АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1131/2014
інстанції:Ратушна В.О. Категорія: 24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 07 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі: Благовещенська
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, який від імені ОСОБА_6, на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 06 лютого 2014 року в справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води ,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» звернулось до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що ОСОБА_6, яка є власником квартири
АДРЕСА_1, протягом тривалого часу
належним чином не вносить плату за
надані їй послуги в результаті чого
виникла заборгованість за отримані
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води, просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 16197,90 грн. за період з квітня 1997
року по жовтень 2013 року.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 06 лютого 2013 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6
на користь ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» в рахунок
погашення заборгованості за послуги
теплопостачання та водовідведення
гарячої води в сумі 6462,99 грн. та витрати
на сплату судового збору в сумі 229,40
грн., в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_5, який від імені ОСОБА_6, вказує,
що судом не враховано, що сторонами не
укладено договір про надання послуг,
позивачем не доведено надання послуг
відповідачу, і відповідно, що
відповідач їх споживала та має
сплатити, вказує, що співвласниками
квартири, крім відповідача є ще й інші
особи, суд стягнув з відповідача кошти
за послуги теплопостачання та
водовідведення, які не були заявлені в
позові. Просить рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_6 заборгованості
скасувати та ухвалити нове рішення в
цій частині, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль», посилаючись на
безпідставність доводів апеляційної
скарги просить апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні частини позовних вимог в
зв'язку з пропуском позовної давності
ніким не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, як власник квартири є
споживачем послуг з централізованого
опалення, і зобов'язаний своєчасно
вности щомісячну плату за послуги.
Колегія суддів вважає такий висновок
суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що є
співвласником квартири АДРЕСА_1.

ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»
надає послуги з централізованого
опалення та постачання гарячої води в
житловому мікрорайоні, де розмішена
квартира відповідача. Послуги з
постачання гарячої води не надаються з
2005 року.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що між сторонами не існує
договірних відносин та неотриманням
відповідачем зазначених послуг
колегія судді не приймає до уваги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Пунктами 1,4 ч.2 ст.11 ЦК України
визначено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, а також
інші юридичні факти. А частина 3 цієї ж
статті визначає, що цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу

Аналіз вказаних норм цивільного
законодавства у системному зв'язку із
нормами п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»та п.18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року
дозволяє зробити висновок про те, що
відповідачка зобов'язана сплачувати за
послуги, надані ПАТ «Херсонська
теплоелектроценталь»навіть за
відсутності письмового договору.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги про неотримання послуг з
централізованого опалення відповідач,
під час розгляду справи апеляційним
судом, надала суду акт-припис від 06.04.2010
року, за змістом якого квартиронаймач
квартири АДРЕСА_1 провів демонтаж
опалювальних приборів в квартирі без
дозволів міжвідомчої комісії.

Однак вказаний документ не може бути
підставою для звільнення відповідача
від сплати послуг з централізованого
опалення, оскільки питання відключення
від мереж централізованого опалення
регулюється Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до пункту 25 Правил
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення
забороняється і не підставою для
звільнення від сплати послуг з
централізованого опалення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
обов'язок відповідача сплачувати
послуги з централізованого опалення,
доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Разом з тим, стягуючи всю суму
заборгованості (в межах строків
позовної давності) з відповідача, суд
першої інстанції не врахував, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло № 19 від 29.04.1994 року
ОСОБА_6 є співвласником вказаної
квартири разом з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник
відповідно своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до вимог ч.2 ст.10 ЗУ «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями власники
приватизованого житла в
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних витратах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно до займаної
площі.

Враховуючи наведене з відповідача
підлягає стягненню заборгованість за
послуги відповідно до її частки у праві
спільної власності.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов частково, застосував строк
позовної давності та стягнув
заборгованість з 01.09.2010 року по 01.10.2013
рік, не врахувавши, що позивач
звернувся до суду в грудні 2013 року, отже
заборгованість має стягуватись в межах
трирічного строку - з грудня 2010 року.

Крім того, суд першої інстанції в
резолютивній частині рішення
помилково зазначив про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та водовідведення, які
не заявлялись позивачем.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині є обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду в частині
задоволення позову та постановлення
нового рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 1393,75
грн. ( заборгованість з грудня 2010 року
по жовтень 2013 рік - 5575,02 грн./ 4 власника
квартири = 1393,75 грн.) , в стягненні 4181,26
грн. відмовити.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні частини позовних вимог в
зв'язку зі спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, в силу принципу
диспозитивності, не перевірялось
колегією судів, так як ніким не
оскаржувалось.

Керуючись ст.303, п.2 ст. 307, п.п.3.4 ч.1 ст. 309,
ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який від
імені ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 06 лютого 2014 року в
частині стягнення заборгованості
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
публічного акціонерного товариства
«Херсонська теплоелектроцентраль»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в сумі 1393,75
гривен, в стягненні 4181,26 гривен
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: