УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Височанської
селищної ради Харківського району
Харківської області про виділення
частини будинку в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом, який в ході судового
розгляду уточнювала, до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, Височанської селищної ради
Харківського району Харківської
області про виділення частини будинку
в натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначала, що
вона, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
співвласниками будинку АДРЕСА_1.

Вказувала, що їй належить 3/7 частини
вищевказаного житлового будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Сьомою
Харківською державною нотаріальною
конторою 11 серпня

2010 року, реєстр № 5-667; ОСОБА_4 належить
4/21 частини зазначеного будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Десятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 20 січня

2011 року, реєстр № 1-98; ОСОБА_5 належить 2/21
частини зазначеного будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого Десятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 20 січня

2011 року реєстр № 1-100; ОСОБА_7 належить 2/7
частини зазначеного будинку на
підставі дублікату свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого Дванадцятою Харківською
державною нотаріальною конторою 30
вересня 2005 року, реєстр № 6-226.

Оскільки сторони не можуть дійти
згоди щодо порядку користування
спільною власністю, позивач звернулася
до суду з позовом, у якому просила
виділити в натурі частину в житловому
будинку АДРЕСА_1 відповідно до першого
варіанту розподілу житлового будинку і
надвірних будівель, наданого висновком
судової будівельно-технічної
експертизи

від 29 липня 2013 року № 3883/6729/6730, а саме,
виділити їй приміщення: житлову
кімнату 1-2 площею 10,9 кв. м, житлову
кімнату 1-3 площею

14,4 кв. м у будинку літ. "А-1", частину
кухні 1-1 площею 4,7 кв. м у

літ. "А1-1", а також надвірні будівлі:
ґанок літ. "а", гараж літ. "В", вбиральню
літ. "Д", 1/2 огорожі № 1, огорожу № 2,
хвіртку № 3, водопровід літ. "К";
встановити порядок роздільного
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно додатку № 2
до висновків судової
будівельно-технічної експертизи від 29
липня 2013 року № 3883/6729/6730, визнати право
власності на самовільну будівлю
вбиральні літ. "Д".

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від

25 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Поділено між
співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 житловий будинок, надвірні
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, та
виділено:

ОСОБА_3 виділено її ідеальну частку -
3/7 за житловим будівлями: в будинку літ.
"А-1" житлові кімнати "1-2" площею 10,9 кв. м
та "1-3" площею 14,4 кв. м, частину кухні "1-1"
площею 4,7 кв. м, надвірні споруди: ганок
літ. "а"; гараж літ. "В"; вбиральню літ. "Д";
1/2 частини огорожі № 1; огорожу № 2;
хвіртку № 3; водопровід літ. "К", та
покладено на

ОСОБА_3 розробку дозвільної
документації та переобладнання: між
приміщеннями "1-2" та "1-5" закласти
дверний проріз; звести перегородку в
приміщенні "1-1", переобладнавши в
приміщення "1-1" площею 8,0 кв. м та
приміщення "1-6" площею 4,7 кв. м та
використовувати останнє як коридор
(тамбур) глибиною не менше 1,5 м;
улаштувати вихід з тамбуру на вулицю;
демонтувати стіну між приміщеннями "1-2"
та "1-3", улаштувати стіну в приміщенні
"1-2", переобладнавши в приміщення "1-2"
площею 10,3 кв. м та приміщення "1-3" площею
15,0 кв. м; переобладнати приміщення "1-2", в
якій організувати приміщення кухні, а
приміщення "1-3" використовувати, як
житлову кімнату; улаштувати двірний
проріз між приміщеннями "1-6" та "1-2".
Визнано за ОСОБА_3 право власності на
вбиральню літ. Д, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виділено їхню
ідеальну частку - 4/7 за житловими
будівлями: в будинку літ. "А-1" житлову
кімнату

"1-4" площею 8,5 кв. м та "1-5" площею 9,9 кв. м; в
прибудові літ. "А1-1" частину кухні "1-1"
площею 8,0 кв. м, надвірні споруди: льох
літ. "Б";

1/2 частини огорожі № 1 та покласти на
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 розробку
дозвільної документації та
переобладнання: демонтувати стіну між
приміщеннями "1-5" та "1-4", переобладнавши
на приміщення "1-4" площею 18,4 кв. м; піч, що
знаходиться в приміщенні "1-5", провести
заходи, щодо переобладнання несучих
конструкцій житлового будинку,
використовувати приміщення "1-4" як
житлову кімнату, площею 18,4 кв. м;
улаштувати вихід з приміщення "1-1".

Визначено порядок користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
та виділено:

ОСОБА_3 виділено в користування
земельну ділянку площею 300,00 кв.м межа
розподілу проходить: від червоної
лінії по АДРЕСА_2, розділивши огорожу на
ділянки розмірами 5,2 м та 11,3 м по прямій
лінії довжиною 2,95 м.; далі по лінії
розподілу житлового будинку; від
житлового будинку по прямій лінії
довжиною 1,0 м поворот праворуч, по
прямій лінії довжиною 3,0 м поворот
ліворуч, по прямій лінії довжиною 28,3 м,
до границі земельної ділянки,
розділивши огорожу на ділянки
розмірами

13,2 м та 3,3 м.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виділено в
користування земельну ділянку площею
400,00 кв. м та покладено на ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6 улаштування хвіртки для
проходу на територію, що виділяється в
їх користування. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 лютого 2014
року рішення Харківського районного
суду Харківської області від 5 жовтня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, Височанської селищної ради
Харківського району Харківської
області про виділення частини будинку
в натурі та встановлення порядку
користування земельною ділянкою
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Харківської області від 17 лютого 2014
року та залишити в силі рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 25 жовтня 2013
року, мотивуючи свої вимоги порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із можливості
визначити порядок виділу 3/7 частини
домоволодіння за першим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 29 липня 2013 року

№ 3883/6729/6730.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що не
надано документів на узгодження
проведення переобладнань,
необхідність яких передбачена
експертизою, із відповідними
державними органами.

Проте повністю з такими висновками
погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників
про поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів
суди повинні враховувати роз'яснення,
викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня
1991 року № 7 "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок".

Зокрема, виходячи з положень ст. ст.
183, 367 ЦК України, та роз'яснень,
викладених у п. п. 6, 7 зазначеної
постанови, виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку, він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради (ст.
152 ЖК України).

Судом установлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 належить 3/7 частини
вищевказаного житлового будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Сьомою
Харківською державною нотаріальною
конторою 11 серпня

2010 року, реєстр. № 5-667; ОСОБА_4 належить
4/21 частини зазначеного будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого Десятою
Харківською державною нотаріальною
конторою 20 січня 2011 року реєстр № 1-98;
ОСОБА_5 належить 2/21 частини зазначеного
будинку на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Десятою Харківською державною
нотаріальною конторою 20 січня 2011 року
реєстр № 1-100; ОСОБА_7 належить 2/7 частини
зазначеного будинку на підставі
дублікату свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
Дванадцятою Харківською державною
нотаріальною конторою 30 вересня 2005
року, реєстр № 6-226.

По справі проведено судову
будівельно-технічну експертизу

від 29 липня 2013 року № 3883/6729/6730, якою
запропоновано три варіанти поділу
частини житлового будинку.

За першим варіантом розподілу
співвласниці ОСОБА_3 на ідеальну частку
3/7 частини житлового будинку та
надвірних будівель виділяється
приміщень і будівель на суму 42 542 грн,
арифметична частина - 58/100, а
співвласникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
суму 30 713 грн арифметична частина - 42/100.

Для здійснення запропонованого
варіанту розподілу житлового будинку
необхідно виконати переобладнання.

Для здійснення всіх перепланувань та
переобладнань житлового будинку
необхідно розробити проектну
документацію (проектні пропозиції або
робочий проект) проектною
організацією, яка має ліцензію на
проведення таких видів робіт і
представити їх на погодження з
місцевими органами виконавчої влади.
Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю, на
підставі затвердженої у встановленому
порядку проектної документації, при
наявності дозволу виконкому місцевої
Ради народних депутатів, погоджень
органів державного нагляду та органів,
що видають технічні умови на
прокладання інженерних мереж, газового
господарства і держпожінспекції.

За першим варіантом порядку
користування земельною ділянкою
пропонується співвласниці ОСОБА_3
виділити в користування земельну
ділянку площею 300 кв. м, що відповідає
ідеальній частці, а співвласникам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - 400,00 кв. м., що
відповідає їх ідеальній частці.

Для запропонованого варіанту
порядку користування земельною
ділянкою необхідно влаштувати хвіртку
для проходу на територію, що
виділяється в користування
співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК України звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобовязана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір, суд на вказане уваги
не звернув, вийшов за межі позовних
вимог та виділив відповідачам частину
спірного будинку, хоча позивачка
ставила питання про виділ лише
належної їй частини.

Крім того у порушення вимог ст. 212, 213
ЦПК України суд першої інстанції не дав
належної оцінки іншим запропонованим
варіантам розподілу житлового будинку,
а послався лише на те, що всі варіанти
передбачають переобладнання, не
притягнув до участі у справі всіх
зацікавлених осіб та не з?ясував думку
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, не
перевірив, чи затверджена у
встановленому порядку проектна
документація, при наявності дозволу
виконкому місцевої ради народних
депутатів, чи існують погодженя
органів державного нагляду та органів,
що видають технічні умови на
прокладання інженерних мереж, газового
господарства і держпожінспекції.

Отже при вирішенні спору, суд у
порушення вимог статей 213-

214 ЦПК України на вказане уваги не
звернув, що в силу ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування ухвалених у
справі рішень з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від

25 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від

17 лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.І. Євтушенко

Судді:Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

2

№ 6-13121св14Категорія:Головуючий у першій
інстанції: Пілюгіна О.М.
Доповідач: Євтушенко О.І.