Справа № 119/6606/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Феодосія

Феодосійський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді - Микитюк О.А., при
секретарі - Касянюк Т.М., за участю
прокурора - Матвеєвої Ю.С. розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосія цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до органу опіки та піклування
виконавчого комітету Феодосійської
міської ради, за участю третьої особи -
Лозовської спеціалізованої
загальноосвітньої школи-інтернату
І-ІІІ ступеня, про повернення дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до
відповідача про повернення на
виховання дитини - сина ОСОБА_2, 1999 року
народження, позовні вимоги мотивовані
тим, що рішенням Феодосійського
міського суду від 22 травня 2012 року у
неї відібрали сина і він перебуває на
вихованні в Лозовській
школі-інтернаті. Вона працює, отримує
заробітну плату, проживає в квартирі,
в якій є усі необхідні умови для
проживання дитини. Власником квартири
є тітка її чоловіка і вона не
заперечує проти проживання
неповнолітньої дитини в квартирі,
обіцяла допомагати з вихованням
дитини. Також, позивач має реєстрацію.
В будинку, який закріплений за дитиною
в с. Южне чоловік проводить ремонт,
зазначила, що на даний час перестали
існувати всі негативні обставини, що
слугували підставою для відібрання у
неї її малолітньої дитини. Позивачка
зробила для себе належні виводи, хоче
повернути дитину до сім'ї, займатися та
приймати участь у її виховані, а тому
звернулася до суду із цією позовною
заявою .

В судовому засіданні позивач
свої вимоги підтримала у повному
обсязі і просила повернути їй дитину з
підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти позову не
заперечувала, визнали його у повному
обсязі, вважаючи що на даний час
поведінка матері свідчить про її
кардинальне виправлення та бажання
виховувати дитину. Крім того,
зазначила, що заявлені вимоги
відповідають насамперед інтересам
дітей.

Представник прокуратури
підтримала позовні вимоги з огляду на
надані докази.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах наданих суду
доказів, визначивши закон, який
підлягає застосуванню, дослідивши
матеріали цивільної справи вважає, що
позовна заява є обґрунтованою і
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що позивачка є матір'ю ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується даними свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1.

На підставі рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 22 траіня 2012 року у ОСОБА_1 був
відібраний її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
без позбавлення її батьківських прав і
дитина була передана органу опіки і
піклування - виконавчому комітету
Феодосійської міської ради , який
направив дитину до РУЗ «Лозовська
спеціалізована загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІІ ступеня».

Як вбачається з матеріалів
справи позивач працює в ТОВ «Голубой
залів» і оримує заробітну плату. За
місцем проживання та роботи
характеризується позитивно, не вживає
спиртних напоїв, має місце реєстрації
по АДРЕСА_2 в м. Феодосія, проживає в
АДРЕСА_3, м. Феодосія. З акту обстеження
умов проживання, складеного 03 жовтня 2013
року виконавчим комітетом
Феодосійської міської ради АР Крим
вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 для
дитини маються усі необхідні умови
для проживання.

Директор установі, в якій на
тепер перебуває дитина на вихованні,
надали згоду на повернення
неповнолітнього ОСОБА_2 матері.

Згідно висновку органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Феодосійської міської ради від 13.12.2013
року, останній вважає, що буде
доцільним повернути дитину на
виховання матері, оскільки вона
змінила своє ставленні для своїх
батьківських обов'язків, має місце
роботи та місце проживання, місце
реєстрації. За місцем роботи та
проживання характеризується
позитивно. Повернення дитини в сім,ю
відповідає інтересам дитини.

Тобто, на думку суду, позивачкою
створені належні умови для проживання
дитини разом з нею.

Відповідно до вимог ст.150 СК України,
батьки зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про стан здоров'я її,
фізичний, духовний та моральний
розвиток останньої, що є
найважливішими обов'язками матері і
батька.

Відповідно до ст.12 Закону України
„Про охорону дитинства " від 26 квітня
2001 р. передбачено, що на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом, зокрема, ст.170 СК України
передбачає, що суд може постановити
рішення про відібрання дітей від
батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках якщо батьки ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, а також в інших
випадках, якщо залишення дитини у них є
небезпечним для її життя, здоров'я і
морального виховання.

Разом з тим, за правилами ч.3 ст.170
СК України, якщо відпадуть причини, які
перешкоджали належному вихованню
дитини її батьками, суд за заявою
батьків може постановити рішення про
повернення їм дитини.

Враховуючи вищенаведене та
оцінюючи зібрані докази у справі, суд
приходить до висновку, що позивач в
судовому засіданні довела факт зміни
обставин, які були підставою для
відібрання дитини, а тому існує
доцільність повернення її у сім"ю. Будь
яких доказів протилежного суду не
надано.

За таких обставин, враховуючи те,
що відпали причини на підставі яких
судом було прийнято рішення про
відібрання дитини у позивачки без
позбавлення її батьківських прав,
створила належні умови для проживання
і виховання дитини, переглянула своє
відношення до питання його виховання і
в подальшому бажає здійснювати
піклування та виховання дитини
самостійно, суд визнає заявлені
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України,
ст.ст.150, 170 СК України, п.15-18 Постанови
Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав ", суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Повернути ОСОБА_1, 1981 року
народження на виховання
неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває в РУЗ
«Лозовська спеціалізована
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ
ступеня», АРК. Рішення може бути
оскаржено в Апеляційний суд Автономної
Республіки Крим через Феодосійський
міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги. У
разі подання останньої рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий
(підпис) О.А.
Микитюк

копія вірна: суддя-
секретар-