Головуючий суду 1 інстанції - Шапутько
Доповідач - Дмитрієва Л.Д.
Справа № 406/1319/14
Провадження № 22ц/782/1627/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Заіка В.В.Лозко Ю.П.,

при секретарі:Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 13 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Алчевськпастранс» про компенсацію
середнього заробітку за час затримки
розрахунку і відшкодування заподіяної
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача, в якому просив
стягнути з нього компенсацію
середнього заробітку за час затримки
розрахунку по день фактичного
розрахунку (78 днів з 04.12.2013 по 19.02.2014) у
розмірі 8402,16 грн. та моральний збиток у
розмірі 5000 грн. В обгрунтування
позовних вимог зазначив, що з 15.12.2011 він
працював в КП «Алчевськпастранс» на
посаді начальника служби організації
руху лінійного контролю та збору
виручки, 18.10.2013 звільнений на підставі
ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.
Заборгованість по заробітній платі
становить 4002,14 грн., з дати звільнення
та до часу звернення до суду розрахунок
не проведений. Моральна шкода
заподіяна тим, що позивач весь час
переживав з приводу існування своєї
сім'ї, внаслідок чого він і його сім'я
були позбавлені нормального життєвого
спілкування. заочним рішенням
Алчевського міського суду Луганської
області від 03.12.2013 з КП
«Алчевськпастранс» на його користь
стягнуто заборгованість по заробітній
платі в сумі 9132,05 грн.. середній
заробіток за час затримки розрахунку в
розмірі 4739, 68 коп., моральну шкоду у сумі
2000 грн., вказане рішення суду набрало
законної сили та пред'явлено до
примусового виконання, проте на час
розгляду даної справи перше рішення
суду не в повному обсязі не виконано,
лише частково стягнуто заборгованість
по заробітній платі. Моральну шкоду
обґрунтував тим, що йому причинені
душевні хвилювання неможливістю
нормальним чином утримувати родину.
Крім того, батько позивача хворів на
тяжку хворобу та 24.01.2014 помер. Оскільки
відповідач не виконав своїх
зобов'язань по виплаті належних ОСОБА_3
сум, позивач вимушений був розшукувати
та позичати грошові кошти на лікування
батька, а потім і на його поховання, що
спричинило позивачеві великі моральні
страждання.

Заочним рішенням Алчевського
міського суду Луганської області від 13
березня 2014 року у задоволенні позовних
вимог було - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить заочне рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити вимоги у повному обсязі і
стягнути з КП «Алчевськпастранс» на
користь ОСОБА_3 компенсацію середнього
заробітку за час затримки розрахунку
по день фактичного розрахунку (78 днів з
04.12.2013 року по 19.02.2014 рік) у розмірі 8402,16
грн., стягнути з КП «Алчевськпастранс»
на користь ОСОБА_3 відшкодування
моральних збитків в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд 1 інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у позовних вимогах, суд
першої інстанції виходив з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом,
вимоги якого фактично стосуються
невиконання судового заочного рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 03.12.2013.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП
України, в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені у ст. 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

З аналізу зазначеної норми права
вбачається, що чинним трудовим
законодавством, зокрема ст. 117 КЗпП
України, не передбачено стягнення
середнього заробітку за час
невиконання судових рішень у трудових
спорах.

Враховуючи, що Положення про
порядок компенсації працівникам
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України №1427 від 20.12.1997, ст. 237-1
КЗпП України на відносини, що виникли з
примусового виконання судових рішень у
трудових спорах не розповсюджуються,
такі правовідносини регулюються ЗУ
«Про виконавче провадження», а тому до
них не підлягає застосуванню ст. 117 КЗпП
України, виходячи з чого позовні вимоги
в частині сплати середнього заробітку
за час затримки розрахунку задоволенню
не підлягають, з чим погоджується
судова колегія.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачем не надано належних доказів
невиконання заочного рішення суду від
03.12.2013 та наявності заборгованості,
оскільки довідка по заборгованості по
середній заробітній платі, долучена до
матеріалів справи, датована 22.10.2013,
тобто до ухвалення вищевказаного
рішення суду.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
відмови у відшкодуванні моральної
шкоди, оскільки вимога про
відшкодування моральної шкоди є
похідною від вимоги про стягнення
середнього заробітку.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку судом першої інстанції при
розгляді вказаної справи не допущено
порушення норм процесуального та
матеріального права,висновки суду
відповідають вимогам закону та
обставинам справи.

Таким чином, судова колегія не
вбачає підстав для скасування або
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги не спростовують вірних
висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України
судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Алчевського міського
суду Луганської області від 13 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності
негайно, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: