Провадження по справі № 2/260/631/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

за участю представника позивачки:
ОСОБА_1

представника відповідачки:
ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє від свого
імені та в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа: Орган опіки та
піклування Ленінської районної у м.
Донецьку ради, про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням,
шляхом виселення без надання іншого
житлового приміщення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4,
яка діє від свого імені та в
інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, шляхом
виселення без надання іншого
житлового приміщення та вселення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона за особисті кошти
придбала і є власницею житлових
будинків АДРЕСА_1. Факт того, що спірна
нерухомість була придбана нею за
особисті кошти також підтверджено і
рішенням Ленінського районного суду
м.Донецька від 15 березня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 28 травня 2013
року.

Також вказала, що з 1992 року по 15 липня
1997 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, який
на сьогоднішній день є чоловіком
відповідачки ОСОБА_4 та батьком
неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_7 самовільно,
безпідставно вселився до житлового
будинку по АДРЕСА_1 та чинив перешкоди
їй у користуванні своєю власністю,
вона вимушена була звернутися до
Ленінського районного суду м.Донецька
із позовною заявою до ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, шляхом виселення
без надання іншого житлового
приміщення.

02 жовтня 2013 року рішенням Ленінського
районного суду м.Донецька її позовні
вимоги до ОСОБА_7 про усунення перешкод
у користуванні житловим будинком та
виселення без надання іншого житлового
приміщення задоволені у повному
обсязі. 05 листопада 2013 року Апеляційним
судом Донецької області зазначене вище
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька залишено без змін.

На підставі виконавчого листа №2/260/563/13
від 15.11.2013р. про усунення перешкод у
користуванні будинком АДРЕСА_1, які
належать їй на праві приватної
власності, шляхом виселення із
вказаного домоволодіння ОСОБА_7 без
надання іншого житлового приміщення,
що видав Ленінський районний суд
м.Донецька, 22.11.2013р. державним
виконавцем ВДВС Ленінського районного
управління юстиції у м.Донецьку ОСОБА_9
було відкрито виконавче провадження та
винесено відповідну постанову. В
постанові про відкриття виконавчого
провадження ВП №40839622 від 22.11.2013 року
зазначений строк для добровільного
виконання рішення суду, тобто в строк
до 07.12.2013 року ОСОБА_7 необхідно було
виселитись із будинків АДРЕСА_1. В
добровільному порядку ОСОБА_7 вимога
державного виконавця не виконана.

На сьогоднішній день, строк
добровільного виконання рішення суду,
щодо виселення ОСОБА_7 із домоволодіння
АДРЕСА_1 минув.

Вказала, що добровільне виселення
ОСОБА_7 із спірних будинків не
відповідає дійсності, вона не змогла
здійснити безперешкодний вхід до своєї
власності, оскільки 27 грудня 2013 року,
коли вона приїхала до своєї оселі,
вхідна двір до будинків була
забарикадована та закрита на замок, а
за нею було чуто голос ОСОБА_7

Вважає, що ОСОБА_4, разом із дітьми
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 самовільно, безпідставно
вселилась до житлового будинку по
АДРЕСА_1 та перешкоджає їй володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю.

ОСОБА_4 має у власності квартиру, де
вона є зареєстрованою, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_7 також має
житлове приміщення, в якому він
зареєстрований, а саме, це житлова
площа у гуртожитку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3.

Просила суд усунути перешкоди у
користуванні будинків, розташованих
по АДРЕСА_1, шляхом виселення з них
ОСОБА_4 разом із дітьми ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без
надання іншого житлового
приміщення, вселити її у АДРЕСА_1 та
стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 повністю підтримала
позовні вимоги ОСОБА_3 по доводам
викладеним у позовній заяві. Пояснила,
що відповідач перешкоджає ОСОБА_3 у
доступі до своєї власності, остання не
має можливості увійти у належне їй
домоволодіння, вселитися у нього та
проживати своєю родиною, або іншим
шляхом розпорядитися своїм нерухомим
майном. Просила усунути перешкоди
шляхом виселення відповідачки з її
дітьми із спірного домоволодіння та
вселити позивачку ОСОБА_3

Представник відповідачки
ОСОБА_2 у судовому засідання позовні
вимоги ОСОБА_3 не визнав, вважає, що
відповідачка ОСОБА_4 зі своїми
неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 мешкають у спірному
домоволодінні на законних підставах.
У відповідачки ОСОБА_4 відсутнє інше
житло, тому просив у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи - органу
опіку та піклування Ленінської
районної у м. Донецьку Ради у судове
засідання не з'явилась, про час
слухання справи був повідомлений
належним чином, надав заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так судовому засіданні встановлено, що
позивачка за особисті кошти придбала
і є власницею житлових будинків
АДРЕСА_1 (а.с.8-10). Факт того, що спірна
нерухомість була придбана позивачкою
за особисті кошти також підтверджено
і рішенням Ленінського районного суду
м. Донецька від 15 березня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 28 травня 2013
року (а.с.14-22).

Судом встановлено, що з 1992 року по 15
липня 1997 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, який
на сьогоднішній день є чоловіком
відповідачки ОСОБА_4 та батьком
неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_7 самовільно,
безпідставно вселився до житлового
будинку по АДРЕСА_1 та чинив перешкоди
їй у користуванні своєю власністю,
позивачка вимушена була звернутися до
Ленінського районного суду м.Донецька
із позовною заявою до ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, шляхом виселення
без надання іншого житлового
приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України сторони повинні довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень.

02 жовтня 2013 року рішенням Ленінського
районного суду м.Донецька її позовні
вимоги до ОСОБА_7 про усунення перешкод
у користуванні житловим будинком та
виселення без надання іншого житлового
приміщення задоволені у повному
обсязі. 05 листопада 2013 року Апеляційним
судом Донецької області зазначене вище
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька залишено без змін (а.с.23-26).

Відповідно до ст.61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, відповідно до вимог ст. 156 ЖК
України члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64 ЖК
України, але відповідачка у розумінні
зазначеної норми права до переліку
вказаних осіб не відноситься.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном та
згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним, ніхто не може бути
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст.150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.116 ч.3 Житлового
кодексу України, осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого житлового
приміщення.

Враховуючи, що відповідачка не є членом
сім'ї позивачки та безпідставно
вселилася і мешкає у спірному
домоволодінні без її на те згоди,
остання с дітьми підлягає виселенню з
нього без надання іншого житлового
приміщення з метою усунення перешкод у
здійсненні позивачкою ОСОБА_3 свого
права щодо користування та
розпорядження зазначеним нерухомим
майном, яке належить їй на праві
власності.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
стороні на користь якої постановлено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею документально
підтверджені судові витрати. В зв'язку
із чим, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на
користь позивачки понесені нею судові
витрати, а саме сплачений нею судовий
збір у розмірі 243,60 гривень.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі ст. ст. 317,321,391 ЦК України,
ст. ст. 116,150,156 ЖК України, керуючись ст.
ст. 10, 58-60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє від
свого імені та в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
шляхом виселення без надання іншого
житлового приміщення та вселення -
задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
будинків, розташованих по АДРЕСА_1,
шляхом виселення з них ОСОБА_4 разом
із дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання
іншого житлового приміщення.

Вселити ОСОБА_3 у АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя: