Справа № 712/101/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Деметрадзе Т.Р. при
секретарі Галаговець О.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Ужгород, цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування
збитків.

У позові вказав, що у відповідності до
акту ревізії цінностей від 11 жовтня 2011
року у одному з відділень каси
перерахунку виявлено недостачу коштів
у розмірі 300 000 грн. При цьому зазначив,
що відповідальними за збереження
згідно з укладеними з позивачем
договорами про повну матеріальну
відповідальність є відповідачі по
справі, так як 10 жовтня 2011 року прийняли
без будь-яких недостач, або залишків,
матеріальні цінності.

Вважає, що недостача у вказаній сумі
виникла з вини відповідачів, а
враховуючи, що останні уклали з
позивачем договори про повну
матеріальну відповідальність, якими
передбачено обов'язок забезпечити
збереження довірених їм позивачем
матеріальних цінностей, просить
стягнути з відповідачів по 100 000 грн., а
також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали, в
обгрунтування навели обставини,
викладені у позовній заяві. Додали, що
факт недостачі матеріальних цінностей
у вказаній сумі був встановлений за
результатами проведеної безпекою
банку перевірки та викладений у
відповідному висновку за результатами
такої перевірки. Крім цього, зазначили,
що за фактом виявленої недостачі
матеріальних цінностей, відкрито
кримінальне провадження за ч. 5 ст. 191 КК
України та проводиться досудове
розслідування, яке триває до цього
часу.

Відповідачі та їх представник у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечили та вказали, що
зафіксовані розбіжності в сумі 300 000
грн. виникли у результаті збою
програмного забезпечення, який мав
місце у вказаний період, що у свою чергу
й призвело до розбіжностей на вказану
суму між фактичними залишками
матеріальних цінностей та
комп'ютерними даними. Одночасно,
представник відповідачів у судовому
засіданні вказав, що станом на час
розгляду справи, винних осіб вчиненні
кримінального правопорушення не
встановлено, а тому до закінчення
досудового розслідування, яке
проводиться по даному факту, підстав
вважати, що недостача матеріальних
цінностей у сумі 300 000 грн. виникла саме
з вини відповідачів немає.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши письмові
матеріали справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд дійшов
наступного висновку.

Спірні правовідносини виникли
внаслідок виявлення 11.10.2011 року у касі
перерахунку одного з Ужгородських
відділень ПАТ КБ «ПриватБанку»
недостачі у сумі 300 тис грн.
Відповідальність за збереження
матеріальних цінностей несуть
відповідачі по справі, ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3, оскільки є матеріально
відповідальними особами, що
передбачено договорами про повну
матеріальну відповідальність від
01.06.2010 року, які укладено з кожним із них
та позивачем. Дані обставини сторонами
визнаються та ніким не оспорюються.

Положенням ст. ст. 130, 134 КзПП
передбачено загальні умови та підстави
матеріальної відповідальності, а також
випадки повної матеріальної
відповідальності працівника. При
цьому, умовою відповідальності є вина
працівника у заподіянні такої шкоди.

Виходячи із змісту Постанови
Пленуму ВС України N 14 від 29.12.92 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками», для з'ясування
питання про розмір шкоди, обставин її
заподіяння, позивачу необхідно надати
докази про винне порушення
працівником обов'язків за трудовим
договором і наявність причинного
зв'язку між його протиправною
поведінкою і шкодою, яка наступила, а
також докази які мають значення для
визначення розміру сум, що підлягають
стягненню.

Натомість, позивачем таких доказів
суду не надано.

Суд критично оцінює надану позивачем
копією виписки з висновку службового
розслідування по факту виявленої
нестачі коштів у сумі 300000 грн. в
Ужгородській касі перерахунку
проведеної службою безпеки банку,
оскільки остання не містить висновок,
що розтрата виникла саме внаслідок
дій відповідачів.

Окрім цього, суду не надано
доказів, чим керувався позивач
визначаючи розмір шкоди щодо кожного
із відповідачів у рівних частинах, так
як кожен із них несе індивідуальну
матеріальну відповідальність за
відповідними договорами. Договір про
колективну (бригадну) матеріальну
відповідальність - відсутній.

Одночасно, згідно до копії витягу з
кримінального провадження 0003311
вбачається що на час розгляду справи,
по факту нестачі грошей у касі
перерахунку позивача здійснюється
досудове розслідування, при цьому,
особи які вчинили розтрату на час
розгляду справи не встановлені.

Враховуючи наведене, відповідно
до вимог ст. 60 ЦПК України, виходячи з
принципів диспозитивності та
змагальності сторін передбачених
нормами цивільного судочинства, щодо
обов'язку сторони довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
достатніх підстав для стягнення
завданої шкоди з відповідачів, інших
належних та допустимих доказів
позивачем не наведено, а тому у
задоволенні позову слід відмовити

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про відшкодування збитків -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Ужгородський міськрайонний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги або шляхом подання в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
Т.Р.
Деметрадзе