Справа № 680/869/14-ц
№ 2/680/257/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі :

головуючої - судді Шуригіної
О.В.

при секретарі - Фурман Г.П. ,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представників відповідачів - Дехтяр
М.І., Максимчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Нова Ушиця справу за
позовом ОСОБА_4 до територіальної
громади Глібівської сільської ради,
Новоушицької районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай) та виділення її в
натурі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з даним
позовом, посилаючись на те, що є
спадкоємцем за законом після смерті
матері ОСОБА_5, що проживала в селі
Яблунівка, Славутського району,
Хмельницької області та померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період з 1951 року по час виходу на
пенсію по інвалідності - 22 квітня 1984
року ОСОБА_5 пропрацювала в колгоспі ім.
«Фрунзе» с. Глібів, який згодом
реорганізували в КСП «Колос», тобто
була членом колгоспу, проте її не
включили у список осіб, які мають право
на земельну частку (пай) при проведенні
розпаювання земель колгоспу їм.
«Фрунзе», тому вимушена звернутися до
суду.

Представник позивача позов підтримала,
посилаючись на те, що на момент
одержання державного Акту на право
колективної власності на землю КСП
«Колос» в 1995 році спадкодавець ОСОБА_5
не була включена у список громадян -
членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
оскільки з 1980 року не працювала,
одержувала пенсію по інвалідності як
психічно хвора.

Представник Відповідача -
територіальної громади Глібівської
сільської ради в судовому засіданні
вказав, що не є належним відповідачем,
оскільки сільська рада участі у
розпаюванні земель не приймала та
землі запасу підпорядковані районній
державній адміністрації.

Представник Новоушицької районної
державної адміністрації в судовому
засіданні зазначила, що хоча на
території Глібівської сільської ради є
в наявності землі запасу
сільськогосподарського призначення,
які не передані в користування,
громадянка ОСОБА_5 помилково не була
включена у списки громадян - членів
колективного сільськогосподарського
підприємства «Колос», проте за життя
не використала свого права виправити
допущену помилку, тому не набула права
на земельну частку(пай).

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 01 травня 2001 року,
виданого Глібівською сільською радою
Новоушицького району, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Яблунівка
Славутського району Хмельницької
області.

Із свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 03 квітня 1958 року та
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3 від 29 серпня 1976 року, виданих
Глібівською сільською радою,
вбачається, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_5 і
спадкоємцем першої черги за законом її
майна.

Згідно даних Глібівської сільської
ради ОСОБА_5 була зареєстрована на
території сільської ради з червня 1990
року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, але
фактично не проживала. Згідно даних
свідоцтва про смерть остання померла в
селищі Яблунівка Славутського району
Хмельницької області.

Згідно повідомлення управління
пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі ОСОБА_5
перебувала на обліку в управлінні і
одержувала пенсію з 29.02.1980 року по
30.04.2001 року.

Позивач згідно позовної заяви та даних
паспорту громадян України
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1.

Із даних інформаційної довідки із
спадкового реєстру встановлено, що
спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не
заведена, а позивач не представила
доказів прийняття спадщини після
смерті останньої.

Із довідок трудового архіву
Новоушицького району встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_5 працювала в
колгоспі ім.. Фрунзе с. Глібів на різних
роботах з 1951 по 1983 рік, даних про роботу
Гаврилюк в КСП «Колос» та членство у
ньому позивач не представила.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно ст.. 1218 ЦК до складу спадщини
входять усі права і обов'язки, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.25 ЦК УКраїни
цивільна правоздатність, тобто
здатність набувати цивільних прав і
обов'язків, виникає у фізичної особи у
момент її народження і припиняється у
момент її смерті.

За змістом даної норми смерть особи
припиняє можливість набуття нею
цивільних прав і обов'язків, тому
включення спадкодавця ОСОБА_5 до
додаткового списку громадян, які мають
право на земельну частку (пай) після її
смерті не породить у неї прав на
земельну частку (пай).

Відповідно до п.2 Указу Президента
України № 720 від 8 серпня 1995 року «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» право на земельну частку
(пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
в тому числі пенсіонери, які раніше
працювали в ньому і залишаються
членами зазначеного підприємства,
кооперативу, товариства, відповідно до
списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на зе За
змістом даної норми право на земельну
частку пай мають пенсіонери, які
працювали в КСП і залишаються його
членами. Із представлених позивачем
доказів вбачається, що ОСОБА_5
працювала в колгоспі ім..Фрунзе і була
звільнена у зв'язку із виходом на
пенсію в 1980 році, в КСП «Колос»
остання не працювала і доказів, що
вона на момент смерті була членом КСП
позивач не надала.

Державний Акт на право колективної
власності на землю КСП «Колос» був
виданий в 1995 році , у список громадян -
членів колективного
сільськогосподарського підприємства,
який є додатком до цього Акту, ОСОБА_5 не
включена, відповідно не набула права на
земельну частку (пай) та не отримала
сертифікат.

Таким чином, суд прийшов до висновку,
що на момент смерті спадкодавець
ОСОБА_5 не набула права на земельну
частку (пай), а відтак дане право не
входить до складу спадщини і не може
бути успадковане. Посилання позивача
на психічну хворобу спадкодавця у
даному випадку не заслуговують на
увагу, оскільки доказів визнання
останньої недієздатною не встановлено,
заходів щодо цього та встановлення
над нею опікунства майбутніми
спадкоємцями не вживались.

За таких обставин, з огляду на те, що на
момент смерті ОСОБА_5 не належало
право на земельну частку (пай),
відповідно таке право не входило до
складу спадщини, суд відмовляє у
задоволенні вимог.

Щодо вимоги позивача поновити строк
позовної давності звернення до суду, то
така вимога не підлягає захисту,
оскільки відповідно до ч.2, 3 ст.267 ЦК
України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Заяв про
застосування строку позовної давності
від сторін не поступало.

Приймаючи до уваги, що позивач
звільнений від сплати судових витрат,
відповідно до ст.. 88 ЦПК України вони
компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст..ст. 60, 208-209,215 ЦПК України,
ст. ст.25,1216, 1218 ЦК України, ст.2 Закону
України «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» , суд -

В И Р І Ш И
В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
територіальної громади Глібівської
сільської ради, Новоушицької районної
державної адміністрації про визнання
права на земельну частку (пай) та
виділення її в натурі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О. В. Шуригіна