АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/192/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46, 48 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. УХВАЛА
06 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Трюхан Г. М. суддів Магда
Л. Ф. , Міщенко С. В. при
секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси від 15
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на утримання дитини.
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
В серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_7,
посилаючись на те, що між сторонами
було укладено шлюб, який був розірваний
6 травня 2009 року. Від даного шлюбу вони
мають сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
який проживає разом з нею та
знаходиться на повному її утриманні.
Сторони проживають окремо. Відповідач
в добровільному порядку коштів для
утримання та забезпечення дитини не
надає і не несе відповідальності за її
До початку судового засідання
позивачка подала заяву про уточнення
позовних вимог, де просила стягнути
аліменти з відповідача на її користь у
твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з серпня 2010 року.
Рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 15 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6
аліменти на користь ОСОБА_6 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з 14 серпня 2013 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати в частині
відмови в задоволенні її позовних
вимог щодо стягнення з відповідача на
її користь аліментів на утримання
неповнолітнього сина, починаючи з
серпня 2010 року та ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог у
вказаній частині.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення суду є законним,
обґрунтованим на зібраних по справі
доказах, відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з ОСОБА_6 аліменти на користь
ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього
сина починаючи з 14 серпня 2013 року та
відмовляючи в частині стягнення
аліментів за минулий час, тобто з
серпня 2010 року, районний суд виходив з
того, що даний період часу передував
зверненню позивача до суду з даним
позовом.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду попередньої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 6
травня 2009 року шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_6 було розірвано.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_6 визначену тверду суму аліментів
не оскаржує.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Частина 2 ст. 191 СК України,
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Таким чином присудження аліментів за
минулий час являється правом, а не
обов'язком суду, з позовом до якого
звернувся позивач. Суд, виходячи із
конкретних обставин справи,
проаналізувавши усі надані докази,
може присудити аліменти на утримання
дитини за минулий час, у межах
трирічного строку, або відмовити у
задоволенні таких позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Твердження апелянтки про ухилення
відповідача від сплати аліментів на
неповнолітнього сина не мають
документально підтвердженого
підґрунтя, а тому висновків суду не
спростовують.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції вірно
застосовано норми матеріального права
та ухвалено рішення з додержанням
положень чинного законодавства, а
доводи апелянта в апеляційній скарзі
були предметом розгляду в суді першої
інстанції, інших підтверджень щодо
незаконності рішення, які б давали
можливість скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення у справі апелянтом не наведені.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 15 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :