Справа № 150/122/14-ц
Провадження по справі №2/150/53/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Чернівецький районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,,

за участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_2,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

за участю представника Служби у
справах дітей ЧРДА - Телефуса А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця
проживання неповнолітніх дітей,
зобов'язання не чинити перешкод у
спілкуванні з дітьми та визначення
часу спілкування та спосіб участі у
вихованні малолітніх дітей, які
проживають окремо, третя особа без
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Чернівецької районної державної
адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визначення місця проживання
неповнолітніх дітей, зобов'язання не
чинити перешкод у спілкуванні з дітьми
та визначення часу спілкування та
спосіб участі у вихованні малолітніх
дітей, які проживають окремо, який
підтримав в судовому засіданні,
мотивуючи тим, що з 11 серпня 1998 року він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 Від даного шлюбу у сторін є
семеро дітей. 2 грудня 2013 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Після
чого двоє дітей пішли жити до батька, а
з іншими відповідач переїхала в інше
село. З часу зміни місця проживання
відповідачем, вона усіляко перешкоджає
позивачу у спілкуванні з дітьми, що
проживають разом з нею. У зв'язку з
наведеним, позивач просить суд
визначити місце проживання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем, зобов'язати
відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкод
у спілкуванні з неповнолітніми дітьми -
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 та
визначити спосіб його участі у
вихованні дітей, шляхом надання
систематичних побачень та спільного
відпочинку по місцю проживання
позивача з 15 години суботи до 15 години
неділі.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
та просили задоволити в повному обсязі
за обставин, наведених в тексті
позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала та не
заперечила проти їх задоволення.

Представник Служби у справах дітей
Чернівецької районної державної
адміністрації не заперечив проти
задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що на
даний час двоє дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6
проживають з батьком - позивачем та
знаходяться на повному його утриманні.
З відповідачем проживають п'ятеро
дітей, у спілкуванні з якими ОСОБА_3
чинить ОСОБА_1 перешкоди.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дали суду
покази , аналогічні показам свідка
ОСОБА_10

Суд, заслухавши сторонни, свідків,
дослідивши докази та проаналізувавши
їх в сукупності, суд приходить до
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 11 серпня 1998 року. 2 грудня 2013
року рішенням Чернівецькогорайонного
суду Вінницької області зазначений
шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони
мають неповнолітніх дітей: доньку -
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Нормою ст.141 СК України встановлено, що
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, і розірвання
шлюбу між ними не впливає на обсяг їх
прав та не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

На даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_6
проживають з батьком та перебувають на
повному його утриманні. При цьому,
відповідачка ОСОБА_3 не чинила їм в
цьому перешкод, не намагалась
повернути дітей до себе та фактично
погодилась з їх вибором місця
проживання разом з батьком. Наведена
обставина була фактично визнана
відповідачкою, на її спростування не
надано жодного належного та
допустимого доказу.Зазначені
обставини підтверджуються і довідкою
від 16.01.2014 року за №64, виданою
виконкомом Лозівської сільської ради
Чернівецького району Вінницької
області.

Згідно з вимогами ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати дитина, спір між
ними може вирішуватися судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав
дитини, прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року, що
ратифікована Україною 27 лютого 1991 року,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Суд зазначає про те, що у даній справі
як мати так і батько мають однакові
соціальні можливості для забезпечення
дітей усім необхідним для їх
розвитку, включаючи матеріальне
забезпечення, виховання дітей,
піклування про їх здоров'я, фізичний та
моральний розвиток.

При цьому, враховуючи вибір дітей, ту
обставину, що відповідач не заперечила
проти визначення місця проживання
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з батьком,
відповідачем чи Службою у справах
дітей не надано будь-яких доказів, які б
свідчили про те, що проживання дітей з
батьком буде перешкоджати їх
нормальному вихованню та розвитку, суд
вважає, що місце проживання дітей
необхідно визначити з її батьком за
місцем його проживання за адресою:
АДРЕСА_1.

Як було встановлено в засіданні,
неповнолітні діти сторін: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 залишились
проживати разом з матір'ю. В січні 2014
року ОСОБА_3 змінила місце проживання -
переїхала в АДРЕСА_2, забравши разом з
собою дітей. З часу переїзду
відповідачки на нове місце проживання,
нею усіляко чиняться перешкоди у
спілкуванні позивача з дітьми.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про
права дитини, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п.1 ст.12 «Конвенції
про права дитини», ратифікована
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1991 року держави - учасниці
забезпечують дитині, здатній
сформулювати власні погляді, право
вільно висловлювати ці погляді з усіх
питань, що торкаються дитини, причому
поглядам дитини приділяється належна
увага з її віком і зрілістю. Згідно п. 2 з
цією метою дитині, зокрема, надається
можливість бути заслуханою в ході
будь-якого судового чи
адміністративного розгляду, що
торкається дитини, безпосередньо або
через представника чи відповідний
орган у порядку, передбаченому
процесуальними нормами національного
законодавства.

Принципом 6 Декларації прав
дитини передбачено, що дитина для
повного та гармонійного розвитку його
особистості потребує любові та
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою та
відповідальністю своїх батьків і в
будь-якому випадку в атмосфері кохання
та морального і матеріального
забезпечення; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена з
матір'ю.

Відповідно до ст. 157 СК
України той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

В ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» зазначено, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов»язані виховувати
дитину, піклуватись про її здоров»я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Статтею 15 Закону України
«Про охорону дитинства» передбачено,
що дитина, яка проживає окремо від
батьків або одного з них, має право на
підтримання з ним регулярних особистих
стосунків і прямих контактів.

Із системного тлумачення ч. 1
ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7,
141, 159 СК України випливає, що при
вирішенні спору щодо участі у
вихованні та порядку зустрічей з
дитиною того з батьків, хто проживає
окремо від дитини, судом мають
враховуватися передусім інтереси
дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає
доцільним встановити наступний спосіб
участі батька ОСОБА_1 у вихованні та
спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_7, кожної суботи з 15
години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин
неділі за адресою проживання позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 213-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання
неповнолітніх дітей, зобов'язання не
чинити перешкод у спілкуванні з дітьми
та визначення часу спілкування та
спосіб участі у вихованні малолітніх
дітей, які проживають окремо, третя
особа без самостійних вимог: Служба у
справах дітей Чернівецької районної
державної адміністрації - задоволити.

Визначити місце проживання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1
перешкод у спілкуванні з малолітніми
дітьми: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Визначити наступний спосіб участі гр.
ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей:
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 кожної суботи з 15
години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин
неділі по місцю проживання ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Вінницької області
через Чернівецький районний суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

СУДДЯ:
СУПЕРСОН С.П.