печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Горкавої В.Ю.,

при секретарі - Липській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві скаргу
представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на бездіяльність старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Семко Богдана
Олександровича,-

В С Т А Н О В И В :

17.10.2013 представник боржника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в
якій просить визнати протиправною
бездіяльність старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Семко Богдана
Олександровича, яка полягає у
неповерненні виконавчого листа №2-4880/11
від 19.11.2012 року з примусового виконання
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 28.08.2012 року до Печерського
районного суду м. Києва та зобов'язати
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Богдана Олександровича винести
постанову про повернення вказаного
вище виконавчого листа із зазначенням
інформації про зняття арешту,
накладеного на майно боржника. Вимоги
боржника, обґрунтовує тим, що у Відділі
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
перебуває вказаний виконавчий лист,
виданий на виконання рішення суду, яке
не набрало законної сили. 10.10.2013 боржник
ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 48 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернувся до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України із заявою про
повернення виконавчого документу до
суду, який його видав, у зв'язку з не
набранням рішенням законної сили.
Однак, всупереч ч.1 ст. 48 вказаного
Закону державний виконавець Семко Б.О.
станом на 17.10.2013 не повернув виконавчий
документ до суду, який його видав. Таким
чином вважає бездіяльність старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Богдана Олександровича, яка
полягає у неповерненні виконавчого
документу до суду, який його видав
неправомірною.

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в
судовому засіданні доводи, викладені в
скарзі підтримала, просила скаргу
задовольнити в повному обсязі.
Додатково зазначила, що на
підтвердження того, що рішення не
набрало законної сили, боржник до заяви
додав ухвалу Апеляційного суду м. Києва
від 09.08.2013 про відкриття апеляційного
провадження, а відтак у державного
виконавця Семка Б.О. були наявні
підстави для повернення виконавчого
листа до суду, який його видав.

Представник Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в судовому засіданні
заперечила проти доводів, викладених у
даній скарзі, просила відмовити у її
задоволенні. Заперечуючи проти скарги,
представник зазначила, що відповідно
до ч.1 ст. 48 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник ОСОБА_1,
не надав державному виконавцю Семко
Б.О. ухвалу про відновлення строку на
апеляційне оскарження або ухвалу про
прийняття апеляційної скарги до
розгляду, а тому відсутні були підстави
для винесення постанови про
повернення виконавчого документу до
суду, який його видав. Таким чином
вважає, що державним виконавцем Семко
Б.О. не було допущено бездіяльності, яка
б полягала у неповерненні виконавчого
документа до суду, який його видав.

Вислухавши думку представника
боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
дослідивши матеріали справи, матеріали
виконавчого провадження, суд приходить
до наступного.

Судом встановлено, що рішенням
(заочним) Печерського районного суду м.
Києва від 28.08.2012 року, яке ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 28.11.2013
року залишено без змін позов
заступника прокурора м. Києва Гоголя
В.В. в інтересах держави в особі
Міністерства фінансів України та
Публічного акціонерного товариства
"РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами- задоволено в повному
обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК», заборгованість за кредитними
договорами №28.3/С-023.05.2 від 15.04.2005року та
№28.4/СК-108.06.2 від 27.12.2006 року в розмірі 18
389 699 (вісімнадцять мільйонів триста
вісімдесят дев'ять тисяч шістсот
дев'яносто дев'ять) грн.79коп. Стягнуто з
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
в дохід держави суму судового збору у
розмірі 1700(одна тисяча сімсот)грн.00коп.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120(сто двадцять)грн.00коп.

На підставі вказаного рішення суду
19.11.2012 стягувачу ПАТ «Родовід Банк» був
виданий виконавчий лист, що
підтверджується супровідним листом
від 19.11.2012 №2-4880/11 к-35 (Т.3 а.с.200)

09.01.2013 старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Б.О. була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа, виданого
Печерським районним судом м. Києва від
19.1.2012 року про стягнення з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК», заборгованість за кредитними
договорами №28.3/С-023.05.2 від 15.04.2005року та
№28.4/СК-108.06.2 від 27.12.2006 року в розмірі 18
389 699 (вісімнадцять мільйонів триста
вісімдесят дев'ять тисяч шістсот
дев'яносто дев'ять) грн.79коп.(а.с.144-145)

10.10.2013 боржник ОСОБА_1 звернувся до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України із
заявою про повернення виконавчого
документу № 2-4880/11 до суду, який його
видав, у зв'язку з не набранням рішенням
законної сили та видачу йому постанови
про повернення виконавчого листа з
зазначенням інформації про зняття
арешту, накладеного на майно боржника в
процесі примусового виконання
вищевказаного виконавчого
листа.(а.с.141-142)

Разом із тим, постанова про повернення
вказаного вище виконавчого листа
старшим державним виконавцем Семко Б.О.
не винесена, що не заперечувалось в
судовому засіданні представником
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 48 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавчий документ прийнятий
державним виконавцем до виконання,
повертається до суду, який його
видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної
скарги на рішення, за яким видано
виконавчий документ, та прийняття
такої апеляційної скарги до розгляду
(крім виконавчих документів, що
підлягають негайному виконанню). Про
повернення виконавчого документа
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний

строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник ОСОБА_1 до вказаної заяви від
10.10.2013 додав ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 09.08.2013 про відкриття
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 28.08.2012.(а.с.143)
Вказана обставина також не
заперечувалась в судовому засіданні
представником Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Зі змісту вказаної ухали вбачається, що
апеляційна скарга подана з дотриманням
процесуального строку, визначеному ст.
294 ЦПК України.

Таким чином, посилання представника
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
ненадання боржником ОСОБА_1 ухвали про
відновлення строку на апеляційне
оскарження суд вважає безпідставними,
оскільки спростовуються
вищевикладеним.

Отже, враховуючи ту обставину, що
станом на час звернення із заявою про
повернення виконавчого листа, тобто
станом на 10.10.2013, вказане рішення суду
не набрало законної сили, суд вважає, що
станом на 10.10.2013 у старшого держаного
виконавця Семко Б.О. були наявні
правові підстави для повернення
виконавчого листа до суду, який його
видав. Проте останній не виконав свого
обов'язку у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

З урахування наведеного, суд дійшов
висновку, що станом на 10.10.2013 року
старшим державним виконавцем Семко Б.О.
допущено бездіяльність, яка полягала у
неповерненні виконавчого листа №
2-4880/11, виданого 19.11.2012 року Печерським
районним судом м. Києва, а відтак в цій
частині скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Разом із тим, усунути порушення шляхом
зобов'язання старшого державного
виконавця Семко Б.О. винести постанову
про повернення вказаного виконавчого
листа суд вважає безпідставним,
оскільки станом на час розгляду даної
скарги рішення суду набрало законної
сили і є чинним та відповідно до вимог
ст.124 ЦПК України вказане рішення
підлягає виконанню на всій території
України. Відтак в цій частині скарга
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.48
Закону України "Про виконавче
провадження», ст.ст. 383, 385, 293, 294 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу представника боржника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на бездіяльність старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Богдана Олександровича -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Семко Богдана Олександровича, яка
полягає у неповерненні виконавчого
листа №2-4880/11 від 19.11.2012 року з
примусового виконання рішення
Печерського районного суду м.Києва від
28.08.2012 року до Печерського районного
суду м. Києва станом на 10.10.2013 року.

У задоволенні іншої частини вимог
скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
В.Ю.Горкава