АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3425/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О.М. Доповідач - Свистунова
О.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Ремеза В.А.,
Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Книш К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 лютого 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованності,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року представник позивача
звернувся до Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, у березні 2013
року збільшивши суму позову, просив
стягнути солідарно з відповідачів в
рахунок заборгованості за кредитним
договором 1881603,36 грн., сплативши судовий
збір, відповідно до вимог чинного
законодавства.

Обґрунтовуючи вимоги тим, що 27.06.2008 року
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 була укладена Генеральна
кредитна угода №К-Д 014/02-40/925, в рамках
якої укладено кредитний договір №К-Д
014/02-40/925/1, згідно умов якої відповідач
отримав кредит у розмірі 156000,00 доларів
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,75%
річних, строком на 84 місяці з кінцевим
терміном повернення 26.05.2015 року.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за даним
договором, 27.06.2008 року між позивачем та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки
№014/02-40/925/2, згідно якого остання
поручилася перед позивачем за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань по
кредитному договору.

Однак, в порушення взятих на себе
зобов'язань, ОСОБА_4 не виконав умов
договору, у зв'язку з чим, станом на
01.12.2012 року має заборгованість за
кредитним договором у розмірі 235406,40
доларів США (що еквівалентно 1881603,36 грн.
із розрахунку офіційного курсу НБУ
гривні до долара США, з яких:

- тіло Кредиту - 157808,25 доларів США,
що в еквіваленті складає 1261361,34 грн.;

- заборгованість за відсотками -
77479,64 доларів США, що в еквіваленті
складає 619294,76 грн.;

- сума нарахованої пені (по
кредиту) - 53,37 доларів США, що в
еквіваленті складає 426,59 грн.;

- сума нарахованої пені (по
відсоткам) - 65,14 доларів США, що в
еквіваленті складає 520,66 грн.

З огляду на викладене, представник
позивача вважав, що вони мають право
вимагати дострокового повернення
частини позики та інших сум по
кредитному договору.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 лютого 2014 року позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Дніпропетровської обласної
дирекції до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості задоволені
повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Дніпропетровської обласної
дирекції заборгованість за кредитним
договором від 27.06.2008 року № к-Д014/02-40/925/1
в розмірі 235 406,40 доларів США (що за
курсом НБУ 100=799,3 гривень) становить в
еквіваленті 1 881 603,36 гривень, з яких:

- заборгованість по тілу кредиту 157808,25
доларів США, що в еквіваленті становить
1 261361,34 гривень;

- заборгованість по відсоткам 77 479,64
доларів США, що в еквіваленті становить
619294,76 грн.;

- пеня по кредиту 53,37 доларів США, що в
еквіваленті становить 426,59 гривень;

- пеня по відсоткам 65,14 доларів США, що в
еквіваленті становить 520,66 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
суму судового збору за подання до суду
позовної заяви у розмірі по 1609 гривень
50 копійок з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що в
рамках кредитної угоди №К-Д 014/02-40/925
укладено кредитний договір №К-Д
014/02-40/925/1 від 27.06.2008 року, за умовами
якого відповідач ОСОБА_4 отримав від
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» після
правонаступництва) кредит у розмірі
156000,00 доларів США, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 14,75%
річних, строком на 84 місяці з кінцевим
терміном повернення 26.05.2015 року. В
якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за даним
договором, 27.06.2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» після
правонаступництва) та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки №К-Д 014/02-40/925/1,
згідно якого остання поручилася перед
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань по
кредитному договору.

Однак, в порушення взятих на себе
зобов'язань, ОСОБА_4 не виконав умов
договору, у зв'язку з чим, станом на
01.12.2012 року має заборгованість за
кредитним договором у розмірі 235406,40
доларів США (що еквівалентно 1881603,36 грн.
із розрахунку офіційного курсу НБУ
гривні до долара США, з яких:

- тіло Кредиту - 157808,25 доларів США, що в
еквіваленті складає 1261361,34 грн.;

- заборгованість за відсотками - 77479,64
доларів США, що в еквіваленті складає
619294,76 грн.;

- сума нарахованої пені (по кредиту) - 53,37
доларів США, що в еквіваленті складає
426,59 грн.;

- сума нарахованої пені (по відсоткам) -
65,14 доларів США, що в еквіваленті
складає 520,66 грн.

Доводи апеляційною скарги, що єдиним
законним способом платежу, який
застосовується при проведенні
розрахунків між резидентами на
території України є гривня, тому
задовольняючи вимоги банку про
стягнення з відповідачів суми боргу в
іноземній валюті, а саме в доларах США,
суперечить приписам чинного
законодавства України не можна взяти
до уваги, як необґрунтовані.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено,
що боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов»язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки
та банківську діяльність» кошти - це
гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49
даного закону визначають операції
банків із розміщення залучених коштів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик як кредитні операції,
незалежно від виду валюти, яка
використовується. Вказані операції
здійснюються на підставі банківської
ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» операції з
валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій Національного
банку України.

Відповідно до п. 2.3. Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій, що затверджене Постановою
Правління НБУ №275 від 17.07.2001 року, за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями.

Щодо вимог підпункту «в» п.4 ст.5 Декрету
КМУ, який передбачає наявність
індивідуальної ліцензії на надання і
одержання резидентами кредитів в
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі, то на
цей час законодавець не визначив межі
термінів і сум надання або одержання
кредитів в іноземній валюті.
Відповідно до п. 1.5 Положення про
порядок видачі НБУ індивідуальних
ліцензій на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу, затвердженого постановою
Правління НІБУ від 14.10.2004 року № 438,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без індивідуальної
ліцензії дозволяється, якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (тобто отримав банківську
ліцензію та дозвіл на здійснення
операції з валютними цінностями).

Виходячи з викладеного, зважаючи на те,
що у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» наявна
генеральна ліцензія та письмовий
дозвіл НБУ на здійснення кредитних
операцій у валюті(а.с.58-61), суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
задовольняючи позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки, при його укладенні сторонами
були з*ясовані умови договору та
відповідачі погодилися на отримання
кредиту у іноземній валюті, отже, суд
правомірно задовольнив позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Також колегія суддів не може прийняти
до уваги посилання в апеляційній
скарзі, що судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення було
зроблено висновки, які не відповідають
обставинам справи, а саме стосовно
того, що з апелянта на користь позивача
вже стягуються кошти у рамках справи
про банкрутство. Оскільки, постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року по
справі № 29/5005/11147/2012 постанова
господарського суду Дніпропетровської
області від 28.12.2012 року по справі №
29/5005/11147/2012 про визнання фізичної особи -
підприємця Лук»янчук Марії Федорівни
м. Підгородне - банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури у справі на 1
рік до 28.12.2013 року, призначення
ліквідатора, на яку посилається
скаржник - скасована, а провадження у
справі - припинено. Зазначена постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року
набрала законної сили - 18.12.2013 року.
Тобто, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правомірно не прийняв
до уваги рішення суду, яке на момент
проголошення оскаржуваного рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області було вже
скасоване.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків у
рішенні суду, протирічать вимогам
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, матеріалам справи,
зводяться до переоцінки доказів по
справі.

Судом першої інстанції у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні
обставини справи, рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, колегія апеляційного суду вважає,
що згідно до ст. 308 ЦПК України правових
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції колегія суддів не
вбачає, а тому, доводи апеляційної
скарги підлягають відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді