Справа №2/238/545/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2014 року
Новоазовськийрайонний суд
Донецькоїобласті у складі:

судді
Кацаренко І.О.

при секретарі
Андріановій Т.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Новоазовську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Безіменська сільська рада
Новоазовського району Донецької
області про встановлення факту, що має
юридичне значення, визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

24 грудня 2013 року позивач звернувся до
відповідача з зазначеним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
його батько ОСОБА_4, який по день смерті
був зареєстрований та мешкав у АДРЕСА_1.

Його, позивача, матір і дружина
померлого, з якою він перебував у
зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_5, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, до складу якої входять жилий
будинок з господарчими спорудами
АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці площею 0,15 га
Безіменської сільської ради, та
земельна частка (пай).

Спадкоємцями першої черги за законом
на зазначене спадкове майно є його,
позивача, рідний брат, син померлого,
відповідач по справі ОСОБА_3, який у
встановлений законом шестимісячний
строк подав заяву до Новоазовської
держнотконтори про відмову від
прийняття спадщини, відмовившись на
його, позивача, користь.

28 квітня 2009 року державним нотаріусом
Новоазовської державної нотаріальної
контори йому, позивачу, видане
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом після смерті
батька на земельну частку (пай). У
видачі свідоцтва про право власності
на спадщину у вигляді жилого будинку
йому було відмовлено державним
нотаріусом з тих підстав, що у батька на
час смерті були відсутні
правовстановлюючі документи на жилий
будинок.

Відсутність правовстановлюючого
документу на спадковий жилий будинок
позбавляє його, позивача, реалізувати
право на отримання спадщини за законом,
у зв'язку з чим він вимушений
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

У зв'язку з зазначеним просив винести
судове рішення, яким встановити, що
його померлому батькові за життя
належав жилий будинок АДРЕСА_1, та
визнати за ним, позивачем ОСОБА_2, право
власності на зазначений жилий будинок
з господарськими спорудами до нього в
порядку спадкування за законом після
смерті батька.

У судове засідання позивач надав заяву,
в якій просить справу розглянути без
його участі за участю його
представника адвоката ОСОБА_1, позивач
просить задовольнити його позов з
зазначених у ньому підстав (а.с.31).

У судове засідання відповідач ОСОБА_3
не явився, звернувся до суду з заявою
про розгляд справи в його відсутність.
Не заперечує проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, оскільки він,
ОСОБА_3, відмовився від своєї частки
спадщини на його користь (а.с.34).

Представник третьої особи
Безіменської сільради у судове
засідання не явився, за підписом
Безіменського сільського голови на
адресу суду надійшла заява з проханням
розглянути справу без участі
представника сільради, не заперечують
проти задоволення позову ОСОБА_2 (а.с.36).

У судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги свого довірителя,
просила їх задовольнити з зазначених у
позові підстав, оскільки іншим шляхом,
ніж зверненням до суду з позовом,
ОСОБА_2 не може реалізувати своє право
на частину спадкового майна, а саме
жилий будинок з господарськими
спорудами до нього у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на нього.

Суд, вислухав у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає
позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Із ст.1268 ЦК України вбачається, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Судом у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4, який є батьком
сторін у справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року
у АДРЕСА_1 (а.с.27,11).

На день смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за
законом першої черги стали його сини,
сторони у справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
оскільки дружина ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.28).

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом на а.с.12 судом встановлено,
що ОСОБА_2 28 квітня 2009 року оформив свої
спадкові права на спадкове майно, яке
складається з земельної ділянки площею
4,4900 га, яка за життя належала його
батькові ОСОБА_4.

З довідки Безіменської сільської ради
та даних земельно-шнурової книги
колгоспу «Дружба народів» судом
встановлено, що за ОСОБА_4 як членом
колгоспного двору рахується земельна
ділянка площею 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1, призначення земельної ділянки
- для будівництва жилого будинку (а.с.13;
14-16).

З довідки Державного архіву Донецької
області № 01/1-10/1677 від 30 жовтня 2013 року
та архівної виписки з протоколу №10 від
07 травня 1969 року Безіменської
сільської ради судом встановлено, що
ОСОБА_4 надавався дозвіл на будівництво
жилого будинку на виділеній колгоспом
земельній ділянці у с.Безіменне
(а.с.17-18).

Відповідно до запису у погосподарській
книзі Безіменської сільської ради
(особовий рахунок НОМЕР_1), ОСОБА_4 з 1969
року був головою колгоспного двору та
власником жилого будинку АДРЕСА_1 по
час своєї смерті (а.с.19).

Відповідно до технічного паспорту,
виданого 26 вересня 1994 року БТІ
Новоазовського району, ОСОБА_4 є
власником цілої долі жилого будинку
індивідуального житлового фонду за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-22).

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 01 березня 2013 року «Про
узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ про
спадкування», при вирішенні спорів про
визнання права власності на спадкове
майно судам слід керуватися
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у самих
спадкодавців на момент закінчення
будівництва будинків, зокрема
положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом
України від 25 грудня 1974 року «Про
державний нотаріат», постановою Ради
Міністрів Української РСР №105 від 11
березня 1985 року «Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР»,
Вказівками по веденню по
господарського обліку в сільських
Радах народних депутатів.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться у сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської ради, які
видавалися в тому числі і на підставі
записів у по господарських книгах. За
змістом нормативних актів виникнення
права власності на житлові будинки,
споруди не залежало від державної
реєстрації цього права.

З відповіді завідуючої Новоазовською
держнотконторою на запит суду на а.с.37-39
судом встановлено, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 спадкова
справа не заводилася. Після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 заведена
спадкова справа у 2009 році. Заяву про
прийняття спадщини подав син ОСОБА_2,
син ОСОБА_3 відмовився від спадщини. 28
квітня 2009 року за реєстровим номером 834
на ім'я ОСОБА_2 видане свідоцтво про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку.

З відповіді приватного нотаріуса
Новоазовського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 на запит
суду вбачається, що у ввіреній їй
нотаріальній конторі спадкові справи
після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не
заводилися, заповіти від їх імені не
посвідчувалися (а.с.40).

Суд, проаналізувавши добуті у судовому
засіданні докази, дав їм оцінку в
сукупності, приходить до висновку, що у
судовому засіданні знайшов
підтвердження факт належності ОСОБА_4
жилого будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з чим
суд задовольняє позов в цій частині.

Оскільки судом встановлено в судовому
засіданні, що позивач своєчасно
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини до майна
померлого батька, отримав свідоцтво
про право на спадщину за законом на
частину спадкового майна, проте
відсутність правовстановлюючих
документів на спадковий жилий будинок
позбавило його можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом і на це спадкове майно,
законність його вимог знайшла
підтвердження у судовому засіданні,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 і в
частині визнання за ним права
власності на спадкове майно підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,10,60,209,213-215,234-235,256 ЦПК
України, ст..ст.1225,1261,1268-1270 ЦК України,
Постановою Пленуму ВСС України №6 від 01
березня 2013 року «Про узагальнення
судової практики розгляду цивільних
справ про спадкування», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Безіменська сільська рада
Новоазовського району Донецької
області про встановлення факту, що має
юридичне значення, визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, жилого
будинку з господарськими спорудами до
нього по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 після смерті його
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності в порядку
спадкування за законом на жилий
будинок номер АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 0,15 га Безіменської
сільської ради Новоазовського району
Донецької області.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Новоазовський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя