Справа № 131/119/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2014

Іллінецький районний суд Вінницької
області в складі:

Головуючого судді Димбіцького
Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллінці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики, ціна позову 18000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зазначеним позовом, в якому вказала, що
15 червня 2011 року на прохання ОСОБА_2
вона позичила їй гроші в сумі 1500 євро,
які відповідач зобов'язувалась
повернути їй у строк до 15 вересня 2011
року. Підтвердженням цього є боргова
розписка ОСОБА_2 від 15 червня 2011 року. У
вказаний строк відповідач не повернула
їй борг, який наразі складає 1500 євро,
що в еквіваленті національної валюти
становить 18000грн.

Тому вона просить суд стягнути із
ОСОБА_2 на свою користь заборгованість
за позикою в сумі 18000 грн. та понесені
нею судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3
позовні вимоги своєї довірительки
підтримала, просить суд їх
задовольнити із викладених у позовній
заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 фактично визнала
частково і пояснила, що вона дійсно у 2011
році позичала у неї гроші в сумі 1500
євро, про що складала власноручну
розписку із зобов'язанням повернути
борг у строк до 15 вересня 2011 року. В силу
певних сімейних обставин повернути
борг повністю і своєчасно вона не
змогла, проте в рахунок його погашення
двічі повертала ОСОБА_1 гроші - один раз
1000 грн., а другий - 100 євро, що
еквівалентно сумі в 1000 грн. Наразі вона
визнає свої боргові зобов'язання перед
позивачем ОСОБА_1 в загальній сумі, що
еквівалентна 1300 євро з урахуванням
повернутої суми в 200 євро.

Заслухавши пояснення представника
позивача і відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, суд вважає за
необхідне частково задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 із наступних
мотивів.

Відповідно до приписів ст.ст.509, 526, 530, 610,
1046, 1047 і 1049 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, у якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, зокрема, сплатити гроші;
зобов'язання має виконуватись належним
чином у встановлений строк (термін);
порушенням зобов'язання є його
невиконання або неналежне виконання;
за підтвердженим розпискою
позичальника договором позики
позикодавець передає у власність
позичальникові грошові кошти, які
останній має повернути в такій самій
сумі, у строк та в порядку, встановлених
договором.

Судом на підставі досліджених доказів
у справі встановлено, що дійсно 15
березня 2011 року в м.Іллінці
Іллінецького району Вінницької
області ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші
в сумі 1500 євро, про що склала відповідну
власноручну розписку із зазначенням
зобов'язання позичальника повернути
кредитору борг повністю у строк до 15
вересня 2011 року (пояснення відповідача,
оригінал боргової розписки ОСОБА_2 на
а.с.3).

При цьому твердження відповідача про
часткове повернення нею ОСОБА_1 боргу в
сумі 2000 грн. в жодній мірі не
підтверджене ОСОБА_2 будь-якими
належними допустимими доказами, тому
воно не спростовує у відповідній
частині позовних вимог.

Таким чином суд визнає доведеними
наведені позивачем у позовній заяві
обставини щодо наявності на час
вирішення справи в суді не виконаного
відповідачем ОСОБА_2 її зобов'язання
перед ОСОБА_1 за договором позики від 15
червня 2011 року у виді боргової розписки
про позичку грошей в сумі 1500 євро із
зобов'язанням їх повернення кредитору
в строк до 15 вересня 2011 року.

Разом із тим, згідно наданої
представником позивача додатково
довідки Іллінецького
територіально-відокремленого без
балансового відділення № 10001/048 АТ
«Ощадбанк» від 11 березня 2013 року № 41,
станом на 11 березня 2013 року офіційний
курс Національного Банку України 100
євро становить 1039 грн. 89 коп.
Відповідно, сума боргу ОСОБА_2 перед
ОСОБА_1 на час вирішення спору
становить 1500 євро х 10,3989 грн. = 15598 грн. 35
коп., а не 18000 грн., як це зазначено у
позовній заяві.

З огляду викладеного суд вважає, що із
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
ОСОБА_1 слід стягнути суму 15598 грн. 35 коп.
неповернутого боргу за договором
позики від 15 червня 2011 року та понесені
позивачем судові витрати у справі в
розмірі сплаченого при зверненні до
суду судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.,
а всього, таким чином, 15827 грн. 75 коп.

Решта позовних вимог ОСОБА_1 є
небгрунтованою, тому не може бути
задоволена судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 509, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1051 ЦК України,
ст.ст.209, 212 -215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 15598
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто
вісім) гривень 35 коп. неповернутого
боргу за договором позики від 15 червня
2011 року, а також 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 коп. понесених
позивачем судових витрат у справі, а
всього, таким чином, 15827 (п'ятнадцять
тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 75
коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через Іллінецький районний
суд.

Суддя
Ю.В. Димбіцький