Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1697/14-ц
Провадження № 2/553/799/2014
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2014м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду
м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання договору дарування
недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування недійсним.
Позивач вказує, що на підставі заповіту
є спадкоємицею ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 та шляхом фактичного
прийняття спадщини набув право на
спадкове майно - житловий будник з
господарським будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1, що належав його матері
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на
підставі договору купівлі-продажу від
29.04.1969 року. У встановлений законом
строк вона звернулась до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, проте
постановою від 20.04.2014 року у видачі
свідоцтва про право на спадщину було
відмовлено, зважаючи на те, що не
встановлено склад спадкового майна,
оскільки згідно даних про
зареєстровані речові права право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_1
зареєстровано не за ОСОБА_5, а за іншою
особою на підставі договору дарування.
З оголошення у "Жовтій газеті" вона
дізналась про те, що спірний житловий
будинок продається, а його власником
являється ОСОБА_3 на підставі договору
дарування, посвідченого 27.06.1990 року
секретарем Опішнянського виконкому
сільської ради народних депутатів.
Враховуючи те, що відповідно до Закону
УРСР "Про нотаріат" посвідчення угод
про відчуження вилог будинку
проводиться за місцем його
знаходження, тоді як вказана вимога не
дотримана, це тягне за собою
недійсність договору дарування згідно
ст. 48 ЦК УРСР, крім того, вказує, що дата,
зазначена у договорі, не відповідає
даті його складання, договір має ознаки
підробки, а підпис у ньому зроблений не
ОСОБА_5

Просить суд визнати недійсним
договір дарування від 27.06.1990 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Разом з позовом ОСОБА_1 подала до
суду заяву про забезпечення позову
шляхом заборони відчуження
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позовної заяви
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Враховуючи те, що предметом позовних
вимог є дійсність договору дарування
домоволодіння по АДРЕСА_1, на підстав
якого вказане нерухоме майно належить
відповідачу ОСОБА_3, й обґрунтовуючи
підстави звернення до суду, позивач
вказує на те, що має право на цей
будинок в порядку спадкування, суд
вважає обґрунтованими її твердження
про існування ризику втратити це майно,
яке в будь-який час може вибути з
володіння відповідача ОСОБА_3, суд
приходить до висновку про наявність
підстав вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду в справі за позовом ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
151-153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 -
задовольнити.

В порядку забезпечення позову
заборонити відчуження житлового
буднику з господарським будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
від 27.06.1990 року, посвідченого
секретарем Опішнянського виконкому
сільської ради народних депутатів, - до
розгляду справи по суті.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Є. В. Парахіна