Справа № 765/4713/13-ц
Категорія № 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2014 р. Нахімовський районний суд м.
Севастополя в складі :

головуючого судді Єзерського П.О.

при секретарі - Мінакової Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користування земельної
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася
до суду з вказаним позовом, який в
ході судового розгляду уточнила, та
просить усунути перешкоди позивачу в
користуванні земельної ділянкою
НОМЕР_2, розташованого в межах
землекористувача СТ «Соснова роща»,
зобов'язав ОСОБА_3 перенести паркан,
що розділяє земельні ділянки НОМЕР_2
і НОМЕР_3 на межову границю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є власником земельної
ділянки НОМЕР_2, розташованої в
границях СТ «Соснова роща» площею
0,0647 га. Відповідачка є власником
суміжної земельної ділянки НОМЕР_3,
площею 0,0436 га. В 2001 - 2002 р. ОСОБА_3, без
належної будівельно-технічної та
дозвільної документації, впритул до
ділянки позивача почала зводити на
своїх земельній ділянці садовий
будинок, площею 15 х 8 м., висотою 2
поверху. Одна із стін будинку,
довжиною близько 15 м., стоїть на
межовому кордоні двох земельних
ділянок. В період будівництва
відповідачка самовільно перенесла
паркан, що розділяє дві суміжні
ділянки, в сторону ділянки позивача
близько 1 метра по всій довжині
ділянки, на територію земельної
ділянки позивача, та зруйнував
межові знаки.

Крім того, у будинку, що зводиться
відповідачкою, на другому поверсі
передбачається наявність вікна -
віконний пройм, вже існує,
орієнтовним розміром 1,80 м. х 1,20 м. Ця
обставина може ускладнити позивачу
користуватися належною йому
земельною ділянкою, оскільки з вікна
на 2 поверсі, ділянка позивача
відкрита для огляду стороннім
особам. Посилаючись на вказані
обставини, просила усунути позивачу
перешкоди в користування вказаною
земельною ділянкою, шляхом заборони
ОСОБА_3 формувати вікна, що виходять
на земельну ділянку НОМЕР_2, в
садовому будинку, що зводить
відповідачка на земельної ділянці
НОМЕР_3.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позов.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не
визнала, оскільки ніяких межових
знаків вона не руйнувала, паркан не
переміщала, і порушень земельного
законодавства не допускала.

Суд вважає, що вимоги позивачів є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки НОМЕР_2,
розташованої в границях СТ «Соснова
роща», площею 0,0647 га, на підставі
державного акту на право власності
на земельну ділянку, виданого 17.05.2007
р. ОСОБА_3 є власником суміжної
земельної ділянки НОМЕР_3, площею 0,0436
га, на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку,
виданого 02.03.2000 р., на якому стала
будувати двоповерховий садовий
будинок, розміром 15 х 8 м.

Відповідно до ст. 125, ч. І ст. 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації цього права. Право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його
права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою,
і відшкодування збитків.

Захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом:

2

а) визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
в) визнання угоди недійсною ; г)
визнання недійсними рішення органів
виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Частина 2 ст. 61 ЦПК України
передбачає, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Як встановив суд, в період
будівництва будинку, відповідачка не
отримала відповідні дозволи та
будівельно-технічну документацію.

Цю обставину не заперечувала і ОСОБА_3,
як і факт, що між земельними ділянками
нею зведений паркан - сітка - рабіца, а
на другому поверсі будинку передбачено
вікно.

Крім того, як встановив суд, ухвалою
апеляційного суду м. Севастополя від
07.02.2013 р., яким залишено без зміни
рішення суду 1 інстанції від 24.10.2012 р.,
по іншої справі за позовом ОСОБА_3
було встановлено, що переданий на
зберігання ОСОБА_2. Акт зберігання
межових знаків та схема розташування
межових знаків підтверджують, що
площа земельної ділянки
відповідачки, яка на її думку
відторгнута ОСОБА_2, в дійсності є
його власністю.

Також цим рішенням встановлено, що з
південної сторони ділянки НОМЕР_2
безпосередньо по межі з земельною
ділянкою № 117 ОСОБА_3 збудувала двох
поверховий будинок, у зв'язку із чим,
із землі позивача
сільськогосподарчого призначення
вибуло 40% цієї землі. Ситуативний
план технічної документації по
землеустрою ділянки НОМЕР_2 показує,
що межа відповідача проходить по
межі будинку ОСОБА_3, яка
відмовляється підписати акт про
приймання та зберігання межових
знаків, згідно якого межа земельної
ділянки ОСОБА_2, проходить по ділянці
НОМЕР_3 ОСОБА_3

Враховує суд і ту обставину, що
колишній власник ділянки ОСОБА_5, як
особа, яка займалася на своєї
ділянці вирощуванням
сільськогосподарчої продукції,
вимушений був продати ділянку
позивачу, оскільки відповідачка
збудувала двох поверховий будинок, і
в зв'язку з затемненням, із землі
позивача вибуло 40% цієї землі.

