Справа № 344/2630/14-ц
Провадження № 4-с/344/32/14
У Х В А Л А

07 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду скаргу ОСОБА_1 на
постанову від 14.04.2009 року державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Микитина
О.Б. щодо накладення арешту на нерухоме
майно ОСОБА_1 та зняття цього арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
постанову від 14.04.2009 року державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Микитина
О.Б. щодо накладення арешту на нерухоме
майно ОСОБА_1 та просив зняти такий
арешт, оскільки це порушує право
власності на майно заявника та членів
його родини.

Державний виконавець та заявник у
судове засідання не з'явилися. Заявник
подав суду клопотання, в якому просив
розгляд скарги проводити за його
відсутності. Враховуючи положення
розділу VII ЦПК України щодо строку
розгляду заяв, пов'язаних з виконанням
судових рішень, суд вважає, що заяву
слід розглянути за відсутності
державного виконавця та заявника,
надіславши їм копію ухвали для
забезпечення можливості оскарження з
моменту отримання, що не позбавить їх
права на справедливий розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Суд вважає, що строк подання скарги
заявником пропущено з поважних причин,
а тому, з метою захисту прав та
інтересів боржника, його слід поновити.

Відповідно до витягу № 12790137 від 14.11.2013
року з Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно про реєстрацію
обтяження, арешт майна боржника ОСОБА_1
накладено за постановою державного
виконавця № без номеру, виданою 14.04.2009
року (а.с. 7).

Листом № 04-В22/02-19/5934-1 від 23.12.2013 року
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_1 повідомлено,
що на майно боржника ОСОБА_1 зазначеним
відділом накладався арешт (а.с. 5).

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Таким чином, оскільки з досліджених
матеріалів справи вбачається, що
заявник ОСОБА_1 є боржником у
виконавчому провадженні, при розгляді
скарги суд з'ясовував наявність
добровільного виконання ним рішення,
як підстави для усунення обмежень щодо
прав заявника.

Жодних доказів, які б свідчили про
фактичне виконання чи відсутність
зобов'язання щодо виконання боржником
ОСОБА_1 рішення, на забезпечення
виконання якого державним виконавцем
накладено арешт, заявником суду не
представлено.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, перевіривши чи діяв державний
виконавець відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямована
ця дія; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд вважає, що
підстав для визнання неправомірними
дій державного виконавця, спрямованих
на виконання рішення шляхом винесення
постанови про накладення арешту на
майно заявника, немає, а тому у
задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 383-388 ЦПК
України, ст.ст. 11, 26, 47 Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись
ст.ст. 209-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на
постанову від 14.04.2009 року державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Микитина
О.Б. щодо накладення арешту на нерухоме
майно ОСОБА_1 та зняття цього арешту -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Бойчук О.В.