Справа № 750/1944/14
Провадження № 2/750/946/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Коверзнева В. О.,

при секретарі - Дорошенко О. В.,

з участю: позивача, яка одночасно є
представником третьої особи,
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

третя особа - ОСОБА_3,

в с т а н о
в и в:

24.02.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом про стягнення з відповідача
аліментів на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини заробітку щомісячно, але не
менше 30 процентів прожиткового
мінімуму для особи відповідного віку.

В обґрунтування позову послалася на
ухилення відповідача від утримання
повнолітнього сина, який навчається в
вищому навчальному закладі та в зв'язку
з цим потребує матеріальної допомоги з
боку батьків.

У судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримала і
наполягала на їх задоволенні. Як
представник третьої особи підтвердила
потребу останнього в матеріальній
допомозі з боку батьків.

Відповідач позов не визнав. Він
пояснив, що є інвалідом війни 3 групи і
за станом здоров'я потребує
періодичного проходження курсів
лікування. Крім того, він не працює, а
тому єдиним джерелом його існування є
пенсія по інвалідності. За твердженням
відповідача, він щомісячно витрачає на
лікування майже половину своєї пенсії,
а тому не має фінансової можливості
сплачувати аліменти на утримання
повнолітнього сина.

Третя особа не з'явився, про час і
місце розгляду справи сповіщався
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Сторони перебували в шлюбі та мають
спільного повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4, 5). В даний час
повнолітній син сторін навчається на І
курсі Чернігівського державного
інституту економіки і управління МОН
України (денна форма навчання), який
закінчує в червні 2017 року (а. с. 19). В
зв'язку із навчанням він потребує
матеріальної допомоги з боку батьків.

Відповідно до статті 199 Сімейного
кодексу України, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на аліменти
має той з батьків, з ким проживає дочка,
син, а також самі дочка, син, які
продовжують навчання.

Повнолітній син сторін проживає
разом із позивачем і знаходиться на її
утриманні. Відповідач проживає окремо.
Він отримує пенсію по інвалідності, а
тому має можливість надавати
матеріальну допомогу на його
утримання. Втім, відповідач
матеріальної допомоги на утримання
повнолітнього сина не надає, що є
підставою для стягнення з нього
аліментів.

Згідно зі статтею 181 Сімейного кодексу
України способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

В силу положень статті 182 цього Кодексу
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають
значення.

Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

За приписами частини 1 статті 191 Кодексу
аліменти на дитину присуджуються від
дня пред'явлення позову.

Як убачається з матеріалів справи (а. с.
17, 20 - 22), позивач працює вчителем і в
середньому щомісячно отримує
заробітну плату в розмірі 4144 грн 97 коп.
Відповідач не працює. Він є інвалідом
війни 3 групи і в даний час отримує
пенсію по інвалідності в розмірі 2172 грн
95 коп. Повнолітній син сторін щомісячно
отримує стипендію в розмірі 730 грн.

Враховуючи стан здоров'я відповідача, а
також ту обставину, що повнолітній син
сторін має самостійних дохід, суд
вважає можливим стягнути з відповідача
на користь позивача аліменти в розмірі
1/8 частини заробітку, що з урахуванням
отриманого повнолітнім сином сторін
доходу та участі в його утриманні
позивача, буде забезпечувати
прожитковий мінімум для особи
відповідного віку.

Оскільки повнолітній син сторін
досягне 23-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на його утримання слід
стягувати не до закінчення навчання, а
лише до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 212 - 215, 367
ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста
Чернігова (ІПН НОМЕР_1), аліменти на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для особи
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 24.02.2014 року і до досягнення
ним 23-річного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Рішення суду підлягає негайному
виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Суддя
В. О. Коверзнев