АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2795/14
Головуючий 1 інст.: Калиновська Л.В.
Справа №2010/5042/12
Доповідач: Крилова Т.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Маміної О.В.,

- Борової С.А.,

при секретарі - Карамишевій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 24 січня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення неустойки внаслідок
заборгованості по сплаті аліментів,-

В С Т А
Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки внаслідок заборгованості по
сплаті аліментів.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що 06.07.2011 р. Дергачівським районним
судом Харківської області винесено
рішення про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі 950 грн. щомісяця до
повноліття дитини.

Постановою державного виконавця від
26.08.2011р. відкрито виконавче провадження
по стягненню з ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки, але відповідач
ухиляється від сплати аліментів. За її
підрахунком, виходячи з розрахунку
здійсненого державним виконавцем
загальна сума заборгованості станом на
30.11.2012р. складає 19000 грн., а сума
неустойки за прострочення сплати
аліментів за період з 14.04.2011р. по 30.11.2012р.
становить 55043 грн.

З урахуванням уточнень до позовних
вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь неустойку за прострочення
сплати аліментів в сумі 55043 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 2000
грн.

Рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 січня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі
55043 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в
сумі 2000 грн. та судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовити.

Апелянт посилається на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, оскільки не
прийнято до уваги його доводи і
пояснення по справі, вважає, що сплинув
строк позовної давності.

Рішенням судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 06.03.2013 року рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 січня 2013 року - змінено. Рішення суду в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 розміру стягнутої неустойки за
прострочення сплати аліментів
зменшено з 55043 грн. до 2500 грн., а про
стягнення 2000 грн. витрат на правову
допомогу скасовано та заяву ОСОБА_3 в
цій частині залишено без задоволення. В
решті це рішення районного суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03.07.2013 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 06.03.2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
апеляційного суду.

Рішенням судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 07.11.2013 року рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 січня 2013 року - змінено, зменшено
розмір стягнутої неустойки за
прострочення сплати аліментів з 55043
грн. до 5510 грн. В іншій частині рішення
районного суду залишено без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.02.2014 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 07.11.2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, які
з*явилися, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
зміні в частині розміру стягнення
неустойки, у зв*язку із невідповідністю
висновків суду обставинам справи, з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 06.07.11 року
з відповідача на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 950 гр.,
починаючи з 14.04.11 року, щомісяця до
повноліття дитини (а.с. 2).

Відповідач до теперішнього часу
рішення суду не виконує, аліменти на
утримання доньки не сплачує, у зв*язку
із чим у нього перед позивачкою
утворилася заборгованість по сплаті
аліментів.

З довідки державного виконавця
вбачається, що загальна сума
заборгованості станом на 30.11.2012р.
складає 19000 грн.

Позивачка просила стягнути неустойку
за прострочення сплати аліментів за
період з 14.04.2011р. по 30.11.2012р. у розмірі 55043
грн.

З уточненого позивачкою розрахунку
неустойки видно, що за вказаний період
розмір неустойки складає 55043 гр. (а.с. 194).

Даний розрахунок здійснено у
відповідності з вимогами ч.1 ст. 196 СК
України, яка передбачає, що при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов*язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

В даному випадку, з вини відповідача
позивачка не отримує аліментів на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з квітня 2011р.

При таких обставинах, суд першої
інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 196 СК України,
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Судова колегія вважає можливим
зменшити суму стягнення неустойки з 55043
гр. до 15000 гр., враховуючи майновий стан
відповідача, ту обставину, що він не
працює.

Посилання апелянта на те, що сплинув
строк позовної давності щодо стягнення
неустойки є помилковим, оскільки
правовідносини, що склалися між
сторонами, виникли з СК України, а не ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1п.3,
313, 314, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 24 січня 2013 року
змінити. Зменшити суму стягнення
неустойки з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з
55043 гр. до 15000 гр.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий -

Судді: