УХВАЛА

іменем України

7 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Карпенко С.О.,

Ситнік О.М.,
Юровської
Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Луганське енергетичне об'єднання» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
збитків,

за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (далі - ТОВ
«ЛЕО») звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування
збитків.

Посилалися на те, що під час перевірки,
проведеної 13 березня 2013 року з метою
обстеження приладу обліку
електроустановок та електропроводки
за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено,
що відповідач ОСОБА_3 порушив п.п. 9.42
Правил користування електричною
енергією для населення шляхом
самовільного підключення електричної
проводки до електричної мережі, яка не
належить енергопостачальнику, а саме:
підключення «фазного» та «нульового»
проводу поза приладом обліку з точкою
підключення в між етажному РІД 0,4 кВ
житлового будинку АДРЕСА_1; при
підключенні навантаження і
відключенні запобіжників електрична
енергія споживається, електричним
лічильником не враховується, що є
розкраданням електричної енергії.
Просив стягнути з відповідача збитки у
розмірі 6 259,88 грн.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 10 грудня 2013 року
позовні вимоги ТОВ «ЛЕО» задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Луганське
енергетичне обʼ?єднання» збитки у
розмірі 1 749 грн 02 коп. Стягнуто з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЛЕО» судовий
збір у розмірі 229 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 10 лютого

2014 року рішення Алчевського міського
суду Луганської області від

10 грудня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ТОВ «ЛЕО» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«ЛЕО» - Білан К.О. порушує питання про
скасування рішення Алчевського
міського суду Луганської області від 10
грудня 2013 року і рішення апеляційного
суду Луганської області від 10 лютого 2014
року та просить ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
мало місце порушення правил
користування електроенергією,
внаслідок чого позивачеві завдано
збитків, розмір яких позивачем
визначено неправильно, при розрахунку
розміру яких необхідно було керуватися
п.п. «б» п.п. 3.3 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією, у
зв'язку з чим підлягають стягненню
збитки з розрахунку за 182 дня у розмірі
1749,02 грн з дня виявлення порушення до
дня останньої контрольної перевірки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги не заявлені до одного із
співвласників квартири, посилаючись на
ст. 33 ЦПК України.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх без повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, прав і обов'язків сторін у цих
правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 29 грудня 2008 року квартира АДРЕСА_1,
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_4 - Ѕ частки квартири та
членам її сім'ї ОСОБА_7 - Ѕ частки
квартири.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженою постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 22
листопада 1999 року № 1416 та Правилами
користування електричною енергією для
населення (далі - Правила).

За положеннями ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
Правил згідно із законодавством
України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Із матеріалів справи вбачається, що 13
березня 2013 року складено акт в квартирі
АДРЕСА_1 в присутності споживача
ОСОБА_3, представниками позивача
проведено перевірку та і виявлено
порушення Правил, які полягають у
підключенні «фазного» та «нульового»
проводу поза приладом обліку з точкою
підключення в між етажному РІД 0,4 кВ
житлового будинку № 26; при підключенні
навантаження і відключенні
запобіжників електрична енергія
споживається, електричним лічильником
не враховується, що є розкраданням
електричної енергії.

Згідно з п. 53 Правил у випадку виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем Правил, в тому
числі фактів розкрадання
електроенергії складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Споживач має право внести в акт свої
зауваження.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд на порушення вимог ст.
214 ЦПК України не звернув уваги на
обставини, які мають значення для
вирішення справи.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, вислухавши пояснення сторін у
справі, суд першої інстанції дійшов по
суті правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог, оскільки
порушення правил користування
електроенергією мало місце, внаслідок
чого позивачеві завдано збитків, які
підлягають стягненню з розрахунку за 182
дні у розмірі 1749,02 грн з дня виявлення
порушення до дня останньої контрольної
перевірки.

За таких обставин, ураховуючи те, що
апеляційним судом помилково скасовано
рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно із законом, рішення
апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 10 лютого 2014 року,

скасувати, а рішення Алчевського
міського суду Луганської області від 10
грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:О.І.
Євтушенко С.О. Карпенко О.М. Ситнік
Г.В. Юровська