Справа №490/5802/13-ц 14.04.2014 14.04.2014 14.04.2014
Справа № 22ц-784/1018/14 Головуючий
у 1-ї інстанції Алєйніков В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Богатирьовою В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства
«Акцент Банк» на заочне рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29 січня 2014 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк»

(далі - ПАТ КБ «Акцент Банк)

до ОСОБА_3 про стягнення кредитної
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ПАТ «АкцентБанк»
звернулося до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення з останньої 51005
грн.49 коп. кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що з відповідачкою 25
січня 2008 року уклав кредитний договір
відповідно до якого відповідачка
отримала кредит в розмірі 7911грн.56 коп.
зі сплатою 12 % на рік.

Посилаючись на те, що відповідачка
порушила умови договору та своєчасно
не повертала кредитні кошти, виникла
заборгованість в сумі 51005 грн. 49 коп., з
яких 7607, 09 грн.- заборгованості за
кредитом, 972, 8 грн. - заборгованості по
відсоткам за користування кредитом,
2083,23 грн.- заборгованості по комісії та
500 грн. штраф ( фіксована частина), 2405,02
грн.- штраф (процентна складова), 37437, 35
грн. - пені.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29 січня
2014 року в задоволенні позову банку -
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
вказане рішення суду скасувати, та
постановити нове про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення до суду з позовом.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони не
відповідають вимогам ч. 3 ст. 267 ЦК
України, якими передбачено, що
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у
справі, зробленою до винесення ним
рішення.

Із такою заявою позивач не
звертався, а оскільки судом
ухвалено заочне рішення, то з
такою заявою не звертався і
відповідач, тому правові підстави
для застосування позовної давності
відсутні.

Також не можна в повній мірі
погодитись з висновками суду стосовно
не можливості застосування
положень Умов про надання споживчого
кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови),
оскільки сторони домовились про їх
застосування, а будь-які заперечення
щодо їх змісту в редакції наданій
позивачем із боку боржника відсутні.

Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі
сплата неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи
і таке встановлено судом, відповідно
до заяви позичальника від 25 січня 2008
року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_3
було укладено договір про надання
споживчого кредиту в розмірі 7911 грн. 56
коп. За умовами вказаного договору
боржниця зобов'язалася повернути
кредит та 12 % процентів за
користування ним, 94, 94 грн. щомісячної
та 1268 грн. одноразової винагороди за
надання фінансового інструменту.
Останній платіж відповідачка
повинна була сплатити 25 січня 2010 року.
(а.с . 5).

Згідно з вимогами ст. ст. 1049, 1054
ЦК за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачка зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконала,
у зв'язку з чим станом на квітень 2013
року утворилась заборгованість яка
за розрахунками позивача становить у
розмірі 51 005, 49 грн., та складається -
з заборгованості за кредитом- 7607, 09
грн.; заборгованість за відсотками - 972,80
грн; заборгованості по комісії за
користуванням кредитом - 2083,22 грн.; пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
37437,35 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована
частина) та 2405, 02 грн.(процентна
складова) (а.с.13-14).

За таких обставин, з урахуванням
положень ст. ст. 526, 536, 610, 611 ЦК України
заборгованість за кредитним договором
підлягає стягненню з відповідачки
ОСОБА_4 на користь позивача.

Однак, визначаючи розмір
заборгованості, яка підлягає
стягненню , слід врахувати, зміст
заяви позичальника, з якої слідує, що
боржниця, відповідачка по справі,
ознайомлена і згодна з Умовами
надання кредиту, які були надані їй в
письмовій формі і своїм підписом вона
підтвердила факт надання їй повної
інформації про умови кредитування
(а.с.5).

Так в договорі - заяві, яка підписана
обома сторонами, передбачені
наслідки невиконання зобов'язання в
вигляді нарахування пені в розмірі
встановленому в п. 5.1 Умов за кожний
день просрочки. В зазначеному пункті
Умов наданих позивачем встановлено
розмір пені 0,5 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день просрочки. Доказів щодо
спростування домовленості сторін в
цій частині на вказаних умовах в
матеріалах справи відсутні.

Конституційний Суд України у рішенні
від 11 липня 2013 року по справі щодо
офіційного тлумачення положень Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасно виконання грошових
зобов'язань» від 22 листопада 1996 року
дійшов висновку, що умови договору
споживчого кредиту, його укладання та
виконання повинні підпорядковуватися
таким засадам, згідно з якими особа
споживача вважається слабкою стороною
у договорі та підлягає особливому
правовому захисту з урахуванням
принципів справедливості,
добросовісності і розумності, як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права.

Вимога позивача про стягнення пені в
розмірі, який перевищує
заборгованість, спотворює її дійсне
правове призначення, оскільки із
засобу розумного стимулювання
боржника виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду
України узгоджується з положеннями
Резолюції Генеральної Асамблеї ООН
«Керівні принципи для захисту
інтересів споживачів» від 09 квітня 1985
року № 39/248, в якій наголошено, що
споживачі нерідко перебувають у
нерівному становищі з точки зору
економічних умов, рівня освіти та
купівельної спроможності, а тому
принципи захисту інтересів споживачів
мають, зокрема, за мету сприяти
країнам у боротьбі зі шкідливою
діловою практикою усіх підприємств на
національному та міжнародному рівнях,
яка негативно позначається на
споживачах. Конституційний Суд
України визначив, що захист від цих
зловживань базується на положеннях
законодавства, зокрема частини 3 статті
551 ЦК України.

В силу ч. 3. ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки, а пеня є її видом, може бути
зменшена за рішенням суду, якщо значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Колегія вважає, що у спірних
правовідносинах є обставини, які дають
суду підстави для зменшення розміру
пені, зокрема, це значне перевищення
розміру нарахованої пені розміру
реальних збитків кредитора.

Як на думку колегії, суму пені слід
зменшити до 10663 грн. 12 коп. cуми
заборгованості по кредиту (7607,09 + 972,80
+2083, 23), таке у повній мірі буде
відповідати наведеним вище засадам
Конституції України, міжнародній
практиці та нормам цивільного
законодавства про розумність та
справедливість судових рішень.

Однак в заяві позичальника відсутні
посилання на те, що сторони
домовились також і про застосування
таких наслідків неналежного виконання
умов договору, як нарахування штрафу
в порядку вказаному в Умовах. Тому
частково слід погодитись з
висновками суду, про неможливість
застосування положень Умов, але лише
в частині нарахування штрафу як в
фіксованій його частині так і в
процентній складовій, оскільки
вказані питання не врегульовані
домовленостями сторін. Таким чином
сума нарахованих штрафів підлягає
виключенню з загальної суми
заборгованості за кредитом.

За таких обставин, рішення суду на
підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент Банк»
заборговансть у розмірі 21326 грн. 24 коп.
яка складається - з заборгованості за
кредитом- 7607 грн. 09 коп., заборгованості
за відсотками - 972 грн. 80 коп;
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2083 грн. 23 коп.;
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань - 10663 грн. 12 коп.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 365 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент
Банк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29
січня 2014 року скасувати та ухвалити
нове.

Позов Публічного акціонерного
товариства «АкцентБанк» -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» заборгованість за
кредитним договором від 25 січня 2008 року
- 21326,24 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом- 7607,09 грн.,
заборгованості за відсотками - 972,80 грн;
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2083,23 грн.; пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань -
10663,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» судовий збір у розмірі
365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: