Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєв А. М.
Справа № 415/5974/13-ц
Провадження № 22ц/782/4880/13
УХВАЛА

13 березня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого - Медведєва А. М.,

суддів: Дмитрієвої Л. Д.,
Лозко Ю. П.,

при
секретарі - Івасенко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську заяву Відділу
державної виконавчої служби
Лисичанського міського управління
юстиції у Луганській області про
роз'яснення рішення апеляційного суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу шахта
«Привольнянська» про визнання наказів
недійсними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені
частково. Суд визнав незаконним та
таким, що підлягає скасуванню, наказ №
185 від 22 лютого 2013 року про застосування
до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у
вигляді догани. В іншій частині
позовних вимог відмовив за
необґрунтованістю.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2013 року рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 жовтня 2013 року
було змінено. Скасовано в частині
відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог до ПАТ «Лисичанськвугілля» в
особі ВП шахта «Привольнянська» про
визнання наказів № 186 від 25 лютого 2013
року та № 92-к від 04 березня 2013
року незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу і ухвалено в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 до ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська» про визнання наказів
№ 186 від 25 лютого 2013 року та № 92-к від 04
березня 2013 року незаконними,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу були задоволені. Визнано
незаконним наказ № 186 від 25 лютого 2013
року про застосування до ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани. Визнано незаконним наказ № 92-к
від 04 березня 2013 року в частині
звільнення ОСОБА_2 за п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на
посаді прохідника дільниці ПР-2 ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська». Зобов'язано ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська» виплатити ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 04 березня 2013 року по
21 листопада 2013 року в сумі 74 352 грн. 73
коп. В іншій частині рішення суду було
залишено без змін.

10 лютого 2014 року до апеляційного
суду Луганської області від в.о.
начальника ВДВС Лисичанського МУЮ у
Луганській області надійшла заява про
роз'яснення рішення апеляційного суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року, в якій він просив суд надати
роз'яснення щодо виконання виконавчого
листа Лисичанського міського суду
Луганської області №
2/415/727/13 від 09 грудня 2013 року, а саме:
роз'яснити розрахунок виплати
ОСОБА_2 середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 04
березня 2013 року по 21 листопада 2013
року та яким чином була обчислена сума
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. При цьому, державний
виконавець просив суд зазначити чи
включає сума середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з 04
березня 2013 року по 21 листопада
2013 року, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь ОСОБА_2,
утримання податку на доходи фізичних
осіб та єдиного соціального внеску.
Разом із цим, ВДВС Лисичанського МУЮ у
Луганській області звертає увагу суду
на те, що відповідно до розрахунків,
долучених до заяви про роз'яснення
рішення, загальна сума середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 04 березня 2013 року по 21
листопада 2013 року, яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
ОСОБА_2, без обов'язкових утримань
складає 44 395 грн. 53 коп., а не 74 352
грн. 73 коп., як вказано в рішенні
апеляційного суду Луганської області
від 21 листопада 2013 року.

Заслухавши доповідача, осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, судова колегія вважає, що заява
ВДВС Лисичанського МУЮ у Луганській
області про роз'яснення рішення не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Така позиція міститься і у п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судове рішення у
цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009
року, в якому зазначено, що відповідно
до ст. 221 ЦПК України роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання.

Якщо фактично порушено питання про
зміну рішення або внесення в нього
нових даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Враховуючи те, що рішення апеляційного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року в частині
визначення розміру середнього
заробітку ОСОБА_2 за час вимушеного
прогулу за період з 04 березня 2013 року по
21 листопада 2013 року викладено
зрозуміло, містить розрахунок
середнього заробітку із зазначенням
середньоденного заробітку ОСОБА_2 та
періоду вимушеного прогулу, за який
стягується середній заробіток, а
державний виконавець, який просить
зазначити в ухвалі про роз'яснення
рішення чи включає сума середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
утримання податку на доходи фізичних
осіб та єдиного соціального внеску,
фактично ставить питання про зміну
вищевказаного рішення та внесення в
нього нових даних, судова колегія
вважає, що у задоволенні заяви ВДВС
Лисичанського МУЮ у Луганській області
про роз'яснення рішення апеляційного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
221 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви Відділу державної
виконавчої служби Лисичанського
міського управління юстиції у
Луганській області про роз'яснення
рішення апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги протягом 20-ти днів з
дня її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: