Провадження № 2/537/36/2014
Справа № 537/4583/13-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі головуючого судді Мурашової
Н.В., при секретарі Омельченко О.М.,
розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні майном,
виселення без надання іншого житлового
приміщення, та вселення, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом до ОСОБА_2, в якому просила
усунути перешкоди у здійсненні нею
права користування та розпорядження
належною їй квартирою АДРЕСА_1.
Виселити з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення
ОСОБА_2, та інших громадян, що мешкають в
даній квартирі. Вселити ОСОБА_1 в
Свої вимоги позивач ОСОБА_1
обґрунтувала тим, що їй на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1,
придбана нею з прилюдних торгів, на
яких реалізована власність
боржника-іпотекодавця ОСОБА_2 Цей факт
підтверджено актом державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки від 01.07.2013 року, затвердженого
начальником Крюківського відділу
державної виконавчої служби, а також
свідоцтвом, виданим 08.07.2013 року
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
на підставі ст. 66 Закону України «Про
виконавче провадження» та на підставі
акта про проведені прилюдні торги. Але
ОСОБА_2 продовжив фактично проживати в
АДРЕСА_1 після її відчуження з
прилюдних торгів. А тому на його адресу
направлена вимога про звільнення
зазначеної квартири. Проте ОСОБА_2 в
добровільному порядку не звільнив
житлове приміщення, чим перешкоджає
ОСОБА_1 володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю. У
зв'язку з чим ОСОБА_1 була змушена
звернутися до суду за захистом своїх
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити з наведених
підстав. Не заперечував проти заочного
розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився. Про час та місце розгляду
справи був належним чином повідомлений
відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України.
Але відповідач не повідомив про
причини неявки в судове засідання, не
подав заперечення проти позовних
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача, на підставі
наявних у справі доказів та ухвалити
Вислухавши представника позивача,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне позовну
заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, з
Так, судом встановлено, що 06.07.2007 року
між ТОВ Банк "Фінанси та Кредит" та
ОСОБА_2 укладено іпотечний договір
№11/PVN4-07-07-Z. Враховуючи, що ОСОБА_2 за
рахунок кредиту, отриманого ТОВ Банк
"Фінанси та Кредит" на підставі
кредитного договору №11/PVN4-07-07 від 06.07.2007
року, набув у власність нерухоме майно,
а саме квартиру АДРЕСА_1, тому виконання
зобов'язання по поверненню кредиту
забезпечено передачею в іпотеку
зазначеного нерухомого майна.
ОСОБА_1 є переможцем торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_1, яка є
власністю боржника - іпотекодавця
ОСОБА_2 Цей факт підтверджено
протоколом №22/076/13/І-1 проведення
прилюдних торгів від 26.06.2013 року.
ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі
грошові кошти за лот №1 згідно
протоколу проведення аукціону
№22/076/13/І-1 від 26.06.2013 року в розмірі 112719
грн. 60 коп., та додаткову суму
винагороди за послуги з реалізації
підтверджено квитанцією № ПН1631 від 26
червня 2013 року, квитанцією №ПН1676 від
01.07.2013 року державним виконавцем
Манойло О.Ю. Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції, складено акт державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки - квартири АДРЕСА_1.
Таким чином, ОСОБА_1 на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджено свідоцтвом, посвідченим
08.07.2013 року приватним нотаріусом
Кременчуцького міського
нотаріального округу Полтавської
області ОСОБА_4 на підставі акта
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, затвердженого 01.07.2013
року Начальником Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції О.В. Оникій. А також витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 08.07.2013 року,
інформаційною довідкою державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права на нерухоме
майно, щодо об'єкта нерухомого майна
від 27.11.2013 року.
ОСОБА_2 не має в Полтавській області
зареєстрованого в установленому
законом порядку місця проживання, що
підтверджено довідкою УДМС України в
Полтавській області, довідкою ТОВ
«Добробит» №01-03/3754 від 27.11.2013 року.
Відповідно до довідки ТОВ «Добробит»
№01-03/3754 від 27.11.2013 року в квартирі
АДРЕСА_1 не зареєстровано місце
проживання ОСОБА_2 та інших осіб.
15.07.2013 року ОСОБА_1 на адресу фактичного
проживання ОСОБА_2 направлено вимогу
про звільнення житлового приміщення, а
саме квартири АДРЕСА_1.
При вирішенні спору суд керувався
такими вимогами законодавства.
Згідно із ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд.
Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
На підставі ч. 2 ст. 386 ЦК України власник
майна, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право або з вимогою
вчинення певних дій для запобігання
При цьому ч. 1,ч. 2, ч. 3 статті 109 ЖК
України передбачено, що виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.
Громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення.
Постійне жиле приміщення, що надається
особі, яку виселяють, повинно бути
зазначено в рішенні суду.
Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.
З огляду на наведене, суд приходить до
висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні та
розпорядженні майном, виселення ОСОБА_2
без надання іншого житлового
приміщення, та вселення ОСОБА_1 - є
законними та обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
частині виселення інших осіб з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.
Відповідно до принципу змагальності та
диспозитивності цивільного
судочинства, передбаченими в ст.10, ст.11
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Так позивачем не надано суду жодного
доказу на підтвердження факту, що в
квартирі АДРЕСА_1 фактично мешкають або
зареєстровані інші особи.
А тому суд не вбачає підстав вважати, що
іншими особами порушено, оспорено або
не визнано право власності ОСОБА_1 на
Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Враховуючи викладене, оскільки
зазначене в позовній заяві право
власності позивача ОСОБА_1 не було
порушено, оспорено або не визнано
іншими особами, а також те, що позивач
не навела доказів, що інші особи
фактично проживають або зареєстровані
в АДРЕСА_1, чим порушили, оспорили або не
визнали право позивача ОСОБА_1 на
власний розсуд володіти, користуватися
та розпоряджатися зазначеною
квартирою, тому суд не вважає інших
осіб належними відповідачами по
справі. Суд вважає відсутніми підстави
для звернення позивача за захистом до
суду з позовними вимогами до невідомих
осіб. А тому відмовляє в задоволенні
позову в частині виселення інших
(невідомих) осіб з квартири АДРЕСА_1..
Відповідно до ст. 88 ЦПК України - суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати на судовий збір та
витрати пов'язані з публікацією
оголошення в пресі для виклику в судове
засідання відповідача.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215,
224, 226 Цивільно-процесуального України,
суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, виселення без
надання іншого житлового приміщення та
вселення - задовольнити частково.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права користування та розпорядження
Виселити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий 17.05.2002 року
Автозаводським РВ КМУ УМВС України в
Полтавській області, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення
Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві власності.
В іншій частині позовних вимог -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати на судовий збір в
розмірі 114 грн. 70 коп. та витрати
пов'язані з публікацією оголошення в
пресі про виклик відповідача в розмірі
Відповідачем може бути подано заяву
про перегляд заочного рішення на
протязі 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів після отримання копії
цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчуа Полтавської області
Мурашова Н.В.