Справа № 430/549/14-ц
УХВАЛА

"12" березня 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Суддя Станично-Луганського
районного суду Луганської області
Дьоміна О.П., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, філії
«Станично-Луганський райавтодор» ДП
«Луганський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України», третя особа ПАТ
«Київський страховий дім», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

27.02.2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом в якому просив
стягнути солідарно з відповідачів
матеріальні збитки в розмірі 33 742,92 грн.;
моральну шкоду в сумі 5 000 грн.; вартість
послуг експерта в розмірі 700 грн.;
судовий збір в сумі 233,85 грн.

Позовна заява не може бути прийнята до
провадження суду, тому що не відповідає
вимогам ст. ст. 120 та 119 ЦПК України, а
саме:

- позовна заява повинна містити
зокрема: ціну позову, зміст позовних
вимог, виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування, крім того
ч. 5 цієї статті наголошує, що до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

У відповідності зі ст. 121 ЦПК України -
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у ст.ст. 119,120 цього кодексу,
або не сплачено судовий збір чи не
оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати 5 днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Зі змісту вимог позивача вбачається
спір майнового та немайнового
характеру (оскільки ОСОБА_1 просить суд
стягнути солідарно з відповідачів ще й
моральну шкоду), при цьому позивач
додає квитанцію від 24.02.2014 року згідно з
якою ним сплачений судовий збір в
розмірі 334,43 грн.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судовий
збір» - за подання позовної заяви, що
має одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Стаття 4 вказаного закону передбачає,
що за подання до суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто станом на
теперішній час - 243,60 грн. Але позивачем
квитанції, яка б підтверджувала факт
сплати ним судового збору за позовні
вимоги немайнового характеру, до
позову, в порушення вимог ст. 119 ЦПК
України, не надано.

Крім того, згідно зі ст. 4 ЗУ «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду. До прийняття ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» -
мінімальна заробітна плата визначена в
розмірі 1 218 грн, що був встановлений
станом на 01.12.2013 року ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2013 рік». Відтак,
попередньо ставки судового збору
обраховуватимуться від мінімальної
заробітної плати у розмірі 1 218 грн.,
який встановлено станом на 01.12.2013 рік та
буде діяти станом на 01.01.2014 року до
утвердження нового розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно з ЗУ «Про судовий збір», ст. 4 - за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору складає 1% ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто 243,60 грн.

Позивачем зазначено ціну позову 33 742,92
грн. - матеріальний збиток, послуги
експерта - 700 грн., моральна шкода - 5 000
грн. Судовий збір сплачено згідно
наданої квитанції в розмірі 334,43 грн. Зі
змісту позову слідує, що позивач
просить стягнути з відповідачів
солідарно вартість звіту експерта в
сумі 550 грн., витрати оплачені позивачем
за виїзд експерта в сумі 150 грн., а
всього 700 грн. Крім того, позивач
зазначає, що згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження вартість матеріальних
збитків складає 82 742,92 грн., з яких
втрата товарної вартості складає 7 773,28
грн., страхове відшкодування не
покриває суму матеріальних збитків,
завданих позивачу, то решту суми - 33 742,92
грн. він і просить стягнути солідарно з
відповідачів. Але позивач, не зазначає
в позові, в якому розмірі він отримав
страхове відшкодування та не приводить
розрахунку спричинених йому
матеріальних збитків, а тому суд
позбавлений можливості перевірити
правильність сплати ним судового збору
за подання позову майнового характеру.

Позивач, у порушення вимог ст. 119 ЦПК
України, не зазначає в позові та не
додає до нього доказів того, що третя
особа сплатила позивачу страхове
відшкодування та в якому розмірі.

Також в своєму позові ОСОБА_1 зазначає в
якості другого відповідача - філію
«Станично-Луганський райавтодор» ДП
«Луганський облавтодор» ВАТ «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» і просить суд стягнути
солідарно, тобто з ОСОБА_2 та вказаної
філії, спричинені йому матеріальні
збитки та моральну шкоду. При цьому в
самому позові взагалі не викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги саме до філії, не
обґрунтовано чому позивач вважає
вказану філію відповідачем та висуває
до неї вимоги, яким чином вказаною
філією порушені права, свободи та
інтереси позивача. Посилання позивача
на ст. 1172 ЦК України зазначає, що
відшкодувати шкоду, завдану
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків
повинна юридична або фізична особа, з
якою в трудових (службових) відносинах
знаходиться працівник, а тому не
зрозумілі вимоги позивача щодо
солідарного стягнення з філії та
ОСОБА_2 моральної та матеріальної
шкоди.

За такими обставинами позовну заяву
слід залишити без руху, надав позивачу
час на усунення перелічених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,
суддя ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
філії «Станично-Луганський
райавтодор» ДП «Луганський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», третя особа ПАТ «Київський
страховий дім», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП - залишити без
руху.

Надати позивачу строк протягом 5
днів з дня отримання зазначеної ухвали
для усунення недоліків, інакше позовна
заява вважатиметься неподаною і буде
повернута без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Станично-Луганського райсуду
О.П. Дьоміна.