Справа № 466/3015/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментах,

у с
т а н о в и в:

15 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
заборгованості по аліментах в період з
25 травня 2010 року по теперішній час із
нарахуванням неустойки в розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з відповідачем перебувала
у шлюбі з 1996 року по 20 грудня 2012 року.
Від шлюбу у них народилась дочка -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова на її користь з відповідача
присуджено стягувати аліменти на
утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини
всіх видів заробітку щомісячно. З
червня 2010 року, часу коли відповідач
вийшов на пенсію, і по сьогоднішній
день позивач не отримувала виплат по
аліментах. Крім того, відповідач
вводить в оману державного виконавця,
що нібито передає аліменти через їх
дочку, з метою уникнення обов'язку по
сплаті аліментів. ОСОБА_3 з 2006 року
хворіє на: респіраторний алергоз,
хронічний бронхіт, період загострення
ДН1 ССНо, хронічний субкомпенсований
тонзиліт, алергічний персистуючий
риніт та потребує постійного
диспансерного спостереження і
лікування. Згідно довідки про доходи
середній заробіток позивача становить
2630 грн. Цих коштів недостатньо для того
щоб утримувати себе та дочку. Крім того,
на її утриманні перебуває важко хворий
батько. У зв'язку з цими обставинами
майже весь її дохід йде на купівлю
ліків як дочці, так і батькові, тому її
матеріальне становище є вкрай
нужденним. Згідно ст. 194 СК України
аліменти можуть бути стягнені за
виконавчим листом за минулий рік, але
не більше як за три роки. Під час
перебування в шлюбі та на даний час
відповідач окрім пенсії має дохід, хоча
офіційно ніде не працював. На даний час
виконавець з'ясовує офіційне місце
праці відповідача. Позивачу відомо, що
середньомісячний дохід відповідача
становить 6500 грн. У відповідності до ст.
196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Оскільки відповідач
свідомо уникає від обов'язку по сплаті
аліментів, то він зобов'язаний сплатити
неустойку за весь час прострочення. З
відповідача не справляються стягнення
по виконавчих листах щодо інших осіб,
крім доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стан
здоров'я у відповідача хороший. В
подальшому позивач уточнила позовні
вимоги та просила постановити рішення,
яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
її користь заборгованість, допущену
ним по сплаті аліментів на
неповнолітню дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з квітня 2010 року,
з часу звернення з даним позовом до
суду, до даного часу, в розмірі 13459,20 грн.
та неустойку в розмірі 6086,20 грн., за
період з квітня 2010 року по серпень 2013
року, до часу, коли він почав сплачувати
аліменти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, давши
пояснення аналогічні тим, що викладені
в позовній заяві та уточненні до неї.
Просить уточнений позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на
підставі ордеру серія ЛВ №007314 та
договору №789 про надання правової
допомоги (а.с. 45-46) в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги своєї
довірительки, просить уточнений позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та уповноважений
представник ОСОБА_2 згідно довіреності
від 29.05.2013 року серії ВТІ №160317 ОСОБА_5
(а.с. 30) в судовому засіданні позов
визнали частково, а саме: суму
заборгованості із сплати аліментів в
розмірі 12054,12 грн. В подальшому
відповідач та уповноважений
представник проти позову заперечили,
подавши письмову заяву, яка долучена до
матеріалів справи.

Представник Шевченківського ВДВС
Львівського міського управління
юстиції Захарків Ю.М., яке було залучено
до участі в справі в якості третьої
особи, в судовому засіданні пояснив, що
на виконанні у Шевченківському ВДВС
Львівського міського управління
юстиції дійсно перебував виконавчий
лист №2-4337/02 від 06.09.2002 року, який
виданий Шевченківським районним судом
м. Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку, щомісячно, та
виконавчий лист №2-92/2002 від 10.01.2002 року,
який виданий Шевченківським районним
судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти
в розмірі 1/4 частини із всіх видів
заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно, починаючи з 09
січня 2002 року. Постановою про
закінчення виконавчого провадження
від 27.06.2013 року вищезгадані виконавчі
документи скеровано для подальшого
виконання за місцем одержання
боржником доходів, а саме до
Личаківського відділу ДВС Львівського
МУЮ.

Представник Личаківського ВДВС
Львівського міського управління
юстиції Кобельник С.Б., яке було
залучено до участі в справі в якості
третьої особи, в судовому засіданні
представила розрахунок заборгованості
по аліментах по виконавчому листу
№2-92/2002 від 10.01.2012 року, згідно якого
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 07.04.2014 року складає 13459,00 грн.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позову з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони по справі
перебували між собою в зареєстрованому
шлюбі з 09 вересня 1999 року до 20 грудня 2012
року та від подружнього життя мають
доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. є
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 27.12.1996 р. (а.с.3).

Після розірвання шлюбу донька проживає
з позивачем та знаходиться на її
утриманні, що не заперечується
відповідачем.

Відповідно до статті 141 Сімейного
кодексу України, мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у Шевченківському ВДВС
Львівського міського управління
юстиції перебував виконавчий лист
№2-4337/02 від 06.09.2002 року, який виданий
Шевченківським районним судом м.
Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку, щомісячно, та
виконавчий лист №2-92/2002 від 10.01.2002 року,
який виданий Шевченківським районним
судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти
в розмірі 1/4 частини із всіх видів
заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, щомісячно, починаючи з 09
січня 2002 року. Постановою про
закінчення виконавчого провадження
від 27.06.2013 року та від 27.06.2013 року
вищезгадані виконавчі документи
скеровано для подальшого виконання за
місцем одержання боржником доходів, а
саме до Личаківського відділу ДВС
Львівського МУЮ.

Відповідач має заборгованість зі
сплати аліментів, що встановлено
розрахунками державного виконавця, які
відповідач, у встановленому законом
порядку, не оспорив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 195 Сімейного
кодексу України заборгованість за
аліментами, присудженими у частці від
заробітку (доходу), визначається
виходячи з фактичного заробітку
(доходу), який платник аліментів
одержував за час, протягом якого не
проводилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості, але
працює на час визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Розмір заборгованості по аліментам
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Згідно розрахунку державного
виконавця Личаківського ВДВС
Львівського міського управління
юстиції Кобельник С.Б. станом на 07.04.2014
року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3
складає 13459,00 грн.

Відповідач доказу відсутності в нього
заборгованості або того, що її розмір є
іншим ніж визначив державний
виконавець суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Виходячи зі змісту ст. 196 СК України
пеня за несвоєчасну сплату аліментів
може бути стягнена лише з платника
аліментів та у випадку доведеності
вини платника аліментів у виникнення
заборгованості по сплаті аліментів.

З представленої позивачем уточненої
позовної заяви загальний розмір
неустойки з квітня 2010 року по серпень
2013 року, до часу, коли відповідач почав
сплачувати аліменти на дитину
становить 6086,29 грн.

Відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення пені у зв'язку із
відсутністю його вини у виникненні
заборгованості, так як заборгованість
виникла виключно з вини позивача у
зв'язку із подачею виконавчих листів до
виконання лише 05 березня 2013 року.

Враховуючи все вищенаведене, оскільки
позивачем не представлено та судом не
здобуто належних та допустимих доказів
в підтвердження позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені
за несвоєчасну сплату аліментів,
вважаю, що в задоволенні позову в
частині стягнення пені за несвоєчасну
сплату аліментів слід відмовити за
безпідставністю.

У відповідності ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача судовий збір в
дохід держави в сумі 229,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213,
215, 218 ЦПК України, ст. ст. 3,18,194,196
Сімейного Кодексу України, суд, -

в
и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
заборгованість із сплати аліментів на
неповнолітню доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі
13459(тринадцять тисяч чотириста
п'ятдесят дев'ять гривень 20 (двадцять)
копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий
збір в розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер