Номер провадження № 22-ц/785/1041/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Суворова В.О.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою начальника
Управління проблемних кредитів
Одеської обласної дирекції
Департаменту проблемних кредитів
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» Безверхого Андрія
Миколайовича, який діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 22 листопада 2012 року по справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за позовом третьої особи, яка
не заявляє самостійні вимоги на
предмет спору ОСОБА_8 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
зобов'язання внести зміни до
кредитного договору, зобов'язання
вчинити певні дії та встановлення
факту існування дії не переробної сили,
-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом до Одеської дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», треті особи на
стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8; третя особа, що не
заявляє самостійних вимог: приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 про
визнання недійсною Генеральної
кредитної угоди, визнання недійсними
договору іпотеки та договору поруки,
зобов'язання вчинити певні дії
посилаючись на те, що Генеральна
кредитна угода № 010/2-0-1/07-588 та кредитні
договори, оформлені як додаток № 1, та
додаток № 2 були укладені між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 - як
із фізичною особою-підприємцем №
012/2-0-1/535 від 08.11.2007 року на суму 1456600,00
грн., з яких видано 1443771,96 грн. на
розвиток бізнесу та використання за за
цільовим призначенням, а також як із
фізичною особою № 014/2-0-1/07-589 від 08.11.2007
року на суму 7 543 400,00 грн., з яких видано 4
735 800,00 грн. на рефінансування, тобто
погашення кредиту в ВАТ Банк», а 3 167 600,00
грн. видано на споживчі цілі
позичальника.

В якості забезпечення виконання
Генеральної кредитної угоди було
укладено договір іпотеки від 12.11.2007 р.,
зареєстрований в реєстрі за № 174
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, ОСОБА_9
Іпотекою виступає база відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею -1 898,8
кв. м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Також в забезпечення зобов'язання за
Генеральною кредитною угодою були
укладені договори поруки між
відповідачем та ОСОБА_6 № 010/2-0-1/07-588/1,
ОСОБА_7 № 010/2-0-1/07-588/2, ОСОБА_5 № 010/2-0-1/07-588/3
та ОСОБА_8 № 010/2-0-1/07-588/4.

Відповідно до п. 2.2. кредитних
договорів, що є додатком № 1 та додатком
№ 2 до Генеральної кредитної угоди, між
сторонами кредитних угод був укладений
Договір страхування з страховою
компанією «ПЗУ Україна».

Банк вимагав від ОСОБА_4 розірвати
договір страхування з страховою
компанією «ПЗУ Україна», у зв'язку з
тим, що страхова компанія «ПЗУ
Україна»не була акредитована в банку.
Договір страхування було укладено з
страховою компанією «Кредо-Класік»,
яку запропонував саме Відповідач.

Згідно з пп. Є п. 8.1 Генеральної
кредитної угоди позичальник ОСОБА_4
негайно повідомила відповідача та
страхову компанію «Кредо-Класік» про
виникнення подій, які можуть негативно
вплинути на виконання нею Генеральної
кредитної угоди.

Відповідно до п. 7.1. Генеральної
кредитної угоди позичальник ОСОБА_4
неодноразово порушувала питання про
перенесення строків платежу у зв'язку з
виникненням обставин непереборної
сили, які стали не з її волі та не з її
вини -у зв'язку із значними
пошкодженнями бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»та узбережжя, на якому
вона розташована внаслідок штормів, що
відбулися на Чорному морі у грудні 2007 -
вересні 2008 року. Відповідач
проігнорував факт існування дії
непереборної сили, яка виникла не з
вини позичальника ОСОБА_4 та
поручителів та яку не вона, не її
поручителі не могли запобігти.

Після настання страхових випадків у
вигляді штормів у грудні 2007 - вересні 2008
років страхова компанія
«Кредо-Класік», що була запропонована
Відповідачем, відмовилася від сплати
страхового відшкодування. Страхове
відшкодування зі страхової компанії
було стягнуто на підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24 червня 2009 року, яке було залишено
без змін Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 09 грудня 2009 року,
які були залишені без змін Ухвалою
Верховного суду України від 14 травня 2010
року.

На неодноразові звернення ОСОБА_4 до
Відповідача (23.12.08 р., 15.06.2008 р., 14.08.2009 р.,
21.09.2009 р. та ін..) з проханням полегшити
тяготи по виконанню зобов'язань за
кредитом, шляхом надання канікул на
період дії спрямованих на
ремонтно-відновлювальні роботи, які
унеможливили функціонування бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»та сприяти
стягненню зі страхової компанії
«Кредо-Класік» страхового
відшкодування, відповідач не доклав
жодних зусиль по стягненню зі
страхової компанії страхових виплат.

Позивачі вважають, що у зв'язку з тим, що
в Генеральній кредитній угоді та
кредитних договорах, що є додатком № 1
та додатком № 2 до Генеральної
кредитної угоди, відсутні умови
форс-мажорних обставин, порушено їх
права споживача банківського продукту
(кредитування). Кредит був виданий на
розвиток бізнесу та на споживчі цілі.
У зв'язку з тим, що банку було відомо, що
погашення кредиту буде відбуватися
коштами від функціонування бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», банк
ігнорував звернення ОСОБА_4

В період з 28.08.2009 року по 30.09.2009 року
Банком було списано з рахунків ОСОБА_4 в
рахунок погашення кредиту кошти в
розмірі 76 212,14 грн.

Банком було списано з рахунку ОСОБА_4
суму в розмірі 420 451,75, які були сплачені
ОСОБА_4 по рішенню суду страхової
компанією «Кредо-Класік».

ОСОБА_4 було зроблено
ремонтно-відновлювальні роботи бази
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за особисті кошти у
розмірі 586 000,00 грн.

У зв'язку із вищенаведеним ОСОБА_5
звернувся до суду із позовом в якому
просив визнати недійсною Генеральну
кредитну угоду № 010/2-0-1/07-588 та додатків
до неї № 012/2-0-1/535 та № 014/2-0-1/07-589 від 08
листопада 2007 року, укладеної 08
листопада 2007 року між третьою особою на
стороні позивача ОСОБА_4 та
відповідачем, визнати недійсним
договір іпотеки укладеного 12 листопада
2007 року третьою особою на стороні
позивача ОСОБА_4 та відповідачем,
договори поруки, укладені 08 листопада
2007 року між відповідачем та ОСОБА_6 №
010/2-0-1/07-588/1, ОСОБА_7 № 010/2-0-1/07-588/2, ОСОБА_5
№ 010/2-0-1/07-588/3 та ОСОБА_8 № 010/2-0-1/07-588/4, в
якості забезпечення виконання
зобов'язань за зазначеною Генеральною
кредитною угодою.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 09 березня 2010 року клопотання
ОСОБА_5 про забезпечення позову
задоволено, заборонено будь-яким
особам вчиняти будь-які дії стосовно
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23 червня 2010 року
апеляційну скаргу представника
Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» відхилено, ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 09 березня 2010
року залишено без змін.

У листопаді 2009 року ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернулося до Київського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки посилаючись на те, що
08.11.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та ОСОБА_4 укладено Генеральну
кредитну угоду № 010/2-0-1/07-588, за умовами
якої загальний розмір позичкової
заборгованості за наданими в рамках
даної Угоди кредитами не повинен
перевищувати суму 9 000 000,00 грн.

Згідно п. 1.1 вказаної Генеральної
кредитної угоди Банк, на підставі цієї
Угоди, зобов'язався надавати ОСОБА_4
кредитні кошти в порядку і на умовах,
визначених у кредитних договорах,
укладених в рамках цієї Генеральної
кредитної угоди і які є її невід'ємними
частинами. 08.11.2007 року між ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 014/2-0-1/07-589,
який є додатком № 2 до вказаної
Генеральної кредитної угоди, за
умовами якого ОСОБА_4 надано кредитні
кошти двома траншами - 1-ий транш в
розмірі 4.375.800,00 грн., 2-ий транш в розмірі
3.167.600,00 грн.

Графік погашення заборгованості за
кредитом встановлений у додатку до
договору. Відповідно п. 3.1 кредитного
договору Банк надав ОСОБА_4 кредит на
умовах його забезпеченості,
строковості, повернення та плати за
користування.

Згідно п. 5 кредитного договору ОСОБА_4,
як позичальник, прийняла на себе
зобов'язання забезпечити повернення
одержаного кредиту та сплату
нарахованих відсотків на умовах,
передбачених цим договором, щомісяця
сплачувати Банку відсотки за кредит,
основну заборгованість за кредитом
позичкову заборгованість у
відповідності до Графіку погашення
заборгованості.

