РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Леонід
Валентинович

при секретарі: Горай Я.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із названим
позовом до суду,мотивуючи це тим, що
згідно з рішенням Радомишльського
районного суду від 13.11.2013 року з нього
утримуються аліменти на користь
відповідачки ОСОБА_2 в розмірі 1/4
частини його доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того за рішенням
Корецького районного суду від 13.06.2012
року з нього утримуються аліменти на
користь відповідачки ОСОБА_3, на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 30 % прожиткового мінімуму на
кожну дитину щомісячно. За рішеннями
Радомишльського районного суду та
Корецького районного суду з нього
стягуються аліменти в розмірі, що
загалом становить більше 50 % його
доходу, а також те що на даний час він не
працює, його матеріальний стан значно
погіршився і те що, після сплати
аліментів в нього не залишається
коштів на своє утримання, тому просив
суд прийняти рішення про стягнення з
нього аліментів в в меншому
розмірі,зменшивши їх до 100 грн. на кожну
дитину щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з підстав викладених в
позовній заяві та пояснив, що він на
даний час не працює, зареєстрований в
Радомишльському центрі зайнятості і
отримує мінімальну допомогу по
безробіттю.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги визнала,не
запреречує про зменшення розміру
аліментів.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з»явилась,про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надіслала до суду заяву в якій просить
розглянути дану справу без її участі.
Надіслала до суду заперечення на
позовну заяву,в якому зазначила,що
позов ОСОБА_1 не визнає, вважає його
необгрунтованим , безпідставним та
таким, що грубо порушує права її дітей.
Свою позицію відповідачка
обґрунтовувала тим, що відповідно до
вимог чинного законодавства батьки на
рівних засадах зобов»язані виконувати
свій обов»язок щодо утримання своїх
малолітніх та неповнолітніх дітей та
просила відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача в повному
обсязі за їх безпідставністю,
недоведеністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення
сторін,дослідивши матеріали справи,суд
приходить до висновку,що заявлений
позов задоволенню не підлягає так як
він не ґрунтується на законі.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршання або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до роз»яснення Пленуму
Верховного Суду України які містяться
у пункті 17 постанови № 3 від 15 травня 2006
року « Про застосування судами окремих
норм Сімейного Кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів на одну дитину, за
жодних обставин, не може бути меншим,
ніж зазначений у частині 2 ст. 182 СК
України.

Отже, мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини
від 20 листопада 1989 року, діючої в
Україні з вересня 1991 року « держави -
учасники визнають право кожної дитини
на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батько (ки) несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини,
в межах своїх здібностей і фінансових
можливостей».

З матеріалів справи вбачається, що за
рішенням Радомишльського районного
суду від 13.11.2013 року з позивача на
користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму доходів
громадян для дитини відповідного віку
до повноліття дитини .

Також за рішенням Корецького районного
суду від 13.06.2012 року з позивача на
користь відповідачки ОСОБА_3 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 30 % прожиткового
мінімуму на кожну дитину щомісячно до
досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що позивач після
звільнення з роботи, був
зареєстрований у Радомишльському
районному центрі зайнятості, та
отримав статус безробітного з 30.08.2013
року, на час вирішення справи судом
отримує допомогу по безробіттю, а тому
суд вважає, що сам факт звільнення
позивача з роботи не є підставою для
зменшення розміру аліментів, які він
зобов»язаний сплачувати на утримання
дітей, на виконання рішень суду.

Позивач є працездатною особою, не має
інвалідності, а тому має всі можливості
матеріально утримувати дітей, що є його
обов»язком.

Доказів, які б свідчили про зміну
сімейного стану, та про те, що за станом
свого здоров"я позивач не може
працювати, а тому його дохід є
недостатнім для сплати аліментів , що
утримуються за рішеннями судів в
судовому засіданні не надав.

Судом також враховано матеріальне
становище відповідачів, вік дітей та
потреби дітей даного віку.

За наведених обставин, суд не знаходить
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів, які він зобов»язаний
виплачувати на утримання своїх дітей, а
звідси заявлені ним вимоги задоволенню
не підлягають.

Зважаючи на те, що суд прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог позивача, а тому
відсутні підстави для стягнення
понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, іі, 57, 60, 208, 209, 212-215. 218
ЦГТК України, ст.ст.180, 182, 192 СК
України,суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів визначених рішенням
Радомишльського районного суду 13.11.2013
року на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру 1/4 частини від
його заробітку, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму доходів
громадян для дитини відповідного віку
до 100 гривень на місяць, до досягнення
дитиною повноліття відмовити за
безпідставністю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
визначених рішенням Корецького
районного суду від 13.06.2012 року на
утримання дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з розміру 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину
щомісячно до 100 гривень на місяць на
кожну дитину, до досягнення дитиною
повноліття, відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльськипй
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Свінцицький Леонід Валентинович