АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/562/2014
Головуючий в І інстанції
Червоненко Д.В. Категорія: 46
Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця «03» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Радченка С.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
26 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа -
відділ реєстрації актів цивільного
стану Новокаховського міського
управління юстиції Херсонської
області, про визнання батьківства,
вилучення відомостей про батька із
актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом, в якому з подальшим
уточненням просив визнати його батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести
відповідні зміни до актового запису
№322 від 23.09.2003 року про її народження,
вилучивши відомості про батька
ОСОБА_5, вказані за заявою матері дитини
ОСОБА_3 та зміни до цих відомостей про
батька ОСОБА_1, внесені 21.12.2006 року на
підставі спільної заяви відповідачів.

При цьому позивач покликався на те, що
він, перебуваючи у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6, з грудня 2002 року
періодично зустрічався із ОСОБА_3, яка
після народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 то
стверджувала його, позивача,
батьківство, то заперечувала. Запис про
батька дитини «ОСОБА_5» проведено за
прізвищем матері, ім'я та по батькові
батька дитини записано за її вказівкою.

Після одруження відповідачів в актовий
запис про народження дитини 21.12.2006 року
внесено зміни про батька, зазначено, що
ним є ОСОБА_1

Побачивши влітку 2012 року фотокартку
ОСОБА_4, яка дуже на нього схожа, він,
позивач, переконався, що є батьком
дитини та виходячи з неможливості
вирішити спір добровільно, просив
задовольнити позов.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 26.12.2013
року позов задоволено.

Встановлено батьківство ОСОБА_2 по
відношенню до ОСОБА_4

Виключено відомості про ОСОБА_1 як
батька з актового запису № 322 від 23.09.2003
року про народження дитини - ОСОБА_4,
зробленого відділом реєстрації актів
цивільного стану Новокаховського
міського управління юстиції
Херсонської області, та внесено до
запису відомості про батька дитини -
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просив рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, про що
23.09.2003 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Новокаховського
міського управління юстиції
Херсонської області зроблено актовий
запис №322.

Відомості про батька дитини в книзі
записів про її народження внесені
відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України за
прізвищем матері, ім'я, по батькові та
громадянство батька дитини - за її
вказівкою, а саме: «ОСОБА_5»

Відділом РАЦС Новокаховського МУЮ
Херсонської області 21.12.2006 року, на
підставі спільної заяви батьків про
визнання батьківства, до актового
запису №322 від 23.09.2003 року про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
внесено зміни, прізвище дівчинки
змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4»,
прізвище її батька з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1», по батькові її батька з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», внесено
відомості про дату народження її
батька - ІНФОРМАЦІЯ_2, а також на
підставі свідоцтва про шлюб змінено
прізвище матері дитини з «ОСОБА_4» на
«ОСОБА_4» /а.с. 18,39/.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року №3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
оскільки підстави для визнання
батьківства за рішенням суду,
зазначені у ст. 128 СК України, істотно
відрізняються від підстав його
встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС
України, суди, вирішуючи питання про те,
якою нормою слід керуватися при
розгляді справ цієї категорії, повинні
виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 1 січня 2004 року, необхідно
застосовувати відповідні норми КпШС
України, беручи до уваги всі докази, що
достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України
(який був чинний на час виникнення
спірних правовідносин) в разі
народження дитини у батьків, які не
перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття. При встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що з пояснень свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які узгоджуються з поясненнями
позивача та іншими доказами, зокрема
фотокартками, ОСОБА_2 з 1994-1995р.р.
зустрічався з ОСОБА_3, на час вагітності
якою вони проживали разом, були
пов'язані спільним побутом, вели
спільне господарство. Позивач
піклувався про ОСОБА_3, забезпечував її,
домовлявся за пологи, забирав з
пологового будинку, піклувався як про
неї так і про дитину, займався
вихованням дитини, проводив з ними
вільний час та відпочинок.

При цьому суд не прийняв до уваги
показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ту
обставину, що позивач з 27.10.2001р. по
05.08.2010р. перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6

Оскільки ОСОБА_3 ухилилася від
проведення судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи
щодо біологічного батьківства
позивача , то суд на підставі ч. 1 ст. 146
ЦПК України визнав встановленим факт
біологічного батьківства позивача по
відношенню до ОСОБА_4.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо, оскільки судом
неправильно застосовано норми
матеріального права, порушено норми
процесуального права.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява подається в письмовій
формі та повинна містити зміст
позовних вимог, виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України
передбачено, що до початку розгляду
судом справи по суті позивач має право
шляхом подання письмової заяви змінити
предмет або підставу позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_2 обґрунтовував позовні вимоги
біологічним походженням ОСОБА_4 від
нього як батька, що саме по собі в силу
ст. 53 КпШС України не має юридичного
значення. При цьому на передбачені
вказаної нормою права підстави для
встановлення батьківства (спільне
проживання та ведення спільного
господарства з матір'ю дитини до її
народження, спільне виховання чи
утримання ними дитини, визнання
батьківства) позивач не посилається.
Зазначені обставини досліджували
судом без наявності відповідно
оформлених позовних вимог ОСОБА_2 та
без врахування тієї обставини, що
позивач 29.06.2006 року звертався до суду із
позовом до ОСОБА_3 про визнання
батьківства на підставі ст. 53 КпШС
України, відмовився від позову і
ухвалою Новокаховського міського суду
Херсонської області від 25.07.2006 року
його відмову від позову прийнято і
провадження у справі закрито /а.с. 13-17/.

Що стосується висновку суду про
ухилення ОСОБА_3 від проведення
судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи,
призначеної ухвалою суду від 14.08.2013
року, внаслідок чого суд на підставі ч. 1
ст. 146 ЦПК України визнав встановленим
факт біологічного батьківства
позивача по відношенню до ОСОБА_4, то
він не підтверджений достовірними
доказами про такі дії ОСОБА_3, яка про
час і місце проведення експертизи
належним чином не повідомлена (поштові
повідомлення повернуті поштою без
вручення за закінченням терміну
зберігання) /а.с.68,73/.

З огляду на вищенаведене, позовні
вимоги ОСОБА_2 є незаконними,
необґрунтованими і не підлягаючими
задоволенню, а рішення суду, як
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права
слід скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

На підставі ст. 53 КпШС України,
керуючись ст.ст. 303,316, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1
ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 26 грудня
2013 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити Кобилянському
Олександру Анатолійовичу у
задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 12 березня 2014
року

Рішення набрала законної сили 03
березня 2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:

О.О.Благовещенська