Справа № 404/9599/13-ц
Номер провадження 2/404/191/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Кіровський районний
суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько
В.В.

при секретарі Мосійчук
А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про виключення відомостей про
батька дитини та визнання батьківства
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання батьківства
посилаючись на те, що, з 1999 року по 2007
рік проживав без реєстрації шлюбу та
вів спільне господарство з ОСОБА_3. В
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4, але її
батьком був записаний ОСОБА_2, з яким на
той час ОСОБА_3 перебувала у
зареєстрованому шлюбі.

Оскільки, ОСОБА_1 є біологічним
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він
змушений звернутись до суду з позовом,
яким просить визнати його батьком
дитини та внести зміни в актовий запис
про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 25 листопада 2013
року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві та просив
задовольнити, в наступне судове
засідання позивач не з»явився, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, повідомлявся судом про час та
місце розгляду справи належним чином,
позовні вимоги визнав повністю, про що
подав до суду відповідну заяву.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог не заперечувала, просила позов
задовольнити, в наступне судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена судом
належним чином.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України в
зв'язку з неявкою в судове засідання
усіх осіб, які приймають участь в
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з 1999 року по 2007 рік мешкали
однією родиною, вели сумісне
господарство.

На час проживання однією родиною,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у ОСОБА_3 народилась
донька ОСОБА_4.

Оскільки, ОСОБА_3 на той час
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем по справі, в свідоцтві про
народження дитини серія, НОМЕР_1,
виданим Аджамською сільською радою,
Кіровоградського району, 27 серпня 2000
року, матір'ю дитини записана ОСОБА_3, а
батьком - ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач піклується про дитину,
матеріально її утримує, вважає себе
батьком дитини, і на час звернення з
позовом до суду не має ніяких сумнівів
про те, що він є батьком ОСОБА_4, так як
ОСОБА_4 з віком стала ще більш схожою на
позивача.

ОСОБА_3, в судовому засіданні
зазначила, що батьком неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 є ОСОБА_1, з яким вона
проживала без реєстрації шлюбу з 1999
року по 2007 рік. Вказаний у свідоцтві про
народження дитини батько, ОСОБА_2, на
той час знаходився у місцях
позбавлення волі, побачення з яким вона
не мала, будь-яких стосунків з ним не
підтримувала.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що
з 1999 року по 2007 рік позивач проживав
однією сім»єю з ОСОБА_3 та у ІНФОРМАЦІЯ_1
в ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_4.
Зазначили, що ОСОБА_2 ніколи не бачили,
разом з ОСОБА_3 не проживали у вказаний
позивачем період, з дитиною відповідач
не спілкувався.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 3 постанови від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», оскільки підстави для
визнання батьківства за рішенням суду,
зазначені у ст. 128 СК, істотно
відрізняються від підстав його
встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС,
суди, вирішуючи питання про те, якою
нормою слід керуватися при розгляді
справ цієї категорії, повинні виходити
з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про
встановлення батьківства щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 р.,
необхідно застосовувати відповідні
норми КпШС, беручи до уваги всі докази,
що достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства
щодо дитини, яка народилася не раніше 1
січня 2004 р., суд має вирішувати
відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128,
на підставі будь-яких доказів, що
засвідчують походження дитини від
певної особи й зібрані з дотриманням
норм цивільного процесуального
законодавства.

Оскільки ОСОБА_4 народилась у
ІНФОРМАЦІЯ_1 застосуванню підлягає
КпШС України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 КпШС
України в разі народження дитини у
батьків, які не перебувають у шлюбі, при
відсутності спільної заяви батьків
батьківство може бути встановлене в
судовому порядку за заявою одного з
батьків або опікуна (піклувальника)
дитини, особи, на утриманні якої
знаходиться дитина, а також самої
дитини після досягнення нею
повноліття.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач вважає себе
біологічним батьком дитини, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, сумнівів на час звернення
до суду не має, а відповідач ОСОБА_2
повністю визнав даний факт.

Відповідно до ч.4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Судом з'ясовано, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи та інтереси
інших осіб.

Ураховуючи те, що судом у судовому
засіданні було встановлено те, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вели спільне
господарство до народження дитини,
спільно виховували та утримували
дитину, відповідач визнає своє
батьківство відносно ОСОБА_4, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову у
повному обсязі.

За таких обставин підлягають
внесенню і відповідні виправлення до
актового запису про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язані з виключенням
відомостей про, як батька дитини
ОСОБА_2, внесення до акту про народження
відомостей про батька ОСОБА_1.

На підставі ст. 88 ЦПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 169, 174, 208,
209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3 про виключення відомостей про
батька дитини та визнання батьківства -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
с. Аджамка, Кіровоградського району,
Кіровоградської області, батьком
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису про
народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
за №24 від 27 серпня 2000 року, складеного
Аджамською сільською радою
Кіровоградського району, де записати
батьком дитини ОСОБА_1, виключивши
відомості про ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Кіровський районний суд міста
Кіровограда протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда