АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №675/1759/14-ц
Провадження №22-ц/792/495/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Чебан О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1,
представників: Хмельницької обласної
прокуратури Ільчука Ю.Ф., прокуратури
Ізяславського району Шудри Ю.В.,
представника Ізяславської міської
ради Ящук Т.І., Головного управління
Держземагенства в Хмельницькій
області Циганюка І.М., Лютарської
сільської ради Гончарук П.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року, по справі за позовом прокурора
Ізяславського району в інтересах
держави в особі: Головного управління
Держземагенства в Хмельницькій
області, Ізяславської районної
державної адміністрації до
Ізяславської міської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Лютарська сільська рада Ізяславського
району Хмельницької області, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19.
ОСОБА_20, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35

Сергіївна. ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_41

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції:
Пашкевич Р.В. Провадження №
22-ц/792/495/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія:57

ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,

ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55,
ОСОБА_56, ПП «Ізяславпроект», про
визнання незаконним і скасування
рішення Ізяславської міської ради № 21/1
від 21.12.2012 року в частині надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки, розташовані
за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.
АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7,
АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10, АДРЕСА_11,
АДРЕСА_12, АДРЕСА_13, АДРЕСА_14, АДРЕСА_15,
АДРЕСА_16,АДРЕСА_17, АДРЕСА_18;
АДРЕСА_19-АДРЕСА_20 ,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року, прокурор
Ізяславського району, звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначав, що
при проведенні перевірки заяви
Лютарської сільської ради встановлено,
що рішеннями Лютарської сільської
ради Ізяславського району в 1998 році
громадянам ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_19,
ОСОБА_1, ОСОБА_57, ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_18, ОСОБА_60, ОСОБА_8, ОСОБА_15,
ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_20 з земель
зазначеної ради в тимчасове
користування були передані земельні
ділянки. Частина громадян уклали
договори про тимчасове, на різні
терміни часу, користування ними.
Постановою Верховної Ради України №
1540-111 від 02.03.2000 року «Про зміну меж
міста Ізяслав Ізяславського району
Хмельницької області» в межі м. Ізяслав
було включено 382,4 га. земель
Ізяславської міської ради, 10 га. земель
Лютарської сільської ради та 65,9 га
земель Сошненської сільської ради і
затверджено межі міста загальною
площею 1462,9 га. 21 грудня 2012 року
Ізяславська міська рада прийняла
рішення № 21/1 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельні ділянку» за адресами: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3. АДРЕСА_4, АДРЕСА_5,
АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9,
АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_13,
АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16,АДРЕСА_17,
АДРЕСА_18; АДРЕСА_19-АДРЕСА_20, які межують
з під'їзною дорогою до установи № 31 і
об'їзною дорогою на новий міст і вул.
Чехова. Однак як вказує прокурор,
земельна ділянка на якій розташовані
вказані земельні ділянки не входять до
меж міста Ізяслав.

У зв'язку з цим, позивач просив суд
визнати незаконними і скасувати
рішення Ізяславської міської ради «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку»
від 21 грудня 2012 року № 21/1 в частині
надання дозволів на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельні ділянки,
розташовані за адресами: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5,
АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9,
АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_13,
АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17,
АДРЕСА_18; АДРЕСА_19-АДРЕСА_20.

Рішенням Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та прийняти нове, яким
позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним,
необґрунтованим, прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Посилається на те, що судом не було
надано оцінку факту, що земельні
ділянки, щодо яких виник спір, в 1997-1998
роках були надані Лютарською сільською
радою в користування строком на 25 років
ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_1, ОСОБА_57,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_11,
ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_18, ОСОБА_60,
ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_20
Фактів зміни, розірвання чи припинення
даних договорів, встановлено не було.
Зазначає, що судом не взято до уваги
вимоги ст. 116 ЗК України, щодо передачі
земельних ділянок у власність
громадянам, лише після вилучення їх у
громадян, що ними користувались.
Апелянт посилається на те, що поза
увагою суду залишився той факт, що
постановою Верховної ради України,
спірна земельна ділянка до території
меж міста Ізяслава не передавалась, що
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 118 ЗК України,
що діяли на момент прийняття
оскаржуваного рішення Ізяславської
міської ради, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради ,
відповідно до п. 34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве
врядування в Україні» вирішуються
питання регулювання земельних
відносин.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
постановою Верховної Ради України від 2
березня 2000 року № 1540-ІІІ, у межі міста
Ізяслав Ізяславського району
Хмельницької області було включено 382,4
га. земель Ізяславської міської ради, 10
га. земель Лютарської сільської ради,
10,8 га. земель Радошівської сільської
ради, 65,9 га. земель Сошненської
сільської ради Ізяславського району і
затверджено межі міста загальною
площею 1462,9 га (т.1. а. с.21).

З технічної документації із
землеустрою щодо складання документів
по встановленню окружної межі міста
Ізяслав вбачається, що межі міста
складають загальною площею 1462,9 га ( а. с.
36-54).

Згідно інформації відділу
Держземагенства в Ізяславському
районі Хмельницької області №01-17/3876
від 19 грудня 2013 року, загальна площа
міста Ізяслава складає 1462,9 га, земельні
ділянки по АДРЕСА_1, АДРЕСА_19, згідно
індексних кадастрових карт (планів)
знаходяться в межах м. Ізяслав - КОАТУУ
зона 01 квартал 002 ( т.2 а. с. 90).

21 грудня 2012 року Ізяславською
міською радою було прийнято рішення №
21/1 про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_19
(т.1 а. с. 54-61).

Таким чином висновок суду першої
інстанції про те, що рішення
Ізяславської міської ради прийнято в
межах законодавства України:
Земельного кодексу України, Закону
України "Про землеустрій" наявної
містобудівної документації та наданих
повноважень, відповідно до плану
окружної межі міста Ізяслав та
технічної документації по її
встановленню, розробленого ПП
"Ізяславпроект" та відповідно до її
повноважень є обґрунтованим.

Щодо заперечень апелянта то воно
не містить належних доказів на їх
підтвердження.

Посилання апелянта, що земельні
ділянки розподілені спірним рішенням
Ізяславської ради 30 січня 1998 року
передані рішенням №4 Лютарської
сільської ради громадянам для ведення
особистого підсобного господарства не
знайшло свого підтвердження.

Із вказаного рішення Лютарської
сільської ради (т. 1 а. с. 28-29) не
вбачається, які саме земельні ділянки,
за якою адресою, координатами
розподілялись, що унеможливлює
ідентифікацію місця їх знаходження.

Не вбачається ні адрес, ні
координатів в договорах на право
тимчасового користування землею
укладених між Лютарської сільською
радою та ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_17
(т. 1, а. с. а.с. 25, 30, 33 т. 2 а. с. 49) та в
протоколах встановлення меж земельних
ділянок та і планах тимчасового
користування, доданих до договорів (т. 1.
а. с. а. с. 26-27, 31-32, 34-35, т. 2 а. с. 49 зворот).
Тому висновок суду першої інстанції
про те, що зробити однозначний висновок
про накладення меж спірних ділянок
неможливо є обґрунтованим, а рішення
суду не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Із цих підстав посилання апелянта, про
відсутність фактів зміни, розірвання
чи припинення даних договорів та не
взяття судом до уваги вимог ст. 116 ЗК
України не може бути підставою для
скасування оспорюваного рішення
Ізяславської міської ради.

Посилання апелянта, що поза увагою суду
залишився той факт, що постановою
Верховної Ради України спірна земельна
ділянка до території меж міста
Ізяслава не передавалась, що
підтверджується актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, спростовується
обґрунтованими висновками суду першої
інстанції щодо оцінки зазначеного акту
та процесу перевірки заяв громадян.

Крім того, як видно з постанови
Верховної Ради України від 2 березня 2000
року № 1540-ІІІ, у межі міста Ізяслав
області було передано не тільки землі
Лютарської сільської ради, а й 382,4 га.
земель Ізяславської міської ради (т.1. а.
с.21).

Суд першої інстанції
обґрунтовано зробив висновок про
відсутність в матеріалах справи
доказів, що підтверджували загальні
посилання позивача про належність
спірної земельної ділянки щодо якої
Ізяславською міською радою прийнято
рішення до земель Лютарської сільської
ради.

Сторонам було роз'яснено вимоги ст. ст.
10, 57 ЦПК України щодо надання
додаткових доказів, призначення
експертизи для встановлення
місцезнаходження спірних земельних
ділянок. Між тим, сторони зазначили, що
прийняття рішення можливо при наявних
доказах.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський