Справа № 692/467/14-ц
Провадження № 2/692/175/14
Драбівський районний суд Черкаської
головуючого - судді
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Драбів справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Державний нотаріус Другої
Черкаської нотаріальної контори про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернулася до суду з
позовом, де просила прийняти рішення,
яким визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 13
червня 2013 року, видане Державним
нотаріусом Другої Черкаської
нотаріальної контори на імя ОСОБА_3 на
спадкове майно, що складається із
земельної ділянки площею 2.66 га та
належала померлому ОСОБА_4 на підставі
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серія 111-ЧР №006391,
виданого Золотоношківською сільською
радою Драбівського району Черкаської
області 9 липня 2003 року та визнати за
нею право власності на 12 частину
вказаної земельної ділянки площею 1.33
га, що розташована на території
Золотоношківської сільської ради. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтувала
тим, що в період часу з 14 березня 2003 року
по ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, який
був власником земельної ділянки площею
2.66 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, нормативною грошовою
адміністративних межах
Золотоношківської сільської ради
Драбівського району на підстав
державного акта на право приватної
власності на землю серія 111-ЧР№006391,
виданого Золотоношківською сільською
радою 9 липня 2003 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер. Відповідач ОСОБА_3 13
червня 2013 року отримала в Драбівській
державній районній нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_6, до складу якої входить земельна
ділянка площею 2.66 га, що належала
ОСОБА_4, тобто її колишньому чоловікові.
Позивач вважає, що оскільки у
відповідності до ст.. 22 Кодексу про
шлюб та сімю (в ред.. 1969 року) майно
набуте за час шлюбу є їх спільною
сумісною власністю, а згідно зі ст. 372 ЦК
України у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності
вважається , що частки співвласників є
рівними, то видане відповідачеві
ОСОБА_3 нотаріусом свідоцтво про право
на спадщину є грубим порушенням її
законних прав та інтересів
співвласника майна, тобто земельної
ділянки площею 2.66 га, розташованої в
адміністративних мерах
Золотоношківської сільської ради.
В судовому засіданні позивач та
її представник заявлений позов
підтримали, просили позов задоволити.
Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила в
Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи вважає, що
заявлений позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_2 14 березня 2003 році
зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, який 26
березня 2003 року був засуджений
Драбівським райсудом Черкаської
області до покарання у вигляді
позбавлення волі. ОСОБА_4 згідно
рішення Золотоношківської сільської
ради Драбівського району від 9 липня 2003
року став власником земельної ділянки
площею 2.66 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, нормативною грошовою
оцінкою 74987 грн., розташованої в
адміністративних межах
Золотоношківської сільської ради
Драбівського району на підстав
державного акта на право приватної
власності на землю серія 111-ЧР№006391.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, відбуваючи
покарання в місцях позбавлення волі
помер в м. Буча Київської області та був
похований його матрію ОСОБА_6 Земельна
ділянка, яка належала ОСОБА_4 під час
його перебування в місцях позбавлення
волі, перебувала в оренді в місцевому
сільськогосподарському підприємстві
с. Золотношки, орендну плату отримувала
мати померлого ОСОБА_6 Після смерті
ОСОБА_4 із заявами про прийняття
спадщини спадкоємці першої черги,
тобто його дружина ОСОБА_2 та мати
ОСОБА_6 не зверталися. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, після смерті якої у
визначений законом термін із заявою
про прийняття спадщини до нотаріуса
звернулася відповідач по справі ОСОБА_3
Згідно свідоцтва про право на спадщину,
виданого державним нотаріусом Другої
черкаської нотаріальної контори 13
червня 2013 року ОСОБА_3 є спадкоємцем
права власності на земельну ділянку
площею 2,66 га, розташованої на території
Золортоношківської сільської ради, що
належала сину померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцем
якого була його мати, яка прийняла
спадщину, але не оформила своїх прав.

Рішенням Драбівського райсуду
від 26 лютого 2014 року у позові ОСОБА_2 до
Золотоношківської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовлено.

У відповідності з пунктом 2
Указу Президента України від 8.08.1995 року
№ 720 "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" право на земельну частку
(пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Згідно зі ст.. 1 Закону України
«Про порядок виділення в натурі
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв) від 5 квітня 2003 року
громадяни набувають право на земельну
частку (пай) у відповідності до
законодавства.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_4
отримав у особисту приватну власність
згідно рішення Золотоношківської
сільської ради Драбівського району від
9 липня 2003 року земельну ділянку площею
2.66 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, нормативною грошовою
оцінкою 74987 грн., розташованої в
адміністративних межах
Золотоношківської сільської ради
Драбівського району на підстав
державного акта на право приватної
власності на землю серія 111-ЧР№006391.

Законодавець лише в Законі
України від 11.01.2011 року доповнив ст.. 61
Сімейного Кодексу , яка визначає
об'єкти права спільної сумісної
власності частиною 5 про те, що об'єктом
спільної сумісної власності подружжя є
земельна ділянка, набута внаслідок її
безоплатної передачі одному із
подружжя. Законом України №4766-У1 від 15
травня 2012 року вказана частина
виключена.

Отже земельна ділянка (пай),
власником якої став ОСОБА_4 перебуваючи
в зареєстрованому шлюбі із позивачем,
була його особистою приватною
власністю.

Згідно зі ст.. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Із такою
заявою позивач до нотаріальної контори
після відкриття спадщини у визначений
законом шестимісячний термін, як
спадкоємець першої черги не
зверталася. Рішенням Драбівського
районного суду від 26 лютого 2014 року у
визначенні їй додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.. ст.. 10, 11, 60, 2012, 2013, 2014, 215 ЦПК України,
ст..ст. 57, 61 СК України, суд , -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_2 про визнання
свідоцтва про право на спадщину від 13
червня 2013 року недійсним та визнання за
нею права приватної власності на 12
земельної ділянки площею 1.33 га, що
розташована на території
Золотоношківської сільської ради
Драбівського району відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
протягом десяти днів з часу його
проголошення.

Головуючий: