РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Замуруєвій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ :

19.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якому вказала, що з 1995 року по 2002 рік позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 09 липня 1998 року і до повноліття дитини відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.1998 року. З 01 вересня 2011 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету, строк закінчення навчання 30 червня 2015 року. Враховуючи, що навчання сина вимагає значних витрат, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 08.05.2014 року і до закінчення дитиною навчання 30 червня 2015 року.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року.

На виконання судового доручення компетентним судом Російської Федерації Березовським районним судом Красноярського краю надані докази вручення відповідачу ОСОБА_2 копії позову з додатками, а також повідомлено про місце, день та час судового засідання. Крім того, суду надано протокол судового засідання від 03.06.2014 року, згідно до якого відповідач ОСОБА_2 позов не визнає, посилаючись на те, що син в травні 2014 року стане повнолітнім та повинен сам заробляти собі гроші, наміру приїхати до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в судове засідання не має, та заперечує проти розгляду справи в суді в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.

При визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження І-ЖС № 193026 (повторне).

Згідно довідки Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету № 746/13 від 04.11.2013 року, ОСОБА_3 з 01.09.2011 року навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на третьому курсі, в групі КВЕТ 11 7/9 денного відділення, можливий термін закінчення повного курсу навчання 30.06.2015 року.

Відповідно до довідки виданої Відділом судових приставів по Березовському району УФССП Росії по Красноярському краю від 15.01.2013 року, відповідач ОСОБА_2 працює на „ООО „Электродом - російською мовою, що знаходиться за адресою: Красноярський край, м. Красноярськ, вул. Північне шосе, 7-А.

Сукупність досліджених судом доказів надає суду можливість прийти до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на матеріальну допомогу на утримання сина, у звязку з навчанням, а відповідач ОСОБА_2 має можливість її надати.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання сина у частці від доходу відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, у звязку з навчанням, починаючи з 08.05.2014 року до закінчення навчання, 30.06.2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір, звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_3, у звязку з навчанням, починаючи з 08.05.2014 року до закінчення навчання, 30.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Геєць