Справа № 360/2146/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі:
головуючого - судді Унятицького Д.Є.,

при секретарі - Андрієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відновлення межових
знаків, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивачка звернулась
до суду із вказаним позовом, мотивуючи
його тим, що вона являється власником
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0858 га в АДРЕСА_1. 13 липня 2010 року
представниками землевпорядної
організації встановлені на місцевості
4 межових знаки її земельної ділянки та
передані їй на зберігання. Сусідами по
земельній ділянці по межі від точки "А"
до точки "Б" являються відповідачі. 29
квітня 2013 року відповідач ОСОБА_3
самовільно зніс 3 межових знаки у
вигляді стовпів, які були встановлені
на межі з їх земельною ділянкою та на
межі з іншим сусідом - в точках А, Б, В
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку та
дерев'яні стовпчики, які були
встановлені для будівництва паркану.
Коли її батько спробував домовитись з
відповідачами про відновлення межових
знаків, то відповідачі почали лаятись і
ОСОБА_3 стверджував, що нібито це їх
земельна ділянка. Незаконним
порушенням межових знаків, і погрозами
їй (позивачці) завдана моральна шкода.
Просила Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які проживають АДРЕСА_1 відновити
самовільно зруйновані межові знаки в
точках А, Б та В відповідно до її
Державного акту на право власності на
земельну ділянку. Зобов'язати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити перешкод у
встановленні по межі їх земельних
ділянок паркану. Стягнути з
відповідачів моральну шкоду у розмірі
1000 гривень.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов
підтримали. Представник ОСОБА_4 зокрема
в судовому засіданні пояснив, що межові
знаки були замінені ним, оскільки при
встановленні паркану він замість
межових знаків встановлював дерев'яні
стовпи для паркану. 28 квітня ОСОБА_3
ламав стовп для паркану встановлений в
точці А. Коли зніс стовпи в точках Б та В
йому невідомо, але впевнений, що зніс
саме відповідач, оскільки більше нема
кому. На даний час відповідачі
встановили межові знаки по спільній
межі з якими він погоджується.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх
представник ОСОБА_7 в судовому
засіданні позов не визнали.
Відповідачі пояснили, що межові знаки
не нищили, стовпи не ламали. На даний
час ними встановлені межові знаки по
спільній межі. Щодо встановлення
паркану заперечують, оскільки невідомо
з чого він буде зроблений.

Представник відповідачів ОСОБА_7 в
судовому засіданні заперечувала проти
позову посилаючись на відсутність
доказів, що підтверджують встановлення
межових знаків, оскільки у наданому
позивачкою акті відсутня адреса за
якою встановлені межові знаки.

Вислухавши пояснення представників
позивачки, відповідачів та їх
представника, покази свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що у позові
необхідно відмовити.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
являється власником земельної ділянки
площею 0,0858 га. що розташована по
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
державного акту (а.с.12).

13 липня 2010 року було складено акт про
передачу на зберігання встановлених
межових знаків землевласнику
земельної ділянки (а.с.11), відповідно до
якого, межові знаки встановлені
(відновлені) на місцевості в кількості 4
штук і передані на зберігання
землевласнику ОСОБА_1 При цьому у
вказаному акті не зазначена адреса за
якою встановлювались межові знаки.

З акту комісії від 29 квітня 2013 року
(а.с.5) вбачається, що при виїзді комісії
на земельну ділянку по АДРЕСА_1
виявлено, межові знаки встановлені на
місцевості відсутні. Зруйновані стовпи
для огорожі зі сторони земельної
ділянки сусіда ОСОБА_2 (АДРЕСА_1).

Відповідно до п. 3.17. Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010
року, власник (користувач) земельної
ділянки попереджається та несе
відповідальність за знищення межових
знаків відповідно до пункту "е" частини
першої статті 211 Земельного кодексу
України, статті 56 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що, як встановлено з
пояснень представника позивачки
ОСОБА_4, межові знаки встановлені в
липні 2010 року були замінені саме ним
(ОСОБА_4) на стовпи, що не передбачено
чинним законодавством, оскільки
відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України,
відновлення межових знаків може мати
місце лише у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними,
то підстав для зобов'язання
відповідачів відновити їх не
вбачається.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оскільки межові знаки були знищені
самим представником позивачки, доказів
встановлення паркану на її земельній
ділянці за відсутності межових знаків
та за наявності спору із суміжним
власником земельної ділянки суду не
надано, також суду не надано доказів, що
встановлення паркану відповідало
вимогам добросусідства передбаченим
ст.103 ЗК України, не надано доказів
спричинення позивачці моральної шкоди,
то у задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.103, 106, 107, 158 ЗК України, ст.1,
11, 58, 60, 61 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відновлення межових знаків, усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційні скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий-суддя Д.Унятицький