Справа № 738/597/14-ц
№ провадження 2/738/164/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської
областi в складi:

головуючого - суддi Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернiгiвської областi цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на час
навчання у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, і до
закінчення навчання, але не більше як
до досягнення ним двадцяти трьох років.
Позов мотивує тим, що він є студентом 1
курсу біолого-технологічного
факультету напрямку підготовки
«Технологія виробництва і переробки
продукції тваринництва» денної форми
навчання Сумського національного
аграрного університету, в зв'язку з чим
несе витрати по оплаті за навчання та
отримання додаткових освітніх
спецкурсів, за проживання, придбання
підручників та канцелярських товарів,
за проїзд до місця навчання, а тому
потребує матеріальної допомоги.
Відповідач на даний час оформляється
на пенсію, має у власності нерухоме
майно, а тому має можливість надавати
грошову допомогу.

У судове засідання позивач та третя
особа ОСОБА_5 не з'явилися, надали до
суду заяви про розгляд справи без їх
участі, просили задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги визнав частково, не заперечував
проти стягнення з його довірителя на
користь повнолітнього сина на час
навчання аліменти у розмірі 1/10 частини
доходів, посилаючись на те, що
відповідач є інвалідом другої групи,
тяжко хворіє, тривалий час перебуває
на стаціонарному лікуванні в
Чернігівській міській лікарні №2 та
згідно з висновком лікаря потребує
стаціонарного лікування не менше
чотирьох разів на рік, що тягне за собою
значні витрати. Зазначив, що відповідач
не відмовляється від утримання
повнолітнього сина й раніше
неодноразово надавав йому матеріальну
допомогу, а також просив врахувати
майновий стан матері позивача,
отримання останнім стипендії.
Зазначив, що понесені позивачем
витрати на поглиблене вивчення
іноземної мови та отримання додаткових
освітніх спецкурсів є додатковими
витратами в розумінні ст. 185 СК України,
а тому не повинні братися судом до
уваги під час розгляду даної справи.

Заслухавши представника відповідача,
дослiдивши матерiали справи та докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками
повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3).

Як вбачається з довідки Сумського
національного аграрного університету
від 14 січня 2014 року за № 575, ОСОБА_3
навчається на І курсі
біолого-технологічного напряму
підготовки «Технологія виробництва і
переробки продукції тваринництва»
денної форми навчання, строк
закінчення навчального закладу - 01
липня 2017 рік (а.с.4). Останній
зареєстрований в гуртожитку за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 2).

Вiдповiдно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітній син, дочка продовжує
навчання і у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років, за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
20 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Правом звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів у цьому випадку
має той з батьків, з ким проживає
повнолітня дитина, а також сама дитина,
яка продовжує навчання.

Зазначена норма закону передбачає
обов'язок батьків надавати матеріальну
допомогу повнолітній дитині саме у
зв'язку з її навчанням, в т.ч. враховуючи
не тільки оплату за навчання та проїзд
до навчального закладу, а й вартість
підручників, витрати для забезпечення
побутових умов.

Як вбачається із довідки Сумського
національного аграрного університету
від 14 січня 2014 року за № 575 та довідки
про доходи від 16 квітня 2014 року, форма
навчання ОСОБА_3 - державна. Останній з
вересня 2013 року по січень 2014 року
включно отримував стипендію у розмірі
730 грн., а у листопаді 2013 року, окрім
стипендії, ще й премію у розмірі 1 460
грн.. У лютому та березні 2014 року ОСОБА_3
стипендія не нараховувалась (а.с.4, 78).

Відповідно до умов договору про
надання додаткових освітніх
спецкурсів №114 від 22 серпня 2013 року,
ОСОБА_3 отримує додаткову освітню
послугу за спеціальною програмою,
загальна вартість якої відповідно до
кошторису становить 6 800 грн., із
розрахунку 1 700 грн на рік (а.с.5). 30
серпня 2013 року ОСОБА_4 сплачена сума 1 700
грн. відповідно до вказаного договору,
що підтверджується квитанцією від 30
серпня 2013 року (а.с. 8).

Також матеріалами справи
підтверджується, що позивач поніс
витрати за користування інтернетом у
розмірі 115 грн. та за поглиблене
вивчення іноземної мови у розмірі 2 350
грн., договір про що на запит суду не
надав (а.с. 9,10).

Вартість проживання позивача у
гутожитку за час навчання на першому
курсі становить 2 280 грн., що
підтверджується квитанцією №6732.971.1 від
17 липня 2013 року (а.с.7).

Таким чином, у зв'язку з продовженням
навчання позивач потребує
матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 цього кодексу. При
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

За правилом, встановленим ст. 183 СК
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлена ІІ
група інвалідності внаслідок
загального захворювання на строк до 01
січня 2015 року. (а.с.28).

Останній перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Менському районі та одержує пенсію по
інвалідності з 05 грудня 2013 року в
розмірі 4 162,03 грн., що підтверджується
довідкою №397 від 07 квітня 2014 року,
наданою на запит суду Управлінням
Пенсійного фонду України в Менському
районі Чернігівської області (а.с.39).

Згідно з довідкою Чернігівської
міської лікарні №2 від 03 квітня 2014 року
ОСОБА_3 з 01 квітня 2014 року знаходиться
на лікуванні в урологічному відділенні
Чернігівської міської лікарні №2 та у
зв'язку з хронічним захворюванням
нирок потребує стаціонарного
лікування не менше чотирьох разів на
рік (а.с.53). З довідки до акту огляду
МСЕК серії АВ № 0128061 від 05 грудня 2013
року вбачається, що останньому
протипоказані фізичні та
психоемоційні перевантаження,
переохолодження (а.с.28).

За даними Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, ДАІ 7404 за
ОСОБА_4 значиться зареєстрованим
автомобіль TOYOTA COROLLA, номерний знак
НОМЕР_1 (а.с.22, 23).

Згідно з наданої на запит суду
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
та Інформацією з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, відомості
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно щодо
запитуваної особи, а саме відповідача,
відсутні (а.с. 44, 45). Зазначеним
спростовуються доводи позивача про
наявність у власності відповідача
декількох об'єктів нерухомого майна.

Визначаючи розмір аліментів, який
необхідно стягувати з відповідача на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, суд враховує також
положення СК України у відповідності
із яким, правове зобов'язання по
утриманню повнолітніх дітей, які
продовжують навчання покладено в
рівній мірі на обох батьків. Зокрема,
суд враховує, що ОСОБА_5 - матір
позивача, працює у КЗОЗ «Менська
центральна районна лікарня» та отримує
заробітну плату, що підтверджується
довідкою про доходи від 07 квітня 2014
року № 54 (а.с.42).

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи
представника відповідача про те, що
понесені позивачем витрати на
поглиблене вивчення іноземної мови та
отримання додаткових освітніх
спецкурсів є додатковими витратами в
розумінні ст. 185 СК України, оскільки
відповідно до положень ст. 201 СК України
до відносин між батьками і
повнолітніми дочкою, сином щодо
надання їм утримання застосовуються
норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.
Застосування положень ст. 185 СК України
щодо стягнення додаткових витрат на
повнолітню дитину не передбачено.

На підставі викладеного та враховуючи,
що батьки зобов'язані утримувати
повнолітніх дітей, які навчаються, за
умови, що вони можуть надавати таку
допомогу, а повнолітня дитина потребує
допомоги у зв'язку із навчанням,
відповідач отримує пенсію, а тому може
надавати таку допомогу і не заперечує
проти її надання своєму синові,
враховуючи стан здоров'я та
матеріальний стан відповідача,
відсутність у нього інших утриманців,
суд вважає за необхідне стягнути
аліменти з відповідача на користь
позивача у розмірі 1/8 частини всіх
видів доходів щомісяця на період його
навчання в Сумському національному
аграрному університеті, тобто до 01
липня 2017 року, але не більше як до
досягнення ним 23 років, починаючи з 17
березня 2014 року.

Оскільки позивач є повнолітнім, то
положення ст. 182 СК України щодо
мінімального розміру аліментів, а саме
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, не можуть
бути застосовані.

У разі зміни матеріального стану або ж
покращення стану здоров'я відповідача,
позивач не позбавлений можливості
звернутися до суду з вимогою про зміну
розміру аліментів на свою користь в
будь-який інший час до досягнення ним 23
річного віку.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави.

Керуючись ст. ст.182, 191, 199-201 Сімейного
кодексу України, ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 212-215, 367
ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на час навчання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на період його
навчання в розмірі 1/8 частини заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 17
березня 2014 року і до закінчення
навчання - 01 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. судового
збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення алiментiв у
межах суми платежу за один місяць
пiдлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Суддя
Н.В. Волошина

Суддя
Н. В. Волошина