Викладене підтверджується копіями
рішення від 24.10.2012 р., ухвалою суду
07.02.2013 р., договором куплі-продажу
земельної ділянки від 24.11.2006 р.,
держактом про право власності на
землю, технічною документацією із
землеустрою щодо встановлення межі
на земельній ділянці НОМЕР_3 в натурі
( на місцевості ) для ведення
індивідуального садівництва, яка
проводилась ДП «Центр державного
земельного кадастру», фотокартками
паркану та будинку ОСОБА_3, і
визначено в натурі ( на місцевості )
метричні дані вказаної ділянки.
Згідно цієї техдокументації,
встановлено, що фактичні межі та
площа земельної ділянки НОМЕР_2 не
відповідають межам та площі,
вказаним у архівних матеріалах, на
підставі яких був виданий державний
акт на право власності на землю
серія ЯГ № 538563 від 17.05.2007 р. ( а.с. 16 - 33
)

Таким чином, суд вважає, що вимоги
про усунення перешкод в користуванні
земельної ділянкою, та зобов'язання
відповідачку перенести паркан, що
розділяє земельні ділянки на межову
границю, підлягають задоволенню.

Що стосується інших вимог, то і вони
являються обґрунтованими.

Стаття 103 ЗК України передбачає, що
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати
такі способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей ( затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
т. д.). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють
власникам, землекористувачам

3

сусідніх земельних ділянок
використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ст. 104 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати припинення діяльності
на сусідній земельній ділянці,
здійснення якої може призвести до
шкідливого впливу на здоров'я людей,
тварин, на повітря, земельні ділянки
та інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України
власник не може використовувати
право власності на шкоду правам,
свободам громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні властивості
землі.

Як встановив суд, будуючи на
земельній ділянці, призначеній для
ведення садівництва, двох поверховий
будинок, в притул до ділянки
позивача, відповідачка сформулювала
вікно на 2 поверсі, в результаті чого
ділянка позивача відкрита для
огляду стороннім особам.

Викладені обставини підтверджуються
поясненнями відповідачки,
фотокартками будинку.

Таким чином, суд погоджується з
позивачем, і приходе до висновку що,
існування в будинку відповідачки
вікна, з оглядом на ділянку позивача,
буде порушувати принцип приватністі
і доставляти позивачу незручності.

Крім того, в цьому випадку не будуть
порушені права і відповідачки.

При вирішенні цього спору, суд,
відповідно ст. 3 ЦК України,
керувався принципами справедливості,
добросовісності та розумності.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Належних доказів, які б
спростовували доводи позивача,
відповідачка не надала.

Що стосується клопотання
відповідачки про необхідність
призначення будівельно-технічної
геодезичної експертизи, то для
вирішення питання про поновлення
паркану та межових знаків, не
потрібно спеціальних знань. Крім
того, ці питання були предметом
розгляду позову ОСОБА_3, в
задоволенні якого було відмовлено
рішенням суду 1 інстанції від 24.10.2012
р., залишеним без змін апеляційним
судом м.Севастополя від 07.02.2013р.

При таких обставинах, суд вважає що
позов підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволений, судові
витрати по справі - судовий збір в
сумі судовий збір в сумі 458 гривень
80 копійок, підлягає стягненню з
відповідачки на користь позивача.

При таких обставинах, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача.

На підставі ст. 319, 391 ЦК України, ст.
103, 104, 152 ЗК України, керуючись ст. 10,
11, 60, ст. 88 ч. 1, 209, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в
користування земельною ділянкою
НОМЕР_2, розташованого в межах
землекористувача СТ «Соснова роща»,
зобов'язав ОСОБА_3 перенести паркан,
що розділяє земельні ділянки НОМЕР_2
і НОМЕР_3 на межову лінію.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в
користування земельною ділянкою
НОМЕР_2, розташованого в межах
землекористувача СТ «Соснова роща»,
шляхом заборони ОСОБА_3 формувати
вікна, що виходять на земельну
ділянку НОМЕР_2, в садовому будинку,
що зводить ОСОБА_3 на земельної
ділянці НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
податковий номер НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_2 судовий збір в сумі 458
гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Севастополя, через Нахімовський
райсуд м. Севастополя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Нахімовського районного

суду міста Севастополя
Єзерський
П.О.