
пред'явлення вимог про стягнення пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором 27 червня 2008 року, між АКІБ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №213843, за яким останній
зобов'язався нести солідарну
відповідальність по усім зобов'язанням
ОСОБА_4 за договором про надання
споживчого кредиту №0.

Крім того, в цей день між банком та
ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки,
за яким позичальник передав в іпотеку
банку належне йому майно, а саме,
будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором
установлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишалася, та сплати
належних йому процентів. Пунктом 5.5.
укладеного сторонами кредитного
договору також передбачено, що у
випадку прострочення по сплаті будь -
яких грошових зобов'язань,
передбачених договором, Банк має право
на пред'явлення вимог про дострокове
погашення заборгованості.

Судом встановлено, що свої обов'язки за
кредитним договором ОСОБА_4 виконував
неналежним чином. У зв'язку з
несвоєчасним та не в повному обсязі
погашенням передбачених графіком сум
станом на 04 лютого 2010р. загальна сума
заборгованості становить 58 019, 13
доларів США, що еквівалентно 464 222 грн. 64
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 51312,21доларів США, що еквівалентно 410 559
грн. 25 коп., заборгованість за
процентами - 6202,90 доларів США, що
еквівалентно 49 630 грн. 64 коп., пеня -504,02
доларів США, що еквівалентно 4032 грн.75
коп.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.
526, 549, 552, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України суд
дійшов вірного висновку про стягнення
даної заборгованості з відповідачів в
солідарному порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_4 не отримував гроші за кредитним
договором, так як здійснив
перекредитування зобов'язань іншої
кредитної особи за іншим кредитним
договором, є безпідставними, оскільки
спростовуються наявними у матеріалах
справи письмовими доказами - заявами
від імені ОСОБА_4 на видачу готівки та
укладеним і підписаним між сторонами
договором про надання споживчого
кредиту (а..с. 5-14, 75-77). Свій підпис на
кредитному договорі апелянт не
оспорював. Інші доводи апеляційної
скарги також не спростовують висновків
суду першої інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Отже, суд вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, які
підлягали застосуванню за даними
правовідносинами, дав належну правову
оцінку доказам і дійшов правильного
висновку щодо задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 22 липня 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді