Номер провадження: 22-ц/785/2322/14
Номер справи місцевого суду: 495/7624/13-ц
Головуючий у першій інстанції Чебан
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана В.Ф.,
Драгомерецького М.М.

при секретарі - Горновій А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Одеської області на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року по справі за заявою
заступника Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області в інтересах держави в особі
Володимирівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, заінтересована
особа: реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області про визнання спадщини
відумерлою,

встановила:

25 вересня 2013 року заступник
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області
звернувся до суду з заявою в інтересах
держави в особі Володимирівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання спадщини
відумерлою, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
ОСОБА_2 відкрилася спадщина на
земельний пай площею 3,25 га, який
розташований в масиві НОМЕР_1 ділянка
НОМЕР_2, на території Володимирівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за межами населеного
пункту, на підставі сертифікату серії
ОД №0117059.Оскільки по вказаній
земельній ділянці до відділу
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області щодо оформлення
правовстановлюючих документів ніхто
не звертався, позивач просить визнати
спадщину відумерлою та передати її у
власність територіальної громади
Володимирівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області з підстав,
передбачених ст. 1277 ЦК України.

Прокурор Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області, в судовому засіданні
наполягав на задоволенні заяви.

Рішенням суду в задоволенні заяви
було відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням, заступник прокурора Одеської
області звернувся з апеляційною
скаргою в якій просить його скасувати,
та постановити нове рішення, яким
задовольнити заяву заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в повному обсязі,
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає у зв'язку з тим,
що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази згідно ст.ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин, та вірно послався на
діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

В ході апеляційного розгляду
справи сільський голова
Володимирівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області пояснив, що
спадкоємцем померлого дійсно є його
дружина, однак, про відмову від заяви
прокурора не заявляв, прокурор
наполягала на задоволенні заяви.

Судом першої інстанції правильно
були встановлені наступні обставини.

Згідно із відповіді відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеської області від 23 травня 2013 року
№ 1941/04.1-27, повідомлено, що проведена
державна реєстрація смерті ОСОБА_2,
актовий запис про смерть № 03 від
11.02.2004р., видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_3 від 12.02.2004р. (а.с.11).

Заявник, звертаючись із заявою
про визнання спадщини відумерлою,
посилається на норму ст. 1277 ЦК України
2003 року.

У сенсі розуміння ст.1220 ЦК України
зокрема, часом відкриття спадщини є
ІНФОРМАЦІЯ_1 - день смерті ОСОБА_2

Заяви про визнання спадщини
відумерлою розглядаються в порядку
глави 1 розділуЦПК України.

Так, відповідно до ст. 1277 ЦК
України у разі відсутності
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття орган
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини зобов'язаний подати
до суду заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Таким чином, даною нормою
встановлено вичерпний перелік
правових підстав для визнання спадщини
відумерлою, а саме: відсутність
спадкоємців за заповітом і за законом;
усунення спадкоємців від права на
спадкування; неприйняття спадкоємцями
спадщини; відмова від прийняття
спадщини.

Отже, відумерлість спадщини
означає, що на спадкове майно, яке
залишилося після смерті спадкодавця,
ніхто зі спадкоємців в силу різних
причин не претендує, або спадкоємці
фактично чи юридично взагалі відсутні.

Як вбачається із матеріалів
справи згідно із інформації наданої
Володимирівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 05.12.2013р. №544
спадкоємцем після смерті померлого
ОСОБА_2 є дружина ОСОБА_3, яка прийняла
спадщину шляхом фактичних дій (до дня
смерті чоловіка проживала разом)
(а.с.7,33).

Відтак ОСОБА_3 є такою, що прийняла
спадщину своєчасно у відповідності до
ст. 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки
постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
від спадкування не усунута та не
відмовилася від прийняття спадщини,
тобто підстави для визнання земельного
паю відумерлою спадщиною та передачі
її у власність територіальної громади
відсутні, суд вважає, що заява
заступника Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області про визнання спадщини
відумерлою - дійсно задоволенню не
підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
діючими нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, та дійшов до
правильного висновку, що заява
прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Представник апелянта не довів
обставини, на які посилався як на
підставу апеляційної скарги.

Твердження апелянта в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам закону, є неспроможними.

Посилання представника апелянта на те,
що спадкоємців майна померлого немає,
так як ніхто не подав заяву до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини не може бути взято до уваги,
так як не основане на законі.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України дружина померлого - ОСОБА_3,
вважається такою, що прийняла спадщину,
так як постійно з ним проживала, заяву
про відмову від спадщини не подавала, а
навпаки, отримувала від ПП
«Курган-Агро» орендну плату за
користування спірним земельним паєм.

В силу положень ч.1 ст.1269 ЦК
України заяву до нотаріуса подає той
спадкоємець, який бажає отримати
спадщину, однак, не проживав разом із
спадкодавцем.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків суду
і не містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів,
справа розглянута по суті правильно,
законних підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції
немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області - відхилити,
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції може бути оскаржена в
касаційному порядку до касаційного
суду протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан