У Х В А Л А

12 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Попович
О.В., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5, про визнання договорів
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки удаваними в частині
покупця та ціни, визнання покупцем за
договором купівлі-продажу, визнання
права приватної власності на житловий
будинок та земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 та на
підставі ст. 235 ЦК України просила суд
визнати договори купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідними господарськими будівлями
і спорудами та земельної ділянки
площею 0,1196 га за цією ж адресою,
укладені 2 червня 2006 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, удаваними в частині покупця та
ціни продажу, визнати її покупцем за
вказаними договорами та визнати за нею
право власності на вказане майно,
оскільки оспорювані договори фактично
були спрямовані на набуття нею за її
особисті кошти права власності на
вказаний житловий будинок та земельну
ділянку площею 0,1196 га, а її брата -
ОСОБА_4, покупцем у цих договорах було
зазначено формально та було занижено
ціни продажу вказаного майна.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
30 вересня 2013 року позов
задоволено. Визнано договори
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 з відповідними господарськими
будівлями і спорудами та земельної
ділянки площею 0,1196 га від 2 червня 2006
року удаваним в частині покупця та ціни
продажу з моменту їх укладення. Визнано
ОСОБА_3 покупцем за договором
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 з відповідними господарськими
будівлями і спорудами за 116 970 доларів
США, що є еквівалентом 934 941 грн 21 коп., та
покупцем за договором купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1196 га, що
розташована АДРЕСА_1 за 93 030 доларів США,
що є еквівалентом 743 588 грн 79 коп.
Визнано ОСОБА_3 власником зазначеного
майна. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
в задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення апеляційного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року залишено
без змін.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, а саме ст. 235 ЦК України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів ОСОБА_3 додано ухвалу
Верховного Суду України від 5 листопада
2008 року (6-11284св08) та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 липня 2011 року (6-2532св11), від 4
вересня 2012 року (6-20928св12), від 10
жовтня 2013 року (6-38754св13), від 12 лютого 2014
року (6-937св14), що постановлені за
результатом розгляду, на її думку,
аналогічних справ.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

При постановленні ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 січня 2014 року, суд виходив
із того, що оскаржуване рішення
апеляційного суду, який виходив із
того, що позовні вимоги про визнання
спірних договорів недійсними з
підстав, передбачених ст. 235 ЦК України,
є необґрунтованими, оскільки з цих
підстав можна визнати договір
недійсним лише у разі, якщо договір
купівлі-продажу приховує інший
договір, на підставі якого у сторін
виникли інші права і обов'язки, ніж ті,
що передбачені договором
купівлі-продажу нерухомого майна, є
законним та обґрунтованим.

Зі змісту судових рішень, на які
заявник посилається як на підставу
перегляду судового рішення, вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яке полягає в тому, що
в одному випадку (судове рішення, яке є
предметом перегляду) суд погодився з
тим, що визнання договорів
купівлі-продажу в частині покупця
недійсними з підстав, передбачених ст.
235 ЦК України, є безпідставним, оскільки
позивач не посилається на те, що по суті
було укладено інший договір, який в
обов'язковому порядку має бути
відмінним від того, який оспорено, а в
іншому випадку (судові рішення як
приклад неоднакового застосування
права) суди виходили із того, що
обов'язки покупця за договором
купівлі-продажу виконані позивачем і
він же скористався правами покупця, а
відповідач формально вписаний у
договір, тому на підставі положень ст.
235 ЦК України спірний договір в частині
покупця, тобто в частині його
учасників, може бути визнаний
недійсним і для цього необов'язково,
щоб позивач посилався на те, що
укладено саме інший договір, відмінний
від того, який оспорено.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, що
згідно вимог ст. 355 ЦПК України є
підставою для перегляду судових
рішень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що вказана справа підлягає
допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
визнання договорів купівлі-продажу
житлового будинку та земельної ділянки
удаваними в частині покупця та ціни,
визнання покупцем за договором
купівлі-продажу, визнання права
приватної власності на житловий
будинок та земельну ділянку до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Попович

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська

В.А. Черненко