У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Одеського державного університету
внутрішніх справ на рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 14 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
27 лютого 2013 року у справі за позовом
Одеського державного університету
внутрішніх справ до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат за період
навчання,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Одеський державний
університет внутрішніх справ
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування витрат за період
навчання. Зазначив, що 17 вересня 2010 року
між Одеським державним університетом
внутрішніх справ, Головним управлінням
МВС України в Одеській області та
ОСОБА_2 було укладено договір про
підготовку фахівця в Одеському
юридичного інституті Харківського
національного університету внутрішніх
справ. Згідно умов вказаного договору,
відповідач зобов'язався після
закінчення повного курсу навчання
прибути до місця роботи, яке буде
визначено у направленні на роботу, та
відпрацювати на ньому не менше трьох
років. Вважає, що відповідач покладені
на нього зобов'язання не виконав,
оскільки був звільнений з органів
внутрішніх справ до спливу трирічного
терміну роботи за спеціальністю.
Позивач звернувся до суду з вимогою про
відшкодування фактичних витрат які
були понесені навчальним закладом
згідно п. 4 договору від 17 вересня 2010
року.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 14 січня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
27 лютого 2013 року, в задоволенні
позову Одеського державного
університету внутрішніх справ
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 жовтня 2014 року
касаційну скаргу Одеського державного
університету внутрішніх справ
залишено без руху, оскільки скаржником
зазначено не поважну причину пропуску
процесуального строку.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява Одеського
державного університету внутрішніх
справ з зазначенням причини пропуску
процесуального строку.

Заява підлягає задоволенню, оскільки
скаржником пропущено процесуальний
строк з поважної причини.

У касаційній скарзі скаржники,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом оскаржуваних
судових рішень, у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Поновити Одеському державному
університету внутрішніх справ строк на
касаційне оскарження рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 14 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
27 лютого 2013 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Одеського
державного університету внутрішніх
справ на рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 14
січня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 27 лютого 2013
року у справі за позовом Одеського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про відшкодування
витрат за період навчання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович