Справа № 913/460/2012
Провадження № 22-ц/779/652/2014
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В. Г.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
ДевляшевськогоВ.А.,Васильковського В.М.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання заповіту та
заяви про відмову від спадщини
недійсними за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на додаткове рішення
Рожнятівського районного суду від 07
лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рожнятівського районного
суду від 12 листопада 2013 року
задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання заповіту та заяви про
відмову від спадщини недійсними.

Визнано недійсним заповіт
складений 19 травня 2011 року ОСОБА_5,
посвідчений секретарем Сваричівської
сільської ради Рожнятівського району
Данилюк Галиною Василівною за актовим
записом №87.

Цим же рішенням визнано
недійсною заяву ОСОБА_4 від 30
листопада 2013 року про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_3.

30 січня 2014 року ОСОБА_4 звернулась
в суд із заявою про ухвалення
додаткового рішення, яким стягнути з
ОСОБА_3 5497,30 грн. судових витрат,
посилаючись на те, що ухвалюючи
рішення у справі судом не вирішено
питання про стягнення на її користь
107,30 грн. судового збору, 4590.00 грн.
понесених витрат за проведення
посмертної комплексної
психолого-психіатричної-почеркознавчо
ї експертизи та 800 грн. понесених за
надання правової допомоги адвокатом.

Додатковим рішенням
Рожнятівського районного суду від 07
лютого 2014 року заяву задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
5497,30 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
додаткового рішення з ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_4 у
задоволенні заяви, вказуючи на те, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, дав неправильну
оцінку поданим доказам, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права й ухвалив
помилкове рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що нею не
заперечувались позовні вимоги і
позивачка добровільно погодилась
сплатити кошти за проведення
експертизи.

У судовому засіданні ОСОБА_3
підтримала доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явилась, хоч про час і місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення і
стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
5497,30 коп. грн. судових витрат, суд
першої інстанції виходив з того, що
зазначені витрати позивачка понесла
у зв'язку з розглядом справи за її
позовом, такі витрати документально
підтверджені, рішення суду ухвалено
на її користь, питання про судові
витрати не було вирішено при
ухваленні рішення, тому відповідно ч.1
ст.88 ЦПК України підлягають стягненню
на користь заявника.

З таким висновком суду повністю
погодитись не можна.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

Судом установлено, що рішення по
суті спору ухвалене судом першої
інстанції 12 листопада 2013 року. Під
час ухвалення рішення відповідно до
вимог ст. 88, п. 3 ч. 4 ст. 215 ЦПК України суд
у рішенні не розподілив судові витрати,
розмір яких повинен бути доведений
заінтересованою особою згідно з
вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України.

Із системного аналізу зазначених
норм процесуального закону випливає,
що суд може ухвалити додаткове рішення
щодо понесених судових витрат лише в
тому разі, якщо: 1) докази таких витрат
були надані суду при розгляді справи до
ухвалення рішення; 2) ці докази були
предметом судового розгляду; 3) були
надані іншим особам, які беруть участь
у справі, для ознайомлення та 4) були
досліджені судом у судовому засіданні,
проте 5) стосовно них рішення не було
ухвалене.

Разом з тим позивачка ОСОБА_4 під
час розгляду справи як в районному
суді, так і в апеляційному суді
документально підтверджених доказів
понесення до ухвалення рішення суду
4590.00 грн. за проведення посмертної
комплексної
психолого-психіатричної-почеркознавчо
ї експертизи суду не подала.

Крім цього, згідно рішення
Рожнятівського районного суду від 12
листопада 2013 року задоволено позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсними з підстав,
передбачених ст.229 ЦК України, тобто,
що спадкодавець вчинив правочин -
заповіт помилявся щодо обставин, які
мають істотне значення, так як
вважав вчиненим правочин довічного
утримання.

Дані, які містяться у висновоку
№4154 посмертної комплексної
психолого-психіатричної-почеркознавчо
ї експертизи від 12 липня 2013 року
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз про те, що
у період складання заповіту 19.05.2011
року ОСОБА_5 стійким хронічним
розладом здоров'я не страждав та за
станом здоров'я, своїм віком та
психологічним станом міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними не покладені у
підтвердження позову в справі, у
призначенні такої експертизи за
заявою позивачки не було
необхідності, тому відповідачка не
повинна нести витрати по оплаті
такої експертизи.

За правилами п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи, які призвели до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване додаткове рішення в
частині стягнення витрат за
проведення експертизи підлягає
скасуванню з підстав, встановлених
п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з відмовою у
стягненні зазначених коштів.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 220, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково. Додаткове
рішення Рожнятівського районного
суду від 07 лютого 2014 року в частині
стягнення судових витрат у розмірі
4590,00 грн. за проведення посмертної
комплексної
психолого-психіатричної-почеркознавчо
ї експертизи скасувати і в цій
частині відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні заяви.

В решті додаткове рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності
негайно і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України країни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

В.М. Васильковський