Справа № 362/7471/13 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/2941/14 Доповідач у 2 інстанції
ЯворськийКатегорія 9
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського
М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - Васильківська районна
державна нотаріальна контора
Київської області про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, визнання права
власності на частину житлового
будинку,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом про продовження йому
строку для прийняття спадщини та
встановлення факту прийняття спадщини
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року його
матері - ОСОБА_3, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на ?
частину спадщини за законом від 8.11.2000
року, посвідченого державним
нотаріусом Васильківської районної
державної нотаріальної контори
Київської області на ім'я відповідачки,
а також визнання за ним в порядку
спадкування за законом після смерті
матері право власності на 1/2 частину
незакінченого будівництвом житлового
будинку готовністю 76% з господарськими
та побутовими надвірними будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати
ОСОБА_3, яка була власником
домоволодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1. За життя в померлої в неї було
троє дітей: ОСОБА_4, який помер в
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, який помер в
ІНФОРМАЦІЯ_5 та він ОСОБА_2

Ще за життя матері разом з нею проживав
його брат ОСОБА_5 та його дружина
відповідачка у вказаній справі ОСОБА_1.
Він вважає, що він як і брат ОСОБА_5
який, проживаючи в спадковому будинку
разом з матір'ю, також прийняв спадщину,
оскільки приїздив до брата та
допомагав йому по господарству.

В 2000 році після смерті брата ОСОБА_5
спадкове майно на себе в порядку
спадкування за законом оформила
відповідачка ОСОБА_1, отримавши 8
листопада 2000 року, в нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину за законом. Він же звернувся
до нотаріальної контори для оформлення
своїх спадкових справ після смерті
матері у грудні 2013 року та отримав
постанову державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій, з
тих підстав що державним нотаріусом ще
в 2000 році видано свідоцтво про право на
зазначену спадщину за законом ОСОБА_1,
тому просив у судовому порядку
захистити його права продовживши йому
строк для прийняття спадщини,
встановивши факт прийняття спадщини та
визнати за ним право власності на ?
частину спадщини.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду від 28 лютого 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_2
спадщини, що відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року його матері ОСОБА_3.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом від
8.11.2000 року, посвідченого державним
нотаріусом Васильківської районної
державної нотаріальної контори
Київської області, за реєстровим № 2421
на ім'я ОСОБА_1, на ? частину права
власності на незакінчений
будівництвом житловий будинок
готовністю 76% з господарськими та
побутовими надвірними будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1,
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року чоловіка
ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/2 частину незакінченого
будівництвом житлового будинку
готовністю 76% з господарськими та
побутовими надвірними будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_3.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням суду відповідачка ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу в якій
просить рішення першої інстанції
скасувати як не законне та таке що
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального
законодавства, та постановити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Позивач у справі ОСОБА_2 вважаючи
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим просив апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

При апеляційному розгляді представник
апелянта та відповідачка ОСОБА_1,
апеляційну скаргу підтримали вважали
доводи викладені в апеляційній скарзі
обґрунтованими, зокрема вважають, що
суд першої інстанції безпідставно
визнав факт прийняття ОСОБА_2 спадщини
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері -
ОСОБА_3 так як він фактично ніяких дій
на прийняття спадщини не вчиняв, крім
того між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було
досягнуто згоди про сплату ОСОБА_5 у
ІНФОРМАЦІЯ_3 2000 крб. позивачу в рахунок
його частки в спадщині. Після сплати
коштів позивач ніяких дій на прийняття
спадщини не вчиняв, хоч і приїздив до
вказаного домоволодіння як брат
померлого ОСОБА_5 в гості, а в
подальшому приїздив в село на поминки
до батьків як її гість. Однак вказаними
приїздами він ніяким чином не вказував
на те, що він претендує на спадкове
майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, пояснення свідків, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
а рішення суду скасування з ухваленням
нового.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Вирішуючи вказаний спір та
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
факт прийняття позивачем спадщини
після смерті у ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері
підтверджено в судовому засіданні
свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також
документальними доказами: актом
депутата Барахтівської сільської ради
Каденко Н.Ф. від 30.10.2013 року, складеного
на підставі свідчень мешканців с.
Барахти Васильківського району -
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та довідки
виконавчого комітету Барахтівської
сільської ради № 651 від 1.11.2013 року.

Однак погодитися із вказаним висновком
суду першої інстанції колегія суддів
не може виходячи з наступного.

Так судом першої інстанції при
розгляді вказаної справи встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3 , що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 виданого 28 червня 1995 року
Барахтівською сільською радою
Васильківського району, Київської
області. (а.с. 8)

За життя у ОСОБА_3 було троє дітей
ОСОБА_4, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ( після
смерті спадкодавця), та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяв про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3
спадкоємцями не подавалося і
реєстрації прийняття спадщини
Барахтівською сільською радою не
проводилося, що підтверджується
довідками Барахтівської сільської
ради №№531, 532 від 22 жовтня 2013 року.
(а.с.13).

Також судом встановлено, що на момент
смерті спадкодавця ОСОБА_3 за місцем її
проживання в АДРЕСА_1, разом з нею в
житловому будинку проживав її син
ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_1 -
відповідачкою у вказаній справі. Даний
факт сторонами визнаний та не
оспорюється.

Крім того із довідки Барахтівської
сільської ради № 160 від 15 липня 2000 року
вбачається, що згідно записів в
погосподарській книзі Барахтівської
сільської ради домоволодіння по
АДРЕСА_1 належало померлій ОСОБА_3.
Після смерті голови двору в
господарстві залишилися постійно
прописані та проживати син померлої
-ОСОБА_5 , який прописався у вказаному
домоволодіння та проживає з 15 травня 1991
року та його дружина ОСОБА_1, яка
прописалася та прибула на постійне
місце проживання 26 лютого 1992 року .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після
його смерті спадщину прийняла ОСОБА_1.
(а.с. 26).

08 листопада 2000 року державним
нотаріусом Васильківської державної
нотаріальної Пясецькою Л.М. на
підставі ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963
року було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом відповідно до
якого спадкоємцем ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року є його дружина ОСОБА_1
. Спадкове майно складається з
незакінченого будівництвом житлового
будинку готовністю 76 % з
господарськими та побутовими
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться в АДРЕСА_1 що належав на
підставі рішення Барахтівської
сільської ради Васильківського
району№2/26 від 15 травня 1979 року та
довідки Фастівського бюро технічної
інвентаризації №270 від 04 липня 2000 року
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року син
якої ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину,
але не оформив своїх спадкових прав.
(а.с. 25).

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Для прийняття
спадщини необхідне волевиявлення
спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи на
момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 в
спірному житловому будинку із
спадкоємців першої черги проживав син
ОСОБА_5 разом із дружиною ОСОБА_1, який
відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР і
прийняв спадщину.

Позивач у справі на момент смерті
спадкодавця ОСОБА_3 в спірному будинку
не проживав та заяви про прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
подавав. Вказану заяву подав лише 07
грудня 2013 року. ( а.с. 46). В обґрунтування
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_2 зазначав, що він фактично
вступив в управління спадковим майном,
оскільки після смерті спадкодавця -
матері ОСОБА_3, а саме приїздив до її
садиби в АДРЕСА_1 та допомагав братові
ОСОБА_5

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 погодився із
доводами позивача проте, що він хоч і не
подав заяву до нотаріальної контори,
однак вчинив інші дії що свідчать про
прийняття спадщини, а саме на протязі 6
місяців після смерті матері приїжджав
до садиби матері що розташована в
АДРЕСА_1 та допомагав по господарству
братові ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, даний висновок
помилковим оскільки факт допомоги
братові ОСОБА_5, який як спадкоємець
першої черги після смерті матері
фактично прийняв спадщину, проживаючи
в спадковому будинку та, будучи в ньому
зареєстрованим на момент смерті із
спадкодавцем не є свідченням прийняття
спадщини. До вказаного висновку
колегія суддів приходить на підставі
наданих сторонами та перевірених судом
доказах.

Так із акту складеного депутатом
Барахтівської сільської ради Каденко
Н.Ф. від 30 жовтня 2013 року вбачається, що
свідки жителі села Барахти ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 показали проте, що дійсно
позивач приїжджав до спадкового
будинку та допомагав по господарству
братові ОСОБА_5 . (а.с. 12). Довідка
Барахтівської сільської ради №551 від 01
листопада 2013 року також свідчить
проте, що позивач приїжджав до
вказаного будинку та допомагав
братові. (а.с.27).

Разом з тим допитані в судовому
засіданні при апеляційному розгляду
свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та і сама
відповідачка ОСОБА_1 заперечили факт
вчинення позивачем дій, які б свідчили
про прийняття ним спадщини та не
визнання позивачем факту прийняття
всієї спадщини братом ОСОБА_5. Навпаки
зазначені свідки підтвердили всю
спадщину прийняв померлий у
ІНФОРМАЦІЯ_5 брат позивача ОСОБА_5
проживаючи у вказаному спадковому
будинку та доглядаючи за ним .

Будь яких доказів проте, що в
шестимісячний термін між позивачем та
ОСОБА_5 як спадкоємцями першої черги
проводився поділ чи визначався порядок
користування спадковим майном і таким
чином позивач претендував на спадкове
майно позивачем не надано при цьому ним
же і не заперечувався факт прийняття
спадщини померлим ОСОБА_5, а в
подальшому оформлення спадкових прав
відповідачкою шляхом отримання
відповідного свідоцтва у нотаріальній
конторі.

Враховуючи викладені обставини
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.303, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити у вказаній справі нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - Васильківська районна
державна нотаріальна контора
Київської області про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, визнання права
власності на частину житлового будинку
відмовити

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.А.Яворський

судді:

Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагєєєв