Справа № 740/973/14 Провадження №
22-ц/795/942/2014 Провадження № 22-ц/795/969/2014
Головуючий у I інстанції -Ковальова Т. Г.
Доповідач - Боброва І. О.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді: Бобрової І.О.,

суддів: Литвиненко І.В., Шарапової О.Л.,

при секретарі: Зіньковець О.О.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Ніжинської
міської ради на рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 26 березня 2014 року та на
ухвалу цього ж суду від 26 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ніжинської міської ради Чернігівської
області про стягнення компенсації за
незаконне звільнення та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі Ніжинська міська
рада просить скасувати рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 26 березня 2014
року та ухвалу цього ж суду від 26
березня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 26
березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково. Стягнуто з
Ніжинської міської ради на користь
ОСОБА_1 відповідно до п.5.2 контракту №47
від 16.08.2012 року компенсацію за
незаконне звільнення в сумі 37 038 грн. 00
коп., 1000 грн. моральної шкоди та витрати
на правову допомогу в сумі 974 грн., а
всього стягнуто 39 012 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Ніжинської міської ради
судовий збір в сумі 620 грн. 38 коп. на
користь держави.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 26
березня 2014 року відмовлено в
задоволенні клопотання Ніжинської
міської ради про зупинення провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ніжинської міської ради про стягнення
компенсації за незаконне звільнення та
відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення та ухвала суду
постановлені з порушенням норм
процесуального права, не в повному
обсязі з'ясовані обставини, які мають
значення для справи, неповно
досліджені докази, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи. Так, судом порушено
ст.5 ЦПК України. Судом, на думку
апелянта, безпідставно було відмовлено
у зупиненні провадження у справі, до
розгляду іншої цивільної справи про
визнання контракту недійсним. Також,
апелянт не погоджується із стягненням
моральної шкоди, оскільки передбачена
контрактом компенсація в розмірі 6
посадових окладів в разі незаконного
звільнення, яку просив стягнути
позивач, і є фактично відшкодуванням
моральної шкоди за незаконне
звільнення. Крім того, апелянт не
погоджується із стягненням витрат на
правову допомогу, посилаючись на те, що
в матеріалах справи відсутня квитанція
про оплату таких витрат.

Апелянт належним чином був
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчить повідомлення про
вручення 30.04.2014 поштового відправлення
(а.с.65), проте свого представника до суду
не направив.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Про час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
28.04.2014 SMS повідомлення (а.с.64). До суду
поштою позивач направив письмові
заперечення.

Представник позивача в судовому
засіданні послався на безпідставність
і просив відмовити в задоволенні
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
та ухвала суду - залишенню без змін,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

По справі встановлено, що позивач був
прийнятий на посаду начальника
комунального підприємства «Виробниче
управління комунального
господарства», що підтверджується
контрактом №47, що укладений між
позивачем та Ніжинською міською радою
16.08.2012 року (а.с.4).

Розпорядженням Ніжинської міської
ради №70 від 19.09.2013 року ОСОБА_1
звільнений з посади начальника
комунального підприємства «Виробниче
управління комунального господарства»
в зв'язку з невиконанням умов
контракту, розірвано контракт
достроково.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ніжинської міської ради про визнання
незаконним розпорядження про
дострокове розірвання трудового
контракту і звільнення з займаної
посади, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та компенсації
за незаконне звільнення, рішення
Ніжинського міськрайонного суду від
22.11.2013 року, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено, скасовано та
визнано незаконним розпорядження
Ніжинської міської ради №70 від 19.09.2013
року про дострокове розірвання
трудового контракту і звільнення
ОСОБА_1 з посади начальника
Комунального підприємства «Виробниче
управління комунального
господарства»; поновлено ОСОБА_1 на
посаді начальника Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» Ніжинської
міської ради з 20.09.2013 року; стягнуто з КП
«Виробниче управління комунального
господарства» Ніжинської міської ради
на користь ОСОБА_1 середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу в сумі
34098 грн. 09 коп.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Пунктом 5.2 Контракту №47 від 16.08.2012 року
передбачено, що власник зобов'язаний
виплатити додаткову компенсацію в
розмірі 6 посадових окладів у разі
незаконного звільнення, якщо даний
факт буде встановлений судовим
рішенням.

Враховуючи ту обставину, що звільнення
ОСОБА_1 із займаної посади було визнано
незаконним, висновок суду про
необхідність задоволення позову в
частині стягнення компенсації за
незаконне звільнення, передбачене п.5.2
Контракту №47 від 16.08.2012 року, є
законним, обґрунтованим і таким, що
відповідає матеріалам справи.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди відповідно до ст.237-1
КЗпП України, апеляційний суд
приходить до висновку, що порушення
законних прав позивача з вини
відповідача внаслідок незаконно
звільнення з роботи призвели до
моральних страждань. Таким чином,
позивачу була заподіяна моральна
шкода, а тому з врахуванням характеру
та обсягу заподіяних позивачу
моральних страждань, тривалості
негативних наслідків морального
характеру, ступені вини відповідача та
обставин справи, а також виходячи із
засад розумності, справедливості та
виваженості, апеляційний суд вважає, що
судом першої інстанції вірно визначено
розмір морального відшкодування
позивачу в сумі 1000 грн.

Доводи апелянта щодо тотожності
позовних вимог про стягнення
компенсації за незаконне звільнення та
моральної шкоди не можуть бути взяті до
уваги. Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України,
особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Укладаючи контракт,
сторони передбачили відповідальність
за незаконне звільнення, що буде
встановлено судом. Такий факт мав місце
і тому, стягнення компенсації є
законним і обґрунтованим. Моральна
шкода, в силу ст. 237-1 КЗпП України, є
самостійною підставою позову, якій суд
першої інстанції надав належну оцінку.

Не є підставою для скасування рішення
суду і доводи апелянта щодо незгоди із
стягнення судових витрат, зокрема,
витрат на правову допомогу. Посилання
апелянта на відсутність в матеріалах
справи квитанції про оплату позивачем
правової допомоги, не заслуговує на
увагу і не може бути підставою для
скасування вірного по суті рішення
суду, оскільки в матеріалах справи є
укладений між ОСОБА_1 та адвокатом
ОСОБА_2 договір про надання правової
допомоги від 15.02.2014 року, Акт виконаних
робіт та розрахунок оплати праці
адвоката ОСОБА_2 на суму 974 грн.,
оригінал квитанції №000266 від 15.02.2014 року
про оплату 2000 грн. (а.с.27-32). Позовна
заява ОСОБА_1 подана до суду 25.02.2014 року,
що підтверджується відбитком штампу
Ніжинського міськрайонного суду (а.с.1),
що свідчить про те, що Договір про
надання правової допомоги від 15.02.2014
року стосується саме справи за позовом
ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради про
стягнення компенсації за незаконне
звільнення та відшкодування моральної
шкоди. А тому, з врахуванням положень
ст.84 ЦПК України, суд вірно стягнув на
користь позивача 974 грн. витрат на
правову допомогу відповідно до Акту
виконаних робіт та розрахунку оплати
праці адвоката ОСОБА_2 на суму 974 грн.

Заперечення апелянта, включені до
апеляційної скарги, щодо незгоди із
ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 26
березня 2014 року про відмову в
задоволенні клопотання Ніжинської
міської ради про зупинення провадження
до розгляду іншої цивільної справи про
визнання недійсним контракту, колегія
суддів апеляційного суду до уваги не
приймає, оскільки ця відмова суду не
може тягнути за собою скасування
законного та обґрунтованого рішення.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п.1 ч.1 ст.312,
ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ніжинської міської
ради Чернігівської області відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 26
березня 2014 року та ухвалу Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:
Судді: