Справа № 344/4509/14-ц
Провадження № 2/344/2607/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

07 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хоростіля Р.В.,

секретаря
Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вказаним позовом
до відповідачів, в обґрунтування якого
покликалася на те, що вона уклала
договір купівлі-продажу двохкімнатної
квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_4, в якому
зазначено, що продавець зобов'язується
зняти з реєстраційного обліку всіх
зареєстрованих осіб та звільнити
квартиру від особистих речей до 25.03.2014р.
Однак по даний час в квартирі
залишаються зареєстрованими родичі
колишнього власника квартири
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зі слів
сусідів родичі в квартирі не
проживають, їх особистих речей в
квартирі немає. Вони вибули в інше
місце проживання і їх постійне місце
проживання та адреса їй невідома. У
зв'язку з чим вона змушена проводити
оплату за користування квартирою та
комунальні послуги, враховуючи цих
осіб. Більше того, ОСОБА_1 не може
зареєструватися в квартирі, яка їй
належить та немає можливості оформити
на своє ім'я будинкову книгу, в повному
об'ємі реалізувати своє право
власності на квартиру. Просила визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
зменшив, просив визнати відповідача
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги щодо відповідача ОСОБА_3
просив не розглядати. Зменшені позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задоволити, при цьому не заперечив
проти заочного розгляду справи за
відсутності відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно
вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликалися
в судове засідання через оголошення у
пресі, однак в судове засідання
повторно не з'явилися, про причину
неявки не повідомили, заяви про розгляд
справи за їх відсутності не подали.

Заслухавши представника позивача,
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дослідивши
письмові докази у справі, суд розглянув
справу за відсутності відповідачів та
ухвалив заочне рішення на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 403 ЦК України, сервітут
визначає обсяг прав щодо користування
особою чужим майном, а згідно з ч. 3 цієї
статі, особа, яка користується
сервітутом, зобов'язана вносити плату
за користування майном, якщо інше не
встановлено договором, законом,
заповітом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Ч. 2 ст. 167 ЖК України визначено, що у разі
вибуття наймача та членів його сім'ї на
постійне місце проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму вважається розірваним з
дня вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув. Втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня його вибуття.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 25.02.2014р.,
посвідченим приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрованого в реєстрі за № 697 (а.с.4)
та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 25.02.2014р.
№ 18237766 (а.с.32).

У вказаній вище квартирі також
зареєстрована на проживання
відповідач ОСОБА_2, що підтверджується
будинковою книжкою та довідкою
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
УДМС України в Івано-Франківській
області (а.с.6-9,28).

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтується на припущеннях. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Наведені представником позивача
обставини про те, що відповідач ОСОБА_2
не проживає у вказаній вище квартирі
більше 10 років підтвердилися
показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
які надані останніми в судовому
засіданні. Жодних належних та
допустимих доказів на спростування
вказаних вище обставин, відповідачі
суду не подали.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те,
що відповідач ОСОБА_2 відсутня у
квартирі АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_1, без поважних причин понад один
рік, суд вважає, що позов слід
задоволити та визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування вказаним
житлом.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 406 ЦК України,
ст.ст. 72, 167 ЖК України, ст.ст. 10, 58, 60, 208-209,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстровану АДРЕСА_1, паспорт
громадянина України серія НОМЕР_1,
виданий 05.09.1997р. Тисменицьким РВ УМВС
України в Івано-Франківській області,
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Івано-Франківський міський суд.

Головуючий-суддя
Хоростіль Р.В.

Повне рішення складено 08 травня 2014
року.