Справа № 579/222/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

у складі головуючого судді -
Ольховик А.І.,

за участі секретаря судового засідання
- Малик Г.М.,

з участю позивачки -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кролевець
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
дитину та дружину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 і просить стягнути з нього
щомісяця на її користь на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі 1000 гривень на місяць з
індексацією відповідно до закону та на
її (ОСОБА_3) утримання кошти в сумі 500
(п'ятсот) гривень на місяць до
досягнення їхньою дочкою трьох років.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 27
жовтня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було
укладено шлюб, актовий запис №93.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка
ОСОБА_5.

3 початку подружнього життя вони з
чоловіком проживали в АДРЕСА_1 в
будинку його батьків, а потім його
батьками для них було придбано окремий
будинок в даному населеному пункті. В
травні 2013 року чоловік повідомив їй, що
до знайомства з нею він десять років
без реєстрації шлюбу проживав разом з
іншою жінкою. Відповідач почав
постійно порівнювати її з даною жінкою,
що ставало причиною численних сварок
між ними. В серпні 2013 року чоловік
вигнав її з будинку в якому вони
проживали і вона була змушена разом з
дочкою повернутися на проживання до
своїх батьків в село Грузьке
Кролєвецького району Сумської області.

Під час спілкування в телефонному
режимі в січні 2014 року відповідач
повідомив їй, що на даний час він
знаходиться в м.Москва в жінки, з якою
він перебував у фактичних шлюбних
відносинах до знайомства з нею. Він
погодився на розірвання шлюбу між ними,
а позовні заяви просив надсилати на
адресу їхнього з ним проживання до
припинення подружніх відносин -
АДРЕСА_1.

За таких обставин збереження шлюбу між
ними вона вважає неможливим, тому в
даний час звернулася до Кролевецького
районного суду з позовною заявою про
розірвання шлюбу.

Спору щодо визначення місця проживання
дочки у них немає.

За час окремого проживання відповідач
не приймав участь в утриманні дитини,
тому вона бажає, щоб способом виконання
відповідачем обов'язку утримувати їхню
дочку була сплата ним аліментів на
підставі рішення суду,

Місце роботи відповідача їй невідоме.
Відповідач є молодою людиною, має
добрий стан здоров'я, аліменти нікому
не сплачує, тому він зобов'язаний
організувати своє життя так, щоб
виконати свої батьківські обов'язки по
відношенню до дочки ОСОБА_5, яка часто
хворіє, що потребує додаткових витрат
на її лікування та посилене харчування.

Відповідач може сплачувати кошти на
утримання дочки в розмірі 1000 гривень на
місяць.

Вона в даний час ніде не працює,
здійснює догляд за дитиною.
Одноразової допомоги при народженні
дитини та допомоги по догляду за
дитиною недостатньо для того, щоб
забезпечити дитину навіть
найнеобхіднішим. Самостійно
забезпечити дитині належний рівень
життя, створити умови для її розвитку
вона не має можливості, тому змушена
постійно приймати матеріальну
допомогу від своїх батьків.

В даний час вона навчається в
Глухівському педагогічному
університеті ім.О.Довженка (заочна
форма навчання), що також потребує
значних матеріальних витрат (витрати
на придбання необхідної учбової
літератури, канцтоварів, проїзд до
місця навчання, найм житла на період
сесії і т.д.), є дружиною, з якою проживає
дитина, а тому має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років. Вона
вважає, що відповідач може сплачувати
кошти на її утримання в розмірі 500
(п'ятсот) гривень на місяць.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просить їх задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК
України, на розгляд справи не з'явився,
клопотання про відкладення розгляду
справи та заперечення на позовну заяву
суду не надав.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши докази у справі, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачка є матір'ю, а відповідач -
батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.6).

27 жовтня 2011 року сторони зареєстрували
шлюб у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану
Нижньогірського районного управління
юстиції Автономної Республіки
Крим,актовий запис за №93 від 27 жовтня
2011 року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб (а.с.4). Як вбачається з позовної
заяви і встановлено з пояснень
позивачки з серпня 2013 року сторони
припинили подружні стосунки та
проживають окремо. Згідно з довідкою
№15 від 16.01.2014 року, виданою виконавчим
комітетом Грузчанської сільської ради
Кролевецького району Сумської області,
позивачка разом з дочкою проживає і
зареєстрована в с.Грузьке
Кролевецького району Сумської області.
(а.с.6) За час окремого проживання
відповідач не приймав участі в
утриманні дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Проживання батьків окремо від дитини
не впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2
ст.141 СК України).

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років, таке право вона має і в
разі розірвання шлюбу.

Суд враховує, що відповідач є
працездатною особою, інших утриманців
(крім дружини та власної дитини) не має,
а тому він зобов'язаний організовувати
своє життя так, щоб утримувати себе та
виконувати свої батьківські обов'язки
щодо дитини, в тому числі утримувати її,
а також утримувати дружину у разі
проживання з нею дитини до досягнення
дитиною трьох років.

При цьому суд враховує, що прожитковий
мінімум, встановлений Законом України
«Про державний бюджет на 2014 рік», з 01
січня 2014 року на одну особу становить
1176 грн., а на дитину до 6 років - 1032 грн.,
позивачка не працює і на даний час не
може працювати у зв'язку з необхідністю
здійснювати догляд за дитиною віком до
трьох років, яка часто хворіє (а.с.7, 8, 9) і
потребує витрат на лікування та
посилене харчування. Поряд з цим
враховується, що інших доходів, крім
державної допомоги, позивачка не має, а
тому стягнення аліментів є необхідним
для захисту її інтересів та інтересів
дитини.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, положення ст.ст.80, 183 СК
України, оцінивши надані докази, суд
вважає, що з відповідача підлягають
стягненню на користь позивачки
аліменти на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1000 грн. на місяць з
індексацією відповідно до закону
щомісяця до досягнення дитиною
повноліття та 500 грн. щомісяця на
утримання дружини до досягнення
дитиною ОСОБА_5 трьох років.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню в дохід
держави судовий збір.

Відповідно до ст.ст.79, 80, 84, 180-182, 183, 191
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 209, 212-215, 218, п.1 ч.1 ст.367
ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця Ташкентської області
Республіки Узбекистан, на користь
ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень на місяць з індексацією
відповідно до закону щомісяця до
досягнення дитиною повноліття та 500
(п'ятсот) гривень щомісяця на утримання
ОСОБА_3 до досягнення дитиною ОСОБА_5
трьох років.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів на дитину
і дружину в межах платежу за один
місяць.

Стягнення аліментів проводити з 11
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя А. І. Ольховик