АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №677/1415/13-ц
Провадження №22-ц/792/722/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн
О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Матковської Л.О.

при секретарі Вінярській А.А.

з участю:
представників апелянтів

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу провадженням №
22ц/792/722 /14 за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Красилівського районного суду від 20
січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат на
ремонт житлового будинку;

зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення частини
вартості спожитих комунальних послуг
та послуг телекомунікаційного зв'язку,
про зобов'язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

встановила:

В серпні 2013 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування витрат на ремонт
житлового будинку. В обґрунтування
вимог позивачка вказувала, що
відповідачка є її рідною тіткою. У 2006
році відповідачка, посилаючись на свій
похилий вік, запропонувала їй
переїхати зі своєю сім'єю на постійне
проживання до неї в м. Красилів. Разом
із відповідачкою в належному їй
будинку по АДРЕСА_1 вони спільно
проживали з 2006 року по 2012 рік. За цей
період за кошти своєї сім'ї було
виконано ремонтні роботи в коридорі
будинку, в кімнаті, де вона проживала з
чоловіком та дитиною; побудовано нову
веранду до будинку, на всі ці роботи
було витрачено 16 000 грн.

У 2012 році відповідачка почала
оспорювати їх подальше право на
проживання в її будинку, в
добровільному порядку відмовилася
повернути кошти затрачені на
будівельні роботи, тому позивачка
просила стягнути з відповідачки на її
користь витрати, понесені на ремонт
будинку в сумі 19 222 грн. (а.с. 2-3,85)

У вересні 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення витрат за спожиті
комунальні послуги та послуги
телекомунікаційного зв'язку на
загальну суму 4 312,85 грн. (а.с.26, 43)

________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції - Федишин
І.В. Справа №22ц/792/722 /14

Доповідач -Кізюн О.Ю.
Категорія № 19,27

В грудні 2013 року ОСОБА_1 доповнила
зустрічні позовні вимоги і просила
зобов'язати відповідачів за власний
рахунок знести самочинно збудовану
ними веранду, і після її знесення
відновити стару веранду (а.с.93-95)

Рішенням Красилівського
районного суду від 20 січня 2014 року
первісний позов і зустрічний позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 витрати, понесені на ремонт

житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 1286
грн. та судові витрати в розмірі 15 грн. 35
коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1
витрати по оплаті послуг з
енергопостачання, природного газу та
телефонному зв'язку в сумі 4296 грн. 85
коп., а також судовий збір у розмірі по
56грн. 93 коп. з кожного.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
вважає, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив їй у позові про
відшкодування витрат на будівництво
веранди. Після знесення старої веранди
відповідачка жодним чином не
заперечувала щодо будівництва на її
місці нової веранди. Питання про
знесення веранди ніким не порушується,
веранда побудована на місці старої
веранди, а тому окремих дозволів на її
будівництво не було потрібно.
Встановлено, що вона проживала з
відповідачкою як члени однієї сім'ї, і
на оплату витрат за газ, електроенергію
та телефон вона постійно надавала
відповідачці кошти. Тому просила
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвали нове рішення про
задоволення первісного позову в
повному обсязі, а в задоволенні
зустрічних вимог відмовити.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі
вважає, що суд першої інстанції
необґрунтовано залишив без
задоволення її вимоги щодо
зобов'язання відповідачів знести
самочинно збудовану ними веранду і
відновити її попередній стан. Тому
просила рішення суду першої інстанції
в цій частині скасувати або змінити і
ухвалити нове рішення про задоволення
цієї частини вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають
відхиленню з наступних підстав та
мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовими рішеннями у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як видно із матеріалів справи і ці
обставини ніким не оспорюються, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 16.06.2006 року та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 17.07.2006 року ОСОБА_1 належить
право приватної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.29-30)

За згодою ОСОБА_1 у 2006 році у цьому
будинку в якості членів її сім'ї стали
проживати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у
лютому 2009 року були зареєстровані у
цьому будинку. Ці обставини
встановлено рішенням апеляційного
суду Хмельницької області від 13.03.2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, (а.с.132-133,
цивільна справа № 2/677/41/13)

Судом першої інстанції встановлено, що
з лютого 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
неповнолітній син вибули із будинку
ОСОБА_1, а 30.07.2013 року добровільно
знялися із реєстрації в цьому будинку.

Судом також встановлено, що в період
спільного проживання сторін у
означеному будинку була знесена стара
веранда і прибудована до будинку нова
веранда. Згідно наявного у справі
висновку судово-будівельної
експертизи від 08.11.2013 року видно, що
прибудова до житлового будинку не
завершена будівництвом, має розміри 11,43
х 3,0 і кошторисна вартість будівельних
робіт цієї прибудови становить 17 936
грн. (а.с.67-69)

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2
про відшкодування вартості робіт на
побудову веранди, суд першої інстанції
підставно виходив з того, що
будівництво прибудови до будинку є
самочинним будівництвом, оскільки
здійснено без належного дозволу
компетентного органу і на час розгляду
справи прибудова в установленому
законом порядку не прийнята в
експлуатацію.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про необґрунтованість висновків суду
першої інстанції щодо цієї частини
заявлених нею вимог колегія суддів
визнає безпідставними.

Судом першої інстанції об'єктивно
встановлено, що в період проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_1,
остання сплатила за спожиті послуги по
постачанню електроенергії, природного
газу та телефонного зв'язку 7188,08 грн.
Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надали
суду належних та допустимих доказів
їхньої участі у оплаті спожитих послуг,
тому суд першої інстанції правомірно
на підставі ст.ст. 150,156 ЖК та з
урахуванням усіх осіб, які споживали
надані послуги, стягнув з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4296 грн.85 коп.
понесених нею витрат.

Доводами апеляційної скарги ці
висновки суду також не спростовано.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів є відновлення становища, яке
існувало до порушення. Цей спосіб
захисту можливий за умови, що
суб'єктивне право не було припинене і
його можна відновити шляхом усунення
наслідків правопорушення.

З урахуванням наведеного вимоги ОСОБА_1
про зобов'язання відповідачів знести
нову веранду і відновити прибудову в
попередньому вигляді не містять
правового підґрунтя, оскільки стара
прибудова (веранда) до будинку знесена
і відновити її в попередньому вигляді
не є можливим. За таких обставин суд
першої інстанції підставно відмовив у
задоволенні цих вимог ОСОБА_1

Колегія суддів визнає, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому відповідно
до ст.308 ЦПК України рішення слід
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красилівського
районного суду від 20 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду
О.Кізюн