Справа № 715/162/14-ц
Провадження № 2/715/178/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретаря судового засідання Ткач О.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 Лучіки Василівни та ОСОБА_2 про стяг нення заборгованості, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 Лучіка Василівна про припинення дії договору поруки та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 Лучіки Василівни до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Лучіки Василівни, ОСОБА_2 про стяг нення солідарно заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 29 384 доларів США під 13,90% річних терміном до 14.02.2018 року. Виконання зобовязань за кредитним договором №0 було забезпечено договором поруки №179938 від 15.02.2008 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_2, який зобовязався відповідати солідарно з ОСОБА_4 за кредитними зобовязаннями. Відповідачі свої зобовязання не виконали, а тому станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 22 650,06 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості 18 786,72 доларів США, заборгованості по процентам 3 230,29 доларів США, пені за прострочення сплати по кредиту 464,76 доларів США, пені за прострочення сплати процентів 168,29 доларів США. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 22 650,06 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.01.2014 року дорівнює 181 041,95 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заву до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення дії договору поруки, вказавши на те, що 16.02.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності як поручителя, при цьому ця додаткова угода укладалась без його згоди. Просить суд припинити дію договору поруки №179938, укладеного між ним та ПАТ «УкрСиббанк» 15 лютого 2008 року.

Відповідач ОСОБА_4 Лучіка Василівна подала зустрічну позовну заяву до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, вказавши на те, що у пункті 1.3.1 кредитного договору зазначено, що кредит надається під 13.9% річних. Однак у графі 7 додатку №1 вказана реальна процентна ставка 21,58%. Установа банку при укладенні зазначених додаткових угод свідомо не поставила її до відома про здійснення реструктуризації, яка фактично відбулась, в той час як вона цього не усвідомлювала, що у свою чергу призвело до збільшення відсотків на суму 1727,42 дол. США. Суду та експерту установа банку не надала додаток №1 до додаткової угоди №1 від 16.02.2009 року, що дає можливість зробити висновок про те, що банк умисно приховує вказаний документ з метою уведення позичальника в оману в частині не доведення до його відома дійсних намірів банку щодо проведення реструктуризації. Про те, що додаткові угоди укладались з метою введення позичальника в оману свідчать і ті факти, що вказані угоди не надавались поручителю для підпису і як наслідок їх укладення не були внесені зміни до договору іпотеки, рівно як і не відбуло державної реєстрації вказаної процедури. Під час укладення додаткових угод їй не було надано визначення сукупної вартості кредиту. Вважає, що наведені факти свідчать про намір АКІБ «УкрСиббанк» ввести її в оману, а тому є необхідні підстави для визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічних позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник і представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнали, просили суд задовольнити їхні зустрічні позови, а у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають до часткового задоволенню, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

Так, із кредитного договору №0 вбачається, що позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 29 384 доларів США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.02.2018 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, проценти за користування кредитом у розмірі 13,90% річних.

З додатку №1 Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту, який є невідємною частиною договору №0 від 15 лютого 2008 року вбачається, що станом на 02.2018 року, тобто на кінцевий термін дії кредитного договору, проценти за користування кредитом складають 29292,49 доларів США.

В забезпечення виконання кредитного договору, 15.02.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №179938, згідно з яким останній зобовязався відповідати солідарно з ОСОБА_4 за кредитними зобовязаннями.

Відповідно до пункту 2.1. договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою поручителя розуміють візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової згоди з такими змінами або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями або укладанням поручителем додаткової угоди до договору поруки щодо внесення відповідних змін.

Судом встановлено, що в порушення вищенаведених вимог договору, без згоди поручителя ОСОБА_2, 16 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0.

Як вбачається з висновку судово-економічної експертизи від 25 липня 2014 року внаслідок укладення додаткової угоди 16 лютого 2009 року до кредитного договору №0 збільшилася сума відсотків, необхідних до сплати позичальником на 1727,42 долари США. Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що сума необхідних до сплати відсотків за кредитним договором не входить до поняття «обсяг відповідальності поручителя за кредитним договором» як безпідставні.

Відповідно до вимог ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, дію договору поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 необхідно припинити.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого 10.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 22 650,06 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості 18 786,72 доларів США, заборгованості по процентам 3 230,29 доларів США, пені за прострочення сплати по кредиту 464,76 доларів США, пені за прострочення сплати процентів 168,29 доларів США. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 Лучіки Василівни до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» банк зобовязаний у письмовій формі повідомити позичальника про умови кредитування, орієнтовну та сукупну вартість кредиту шляхом надання йому складеного бюлетеня, довідки або повідомлення в яких має бути обовязково зазначено: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови-мету, для якої споживчий кредит може бути використаний; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відомостей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговування та повернення, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що вказана у згадуваному вище положенні ЗУ «Про захист прав споживачів» інформація була доведена до позичальника перед укладенням кредитного договору.

Разом з тим, як вбачається з висновку судово-економічної експертизи та пояснень експерта ОСОБА_6, наданих нею в судовому засіданні, в додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 лютого 2008 року не вірно визначена реальна відсоткова ставка даного кредиту, що призвело до невірного визначення абсолютного значення подорожчання кредиту в доларах США, а саме така ставка згідно договору є вищою, ніж це є насправді. Однак, така відмінність у розрахунках між кредитним договором та висновком судово-економічної експертизи зумовлена відмінностями в методиках проведення розрахунків, що було підтверджено експертом в судовому засіданні. Більш того, зазначення вищої, ніж фактична, реальної ставки в умовах кредитного договору, на думку суду, не порушує права позивачка ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно припису ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ст. 204 ЦК України вказує на те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 абз.2 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вчиняти дії, що вважаються нечесною підприємницькою практикою.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика. При цьому п.2 абз.2 ч.1 ст. 19 вказаного Закону визначено нечесну підприємницьку практику як будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Як вбачається з абз.2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх зустрічних позовних вимог.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 551, 553-555, 559, 610-612, 625 1048, 1050,1054 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Лучіки Василівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с. Тереблече, вул. Миру 9, Глибоцького району, Чернівецької області на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 лютого 2008 року в розмірі 22 650 (двадцять дві тисячі шістсот пятдесят) доларів США 06 центів, що за курсом НБУ станом на 10.01.2014 року становить 181 041 (сто вісімдесят одну тисячу сорок одну) гривню 95 копійок на р/р № 0113, код 09807750, МФО 351005, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень 41 копійка.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити.

Припинити дію договору поруки між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 №179938, укладеного на забезпечення кредиту по договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 лютого 2008 року.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 Лучіки Василівни відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: