АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
Лапшикової О.Г.

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
в особі філії «Центральне
регіональне управління» Публічного
акціонерного товариства Банк «Фінанси
та Кредит» Корчука Олександра
Валерійовича, відповідача ОСОБА_5 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в
особі філії «Центральне рагіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства Банк «Фінанси та Кредит» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2604/15565/2012 № апеляційного
провадження:22-ц-796/3697/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гончарук
В.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 і/н НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Центральне регіональне
управління» ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованість по тілу кредиту
за кредитним договором № 25-1978/06-А від 21
вересня 2006 року в розмірі 46635 грн. 96 коп.;
454 грн. 63 коп. суму простроченої
заборгованості по нарахованих
відсотках за користування кредитними
коштами за кредитним договором №
25-197/06-А-Л; 400 грн. за проведення
оцінки транспортного засобу 479 грн. 16
коп. судового збору та 120 грн.витрат
пов'язаних з оплатою ІТЗ, а всього
стягнути 48515 грн. 13 коп. (сорок вісім
тисяч п'ятсот п'ятнадцять грн. 13 коп.).

В решті задоволення позовних вимог -
відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником позивача ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» Корчуком
О.В. подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_5, посилаючись на те,
що судом при ухваленні рішення було
грубо порушено норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Крім того, не погоджуючись з рішенням
суду, відповідачем ОСОБА_5 також подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача,
посилаючись на те, що рішення було
прийняте з порушенням норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам і справи.

В судовому засіданні представник
позивача Лапшикова О.Г.. яка діє на
підставі довіреності в інтересах ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит», підтримала
доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» та заперечувала
проти доводів апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_2, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_5., підтримав доводи
апеляційної скарги ОСОБА_5 та
заперечував проти доводів апеляційної
скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, між позивачем ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі
Філії «Центральне регіональне
управління» ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого від 02
вересня 2009 року є Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Центральне регіональне
управління» ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_5 21 вересня 2006 року
було укладено кредитний договір №
25-197/06-А.

Відповідно до п.п.2.1 кредитного
договору позивач надав відповідачу в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитні
ресурси в сумі 15684 долари США 60 центів з
терміном погашення до 20 вересня 2012 року
та оплатою по процентній ставці 10
процентів річних.

Відповідно до п.3.2.1.кредитного договору
у період користування кредитними
ресурсами з 21 вересня 2006 року по 20
вересня 2007 року позичальник
зобов'язується здійснювати погашення
позикової заборгованості у розмірі 262
долари США, а згідно з п. 3.2.2. кредитного
договору у період користування
кредитними ресурсами з 21 вересня 2007
року по 20 вересня 2012 року позичальник
зобов'язується здійснювати погашення
позикової заборгованості у розмірі 210
доларів США, а також згідно п.4.7
позичальник зобов'язується щомісяця
сплачувати комісійну винагороду за
надання кредитних ресурсів в розмірі 158
гривень 41 копійку. Банк свої
зобов'язання по кредитному договору
виконав в повному обсязі надавши
відповідачу готівкою 15684 долари США 60
центів.

21 вересня 2006 року між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредитит» в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_5було укладено договір про
відкриття кредитної лінії №
25-197/06-А-Л.І., 25 вересня 2007 року було
укладено додааткову угоду № 1 до
договору про відкриття кредитної лінії
№ 25-5-197/06-А-Л. від 21 вересня 2006 року
відповідно до яких банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію з кредитним лімітом в розмірі 5 252
гривні 64 копійки з оплатою процентів за
користування кредитними ресурсами у
розмірі процентної ставки 19 процентів
річних. Строк дії відновлювальної
кредитної лінії за Договором становить
до 20 вересня 2012 року, при цьому
позичальник сплачує щомісячні платежі
рівними частинами у розмірі 477 гривень
51 копійку.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться сторонам.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Станом на 02 жовтня 2013 року, позивачем
відповідачу нарахована заборгованість
за кредитним договором № 25-197/06-А від 21
вересня 2006 року на загальну суму 709 988
гривень 83 копійки, що включає в себе: 12
814,72 дол. США, що в еквіваленті до
національної валюти за курсом НБУ - 7,993
грн./1 дол. США, що становить 102 428
гривні 06 копійок - заборгованість за
основним боргом; 3,56 дол. США , що в
еквіваленті до національної валюти за
курсом НБУ 7,993грн./1 дол. США, що
становить 28 гривень 46 копійок -
заборгованість по нарахуванню
відсотків за користування кредитними
коштами; 9 346 гривень 16 копійок -
заборгованість по нарахованій
щомісячній комісії; 598 186 гривень 12
копійок - пеня за несвоєчасне погашення
кредиту, відсотків за користування
кредитними коштами, щомісячної комісії
т.2 а.с.153-163).

Станом на 02 жовтня 2013 року, позивачем
відповідачу нарахована заборгованість
за договором про відкриття кредитної
лінії № 2/-197/06-А-Л від 21 вересня 2006 року
на загальну суму 3923 гривні 68 копійок, що
включає в себе: 454 гривні 63 копійки -
заборгованість за основним боргом; 425
гривень 38 копійок - заборгованість по
нарахованих відсотках за користування
кредитними коштами; 3 043 гривні 67
копійок - пеня за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків за
користування кредитними коштами (т.2
а.с.164-169).

Згдіно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п 1.2 договору застави від
21 вересня 2006 року, договором застави
забезпечуються зобов'язання, що
випливають з кредитного договору №
25-197/06-А від 21 вересня 2006 року та
договором про відкриття кредитної
лінії № 2/-197/06-А-Л від 21 вересня 2006 року,
укладених між заставодержателем та
заставодавцем, за умовах яких
заставодавець зобов'язаний повернути
кредитні кошти за кредитними
договорами, сплатити проценти за їх
користування ті інші платежі в розмірі,
строки та у випадках передбачених
вказаними договорами.

Відповідно до чл.1,2 ст. 509 ЦК України
передбачено, що звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває права
звернення стягнення на предмет
заставив разі, коли зобов'язання не
було виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 592 ЦК України
заставодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, а якщо його
вимога не буде задоволена - звернути
стягнення на предмет застави:

1) у разі порушення заставодавцем
правил про наступну заставу;

2) у разі порушення заставодавцем
правил про розпорядження і предметом
застави;

3) в інших випадках, встановлених
договором.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання
боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

За нормою частини 1,6 ст.20 Закону України
«Про заставу» заставодержатель
набуває право вернення стягнення на
предмет застави у разі, якщо в момент
настання терміну виконання
обов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконане, якщо інше не
передбачено законом чи
договором.Звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду.
На підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо інше не передбачене
законом або договором застави.

17 грудня 2008 року відповідач у зв'язку із
скрутним фінансовим становищем з метою
уникнення зростання кредитної
заборгованості по кредитному договору
№ 25-197/06-А від 21 вересня 2006 року та
договором про відкриття кредитної
лінії № 2/-197/06-АЛ від 21 вересня 2006 року
звернувся до позивача із заявою про
добровільну реалізаціюпредмета
застави та оформлення довіреності на
ім'я представника банку з метою
відчудження предмету застави третім
особам. 23 грудня позивач прийняв
заставлене майно - автомобіль, по акту
прийому - передачі заставленого майна,
відповідно до якого ОСОБА_5передав
представнику банку Майбороді О.В.в
присутності ОСОБА_9та ОСОБА_10
автомобіль марки «СНЕVRОLЕТ LАСЕТТІ»,
сірого кольору, тип легковий седан, 2006
року випуску, шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві 20 вересня 2006року. Сторони, щодо
передачі заставленого майнапретензій
одна до одної не мають.

22 грудня 2008 року керуючий філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
Український В.М. видав листа нотаріусам
України, відповідно до якого банк не
заперечує оформлення довіреності на
співробітника банку з правом
відчуження третім особам предмету
застави (автомобіль «СНЕVRОLЕТ LАСЕТТІ»
реєстраційний номер НОМЕР_2 по
кредитному договору №25-197/06-А від 21
вересня 2006 року.

23 грудня 2008 року відповідачем ОСОБА_5
було надано довіреність представнику
банку ОСОБА_9? повноваження якою
підтверджуються довіреністю від 10
жовтня 2008 року за № 9138/1 виданої
керуючим філії «Центральне
регіональне управління» ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» Українським В.М.,
відповідно до якої ОСОБА_9 надано право
експлуатувати і розпоряджатися, в тому
числі знімати з обліку в органах ДАІ,
здавати в оренду, обміняти, продати,
укладати договори позики,
договори-доручення належним ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_4, виданого УДАІ ГУ МВС України в
м. Києві, 20 вересня 2006 року, автомобіль
марки «СНЕVRОLЕТ LАСЕТТІ», 2006 року
випуску, тип ТЗ-легковий, кузов НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
зареєстрований УДАІГУ МВС України в м.
Києві 20 вересня 2006року.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
заставу», заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
заставленого майна в повному обсязі, що
визначається на момент фактичного
задоволення, включаючи проценти,
відшкодування збитків, завданих про
строчкою виконання (а у випадках,
передбачених законом чи договором, -
неустойку), необхідні витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Відповідно до 4.1,4 ст.591 ЦК України
реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, проводиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.Порядок Реалізації предмета
застави з публічних торгів
встановлюється законом.Якщо сума,
одержана від реалізації предмета
застави, не покриває вимоги
заставодержателя, він має право
отримати суму, якої не вистачає, з
іншого майна боржника в порядку
черговості відповідно до ст. 112 цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, звернення стягнення на
заставлене майно є правом
заставодержателя, який маючи реальну
можливість задовольнити свої вимоги з
погашення заборгованості за
кредитними договорами з моменту
передачі відповідачем предмету
застави, а саме автомобіля «СНЕVRОLЕТ
LАСЕТТІ» реєстраційний номер НОМЕР_2, не
вчиняв жодних дій для реалізації
заставленого майна з метою погашення
заборгованості за кредитними
договорами, тим самим не реалізував
своє право та неправомірно протягом
5років здійснював фактичне
розпорядження заставленим майном та
продовжував нараховувати відповідачу
проценти за користування кредитними
коштами та пеню з несвоєчасного
погашення заборгованості по кредитам,
відсоткам та комісії.

В ході розгляду справи, представник
позивача Лапшикова О.Г. підтвердила, що
позивачем не здійснювались будь - які
дії щодо реалізації автомобіля з 23
грудня 2008 року по 30 вересня 2013 року,
коли було реалізовано автомобіль.

Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

За встановлених обставин суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про наявність
правовових підстав для часткового
задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у
матеріалахсправи та досліджених судом
першої інстанції письмових доказів,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скаргипредставника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
в особі філії «Центральне
регіональне управління» Публічного
акціонерного товариства Банк «Фінанси
та Кредит» Корчука Олександра
Валерійовича, відповідача
ОСОБА_5-відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: