Номер провадження: 22-ц/785/3381/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Горновій А.О.,

за участю: представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5, представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 ОСОБА_7 та представника відповідача за первісним позовом Холоднобалківської сільської ради ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та заявою ОСОБА_5 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання права користування житловим приміщенням.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 08.08.1995 року на підставі ордеру №13, виданого профкомом радгоспу заводу Хаджибейський Біляївського району Одеської області, відповідно до рішення райкому профспілки працівників агропромислового комплексу Одеської області, отримала кімнату №1 в будинку №5 по вул.Шкільна в с.Холодна Балка Біляївського району Одеської області.

Вселившись у спірну кімнату, позивачка також вселила в неї свою доньку ОСОБА_9 та онука ОСОБА_5, які зареєструвались у цій кімнаті.

Влітку ОСОБА_3 зі своєю родиною виїздили на квартиру, що розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с.Холодна Балка вул.Тваринників, 1, де знаходилась земельна ділянка, на якій вона вирощувала сільгосппродукти. Але після їх останнього повернення до спірної кімнати у 2012 році вони виявили, що в ній мешкає стороння для них людина - відповідач по справі ОСОБА_6.

Таким чином, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник спір щодо користування спірною кімнатою, у зв'язку з чим цей спір став підставою для звернення позивача до голови Холоднобалківської сільської ради, який сповістив їй, що ордер № 13 є недійсним, оскільки на спірну кымнату виданий новий ордер № 26 на ім'я ОСОБА_6, який є дійсним, так як виданий пізніше на вільну житлову площу.

Заперечуючи проти вселення ОСОБА_6 до спірної кімнати, позивачка посилалась на недійсність ордеру, виданого на ім'я ОСОБА_6, оскільки він був виданий на зайняту її родиною кімнату. Крім того, ордер був виданий зовсім на іншу квартиру - №8 у тому ж будинку, у зв'язку з чим проживання ОСОБА_6 у спірній кімнаті є незаконним.

Посилаючись на викладені обставини та на те, що спірна кімната є службовим житлом, позивачка просила її позов задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

В свою чергу, 24.04.2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування спірною кімнатою; встановити, що зазначена в ордері від 25.05.1998 року № 26 квартира №8, фактично є спірною кімнатою; встановити, що ОСОБА_6 є користувачем спірної кімнати.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2013 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без задоволення, зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 було задоволено частково, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, встановлено, що зазначена в ордері № 26 від 25.05.1998 року на ім'я ОСОБА_6 квартира №8 за спірною адресою, є кімнатою №1, у задоволенні інших вимог зустрічної позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2013 року та ухвалити нове рішення по суті її позовних вимог за первісним позовом, та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, 20 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду Одеської області із заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції позивач за первісним позовом ОСОБА_3, відповідач за первісним позовом ОСОБА_6 та відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зявились, однак вони сповіщались про розгляд справи належним чином неодноразово, крім того інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції представляють їх довірені особи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи та у їх доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги та пояснення на неї, а також заперечення на апеляцію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що радгоспом заводу Хаджибейський позивачу за первісним позовом ОСОБА_3 було надано у користування жила площа кімната №1 у будинку №5 по вул. Шкільна в с.Холодна Балка Біляївського району Одеської області, що підтверджується корінцем до ордеру №13 від 08.08.1995 року (а.с. 6).

Відповідно до вказаного ордеру ОСОБА_3 вселилась у спірну кімнату із своєю сімєю.

У кімнаті №1 у будинку №5 по вул. Шкільна в с.Холодна Балка Біляївського району Одеської області були зареєстровані донька позивачки за первісним позовом ОСОБА_9 та її син ОСОБА_5, про що свідчить запис від 18.08.1995 року в будинковій книзі №2 (а.с. 10-11).

У спірній кімнаті зазначені особи проживали до 1997 року, після чого виїхали на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, де була зареєстрована ОСОБА_3, що підтверджується штампом у її паспорті (а.с. 7).

ОСОБА_10 у вказаній кімнаті була зареєстрована до 2009 року, у теперішній час вона зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5 проживав за місцем проживання своєї бабусі ОСОБА_3, яка у відповідності до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09.06.2010 року після позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 була призначена його опікуном (а.с. 97).

Відповідно до листа Холоднобалківської сільської ради №134 від 02.06.2014 року ОСОБА_9 не проживає на території Холоднобалківської сільської ради. Тим самим родина позивачки ОСОБА_3 покинула місце свого проживання, зилишивши спірну кімнату.

25.05.1998 року ОСОБА_6 було видано ордер №26 на право зайняття житлової площі, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с.107).

Відповідно до акту приймання передачі у комунальну власність від 08.09.2011 року житловий шістнадцятиквартирний одноповерховий будинок №5 по вул. Шкільна в с.Холодна Балка Біляївської району Одеської області було передано у комунальну власність Холоднобалківської сільської ради (а.с. 165).

Згідно листа Холоднобалківської сільської ради № 90 від 22.04.2013 року ордером № 26 від 25.05.1998 року ОСОБА_6 надано у користування квартиру АДРЕСА_2; квартира, якою вона користується згідно ордеру від 25.05.1998 року, фактично є кімнатою №1; до 1997 року в кімнаті №1 проживала ОСОБА_12 разом з дітьми, яка у 1997 році виселилася з цієї кімнати; а квартира №8 разом з квартирою №9 були у користуванні ОСОБА_13 та приватизовані ним під одним №9, в період з 25.05.1998 року по теперішній час ОСОБА_6 є користувачем кімнати №1, яка в ордері зазначена під №8; а квартира №8 у вказаному будинку взагалі відсутня (а.с. 37).

З акту депутата Холоднобалківської сільської ради від 31 травня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 не проживають з 1997 року (а.с. 76). Ця обставина підтверджується і довідкою Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області № 977 від 13 травня 2013 року (а.с.77).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_9 і ОСОБА_5 не проживають в спірній кімнаті, їх відсутність не пов'язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад шести місяців, а ОСОБА_10 та ОСОБА_3 взагалі в спірній кімнаті не зареєстровані та виїхали зі спірної кімнати ще у 1997 році.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог про визнання відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування спірною квартирою відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, розглядаючи справу місцевий суд, перевірив усі докази, які навели сторони у підтвердження своїх вимог та заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про часткове задоволення зустрічних позовних вимог та відмову у задоволенні первісного позову.

Таким чином, правових підстав та належних доказів, передбачених ст.309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог та у задоволенні первісного позову, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, тому рішення місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308,313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та заявою ОСОБА_5 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_2

ОСОБА_14