За умовами п. 6.5 кредитного договору,
Банк має право достроково стягувати
заборгованість за кредитом, нараховані
відсотки за користування кредитом та
штрафні санкції у випадку невиконання
ОСОБА_4, як позичальником, умов
кредитного договору та/або договорів
застави, інших договорів, що
забезпечують погашення кредиту.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за Генеральною кредитною
угодою № 010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 р., а також
укладених в її рамках кредитних
договорів між Банком та ОСОБА_4
укладено Договір іпотеки від 12.11.2007
року, згідно якого остання передала в
іпотеку Банку нерухоме майно: - базу
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 1898,8 кв. м., розташоване
на земельній ділянці площею 6080 кв. м.,
заставною вартістю 15 814 070,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки
Банк, як іпотекодержатель, має право у
випадок невиконання ОСОБА_4 своїх
зобов'язань за кредитним договором
отримати задоволення за рахунок майна,
заставленого на вказаних умовах.

Банк виконав свої зобов'язання в
повному обсязі, за кредитним договором
№ 014/2-0-1/07-589 від 08.11.2007 року, який є
додатком № 2 до Генеральної кредитної
угоди № 010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року,
відкрив ОСОБА_4 позичковий рахунок та
рахунок для нарахування та сплати
відсотків, надав ОСОБА_4 кредитні кошти
двома траншами: перший транш в розмірі
4.375.800,00 грн., другий транш в розмірі
3.167.600,00 грн.

Однак ОСОБА_4, в порушення п. 5
Кредитного договору, не виконала
прийняті на себе зобов'язання, а саме:
не здійснила погашення кредиту у
встановлений строк, не сплатила
відсотки за користування кредитними
коштами.

Станом на 12.10.2009 року згідно Графіку
повернення кредиту та сплати процентів
ОСОБА_4 повинна була повернути кредитні
кошти в сумі 1 508 682,00 грн., однак фактично
повернула 754 341, 00 грн. Таким чином,
відставання від Графіку повернення
кредиту та сплати процентів ОСОБА_4
становить 754 341,00 грн.

Станом на 12.10.2009 року загальна
заборгованість ОСОБА_4 перед Банком по
кредитному договору № 014/2-0-1/07-589 від
08.11.2007 року, який є додатком № 2 до
Генеральної кредитної угоди №
010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 р., складає 7 354 812,32
грн., у тому числі: 6789059,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 435472,39 грн.
прострочена заборгованість за
нарахованими відсотками; 130280,93 грн. -
заборгованість по пені.

Таким чином, невиконання ОСОБА_4 в
односторонньому порядку договірних
зобов'язань за кредитним договором у
вигляді непогашення заборгованості за
кредитом згідно встановленого графіку,
непогашення заборгованості за
відсотками за користування кредитними
коштами та пені за порушення строків
повернення кредиту і відсотків,
порушує права та інтереси Банку та
завдає майнову шкоду у вигляді
неповернення грошових коштів, наданих
у кредит, та доходу від користування
кредитом, позбавляє Банк можливості на
подальше їх спрямування по
кредитуванню інших осіб та отримання
доходу від кредитних операцій.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просив
стягнути солідарно з відповідачів:
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8
на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
у загальній сумі 7 354 812,32 грн. Звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 12.11.2007 року, а
саме на нерухоме майно - базу
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 26 лютого 2010 року у
задоволенні заяви ОСОБА_4 про зупинення
провадження у справі до вирішення
Приморським районним судом м. Одеси по
суті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 26 серпня 2010 року у
задоволенні клопотання ОСОБА_5 про
призупинення провадження по справі до
вирішення іншої справи відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 05 жовтня 2010 року справу
передано до Приморського районного
суду м. Одеси для вирішення питання про
об'єднання справ для їх подальшого
розгляду за територіальною
підсудністю.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 05 жовтня 2010 року клопотання
представника ОСОБА_5 задоволено,
об'єднано в одне провадження цивільні
справи за позовом ОСОБА_5 до Одеської
дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
треті особи із самостійними вимогами
на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8; третя особа, що не заявляє
самостійних вимог: приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 про визнання недійсною
Генеральної кредитної угоди, визнання
недійсними договору іпотеки та
договорів поруки, зобов'язання вчинити
певні дії та за позовом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
справам присвоєно новий номер 2-7115/10.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 04 липня 2011 року у задоволенні
заяви Одеської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про вжиття
заходів щодо забезпечення позовних
вимог ОСОБА_5 шляхом зобов'язання
ОСОБА_4 внести на депозит суду грошову
суму 6147195,65 грн. відмовлено.

До Приморського районного суду м. Одеси
також звернулася ОСОБА_4 з позовом до
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про захист
прав споживача, визнання недійсними
Генеральної кредитної угоди №
010/2-0-1/07-588 та додатків до неї - кредитних
договорів № 012/2-0-1/535 та № 014/2-0-1/07-589 від
08.11.2007 року, укладених між ОСОБА_4 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», визнання
недійсними договору іпотеки від 12.11.2007
року, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», договорів
поруки від 08.11.2007 року, укладених між
відповідачем та ОСОБА_6 № 010/2-0-1/07-588/1,
ОСОБА_7 № 010/2-0-1/07-588/2, ОСОБА_5 № 010/2-0-1/07-588/3
та ОСОБА_8 № 010/2-0-1/07-588/4.

05.12.2011 року до Приморського районного
суду м. Одеси у якості третьої особи з
самостійними вимогами звернулася
ОСОБА_8 з позовом до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» з
вимогами зобов'язати Банк внести зміни
до кредитного договору шляхом
укладення додаткової угоди до ГКУ №
010/2-0-1/07-588 та додатків до неї - кредитних
договорів № 012/2-0-1/535 та № 014/2-0-1/07-589 від
08.11.2007 року, укладених між Банком та
ОСОБА_4, якою передбачити умови та
наслідки настання форс-мажорних
обставин, встановлення факту існування
дії непереборної сили.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 15 лютого 2012 року об'єднано в
одне провадження позов ОСОБА_5 до
Одеської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», треті особи на стороні
позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8; третя особа, що не заявляє
самостійних вимог: приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 про визнання недійсною
Генеральної кредитної угоди, визнання
недійсними договору іпотеки та
договорів поруки, зобов'язання вчинити
певні дії з первинним позовом ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, позовом ОСОБА_4 до ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про захист
прав споживача, визнання Генеральної
кредитної угоди, кредитних договорів,
договору іпотеки та договорів поруки
недійсними, зобов'язання вчинити певні
дії та позов ОСОБА_8 до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
про зобов'язання внести зміни до
кредитного договору та встановлення
факту існування дії непереборної сили.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 15 лютого 2012 року провадження
у справі в частині позовних вимог
ОСОБА_5 до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
Генеральної кредитної угоди, кредитних
договорів, договору іпотеки та
договорів поруки недійсними,
зобов'язання вчинити певні дії закрито,
роз'яснено позивачу, що згідно до ч. 3 ст.
206 ЦПК України повторне звернення до
суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет, з тих
самих підстав не допускається, в іншій
частині розгляд справи продовжено у
загальному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 04 жовтня 2012 року у
задоволенні клопотання представника
Одеської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про скасування
заходів забезпечення позову
відмовлено.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 22 листопада 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_8 задоволено, зобов'язано
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі
Одеської обласної дирекції укласти
додаткову угоду до Генеральної
кредитної угоди № 010/2-0-1/07-588 та додатків
до неї № 012/2-0-1/535 та № 014/2-0-1/07-589 від 08
листопада 2007 року, укладених 08
листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» Одеською обласною
дирекцією та ОСОБА_4, якою передбачити
умови та наслідки настання
форс-мажорних обставин; визнано факт
існування впродовж грудня 2007 - вересня
2008 року дії непереборної сили на
території бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; у задоволенні
позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль"в особі Одеської обласної
дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16 травня 2013 року апеляційну
скаргу начальника Управління
проблемних кредитів Одеської обласної
дирекції Департаменту проблемних
кредитів Безверхого А.М., який діє в
інтересах ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено частково, рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 22 листопада 2012 року скасовано,
ухвалено нове рішення; стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованість за
кредитним договором 014/2-0-1/07-589, який є
додатком № 2 до генеральної кредитної
угоди № 010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року у
загальній сумі 7354812 грн. 32 коп., яка
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 6 789 059,00 грн.;
простроченої заборгованості за
нарахованими відсотками в сумі 435472
грн. 39 коп.; заборгованості по пені в
сумі 130 280, 93 грн.; звернуто стягнення
на предмет іпотеки за іпотечним
договором, укладеним 08.11.2007 року між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 в
межах суми заборгованості за
кредитним договором 014/2-0-1/07-589, який є
додатком № 2 до генеральної кредитної
угоди № 010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року 7354812
грн. 32 коп., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 6 789
059,00 грн.; простроченої заборгованості
за нарахованими відсотками в сумі
435472 грн. 39 коп.; заборгованості по пені в
сумі 130 280, 93 грн., а саме на базу
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з будиночків відпочинку з
мансардою № 11, № 12, № 13, № 14, № 15,
їдальні, адміністративно-складського
корпусу - № 19, адміністративного
корпусу № 20, спального корпусу № 1, № 21,
спального корпусу № 2, № 22, КНС, душових
та туалетів - № 23, артезіанської
свердловини - № 24, хвіртки - № 25, воріт -
№ 26, № 28, № 29, огорожі № - 27, загальною
площею 1898 кв. м., розташованих на
земельній ділянці площею 6080 кв. м. -
шляхом проведення прилюдних торгів;
початкову ціну визначити на підставі
оцінки майна суб`єктом оціночної
діяльності на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна для
задоволення вимог ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» за кредитним договором
014/2-0-1/07-589, який є додатком № 2 до
генеральної кредитної угоди №
010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року в загальній
сумі 7354812 грн. 32 коп.; у задоволенні
решти позову ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» відмовити.

В задоволенні позову третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ОСОБА_8 відмовлено.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 1700 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 120 грн., а всього
1820 грн. тобто по 364 грн. з кожного.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України від 27 листопада 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено
частково, рішення апеляційного суду
Одеської області від 16 травня 2013 року
скасовано в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зверненням стягнення на предмет
іпотеки, справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, в іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Досліджуючи обставини справи в межах
позовних вимог, вимог апеляційної
скарги, яку задоволено частково
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16 травня 2013 року та
скасовано рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 22 листопада
2012 року з постановленням нового
рішення, яке ухвалою ВСС України від 27
листопада 2013 року скасовано в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, а в іншій
частині рішення суду апеляційної
інстанції від 16 травня 2013 року залишено
без змін, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає розгляду тільки в частині
скасованих вимог у рішенні
апеляційного суду Одеської області від
16 травня 2013 року.

Зазначеним рішенням скасовано рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 22 листопада 2012 року, у задоволенні
позову третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору:
ОСОБА_8 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про зобов'язання внести зміни до
кредитного договору, зобов'язання
вчинити певні дії та встановлення
факту існування непереборної сили
відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах судові
витрати та витрати на ІТЗ.

Вимоги апеляційної скарги, вирішені
нескасованою частиною рішення
апеляційного суду Одеської області від
16 травня 2013 року ухвалою ВССУ від 27
листопада 2013 року не підлягають
апеляційному розгляду у даному
провадженні.

Розгляду підлягають вимоги в частині
стягнення заборгованості за кредитом
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції від 16 травня 2013
року у решті позовних вимог залишено
без змін.

Досліджуючи обставини у справі
встановлено, що 08 листопада 2007 року між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
укладено генеральну угоду № 010/2-0-1/07-588,
за якою розмір позичкової
заборгованості за наданими кредитами
не повинен перевищувати 9000000,00 грн., у
тому числі СПД ОСОБА_4 - 1456600,00 грн. та
фізичній особі - ОСОБА_4 - 7543400,00 грн.

В рамках зазначеної угоди між
сторонами укладено кредитний договір
№ 014/2-0-1/07-589, який є додатком № 2 до
вказаної генеральної угоди, за умовами
якого ОСОБА_4 надані кредитні кошти
двома траншами - перший в розмірі 4375800,00
грн., другий - 3167600,00 грн. Графік
погашення узгоджений між сторонами та
є додатком.

Між банком та поручителями з кожним
окремо ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8
укладено договори поруки, відповідно
до яких кожний з поручителів прийняв на
себе зобов'язання відповідати перед
банком по зобов'язанням ОСОБА_4, які
витікають з генеральної кредитної
угоди та кредитних договорів.

Відповідно до п. 3.1 договорів поруки
кожний з поручителів за своїм
договором несуть солідарну
відповідальність з ОСОБА_4 перед банком
на всю суму заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань
за зазначеними кредитними договорами
між банком та ОСОБА_4 укладено 08
листопада 2007 року договір іпотеки,
відповідно до якого ОСОБА_4 передала
банку в іпотеку базу відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою - АДРЕСА_1
площею 1898,8 кв.м., розташовану на
земельній ділянці площею - 6080 кв.м.,
заставною вартістю 15814070,00 грн.

Відповідно до п. 3.1.4 зазначеного
договору, у випадку невиконання ОСОБА_4
зобов'язання за кредитом, у тому числі,
якщо кінцевий термін повернення
кредиту ще не настав, банк, як
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його, та за рахунок
вирученої від реалізації предмета
іпотеки суми, переважно перед іншими
особами, задовольнити в повному обсязі
свою вимогу, визначену на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, витрат,
пов'язаних з реалізацією предмету
іпотеки.

Банком виконано зобов'язання перед
ОСОБА_4, перерахованої їй грошові кошти
двома траншами - 1-ий - 4375800,00 грн., 2-й -
3167600,00 грн.

Відповідачем порушено п. 5 договору, не
виконано зобов'язання по поверненню
кредиту та процентів відповідно до
графіку, внаслідок чого виникла
заборгованість станом на 12 жовтня 2009
року, яка становить 7354812,32 грн. та
складається з - 6789050,00 грн. боргу за
кредитом, 435472,39 - прострочений борг за
процентами, 130280,93 грн. - борг по пені.

Неналежне виконання зобов'язання з
боку відповідача ОСОБА_4 є законною
підставою для позивача про стягнення
зазначеного боргу з відповідачів,
заявленого у даному позові, проте
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Доводи позивача та апелянта в частині
обґрунтованості підстав задоволення
позову та виконаних позивачем
розрахунків заборгованості на думку
колегії відповідають умовам договору,
встановленим обставинам порушень
зобов'язань відповідачів та вимогам
закону та за викладених обставин
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Досліджуючи обставини солідарної
відповідальності, заявлених вимог
позивача колегія вважає, що оскільки
договори поруки укладені з кожним
окремо поручителем та банком, а не
загальним для всіх договором поруки,
між поручителями не існує солідарної
відповідальності між собою. Така
відповідальність витікає з кожного
конкретного договору поруки та
стосується кожного поручителя та
ОСОБА_4, які на підставі окремого
договору поруки є солідарними
відповідачами.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення зобов'язання боржником,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки. Особи, які спільно
дали поруку, відповідають перед
кредитором солідарно, якщо інше не
встановлено договором.

За викладених обставин, колегія суддів
вважає, що вимоги позивача - апелянта в
частині солідарної відповідальності
всіх відповідачів є помилковою, вона є
обґрунтованою тільки стосовно кожного
поручителя та ОСОБА_4 тільки в тих
правовідносинах, які ґрунтуються на
кожному окремому договорі поруки,
укладеному кожним окремо поручителем.

Досліджуючи обставини стосовно вимог
позивача про стягнення суми боргу за
кредитом та звернення стягнення на
предмет іпотеки колегія виходить з
того, що не може бути одночасного
задоволення вимог в цій частині про
звернення стягнення і на предмет
іпотеки і стягнення суми боргу за
кредитом, оскільки в такому випадку з
відповідача буде стягнено борг у
подвійному розмірі.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
№ 5 від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин» суд не може
одночасно звернути стягнення на
предмет іпотеки та стягнути суму
заборгованості за кредитним договором.

Винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця, що відповідає вимогам ст.
11, 39 Закону України «Про іпотеку».

За викладених підстав колегія вважає,
що сума боргу за кредитним договором
підлягає сплаті іпотеко держателю з
вартості предмета іпотеки, що
передбачено вимогами ст. 39 Закону
України «Про іпотеку».

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що викладені судом з'ясовано
неповно, що є підставою для скасування
рішення суду від 22 листопада 2012 року та
ухвалення нового рішення в частині
нерозглянутих вимог рішенням
апеляційного суду Одеської області від
16 травня 2013 року.

Апеляційна скарга за викладених
обставин підлягає частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст.313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу начальника
Управління проблемних кредитів
Одеської обласної дирекції
Департаменту проблемних кредитів
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» Безверхого Андрія
Миколайовича, який діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 22 листопада 2012 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» -
задовольнити частково.

Стягнути суму боргу за кредитним
договором № 014/2-0-1/07-589, який є додатком
№ 2 до генеральної кредитної угоди №
010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року у загальній
сумі 7354812 грн. 32 коп. на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором, укладеним
08.11.2007 року між Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 в межах суми заборгованості на
базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться за адресою - АДРЕСА_1,
загальною площею 1898,8 кв.м. та
розташована на земельній ділянці 6080
кв.м., загальною вартістю 15814070,00 грн.
шляхом проведення прилюдних торгів на
умовах, визначення початкової ціни на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна з відповідачів у солідарному
порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на підставі
договору поруки № 010/2-0-1/07-588/1, з ОСОБА_4
та ОСОБА_7 на підставі договору поруки
№ 010/2-0-1/07-588/2, з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
підставі договору поруки № 010/2-0-1/07-588/3,
з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на підставі договору
поруки № 010/2-0-1/07-588/4.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

В.О. Суворов