АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі: Соколюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 18.11.2013 у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по кредиту -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 18.10.2013 у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про розстрочку виконання
судового рішення від 09.02.2011
-відмовлено.

Справа № 758/7663/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/1102/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Трегубенко
Л.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Не погоджуючись
із вказаними судовими рішеннями,
представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подано
апеляційну скаргу, так як вважає
ухвалу суду такою, що підлягає
скасуванню у зв'язку із порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, невідповідністю
висновку суду дійсним обставинам
справи, неповним з'ясуванням обставин
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Апелянт та/або його представник в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце слухання справи повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення судової
повістки, причини неявки суду не
повідомили, а тому, в порядку ч. 2 ст. 305
ЦПК України, їх неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Представник позивача заперечувала
проти доводів апеляційної скарги,
вважає судове рішення першої інстанції
законним і обґрунтованим, просила
апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
позивача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що сума боргу 1274211 грн. 52 коп., з
якої виходила заявник, порушуючи
питання про розстрочку виконання
судового рішення від 09.02.2011 переважно
погашена за рахунок предмету іпотеки, а
тому вказане призведе до подвійного
стягнення суми боргу.

Колегія суддів повністю погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 09.02.2011 позов Відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Голосіївського відділення № 5398 до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Голосіївського відділення
№ 5398 суму заборгованості за кредитним
договором в розмірі 1274211, 52 18 грн,
судові витрати в розмірі 1820 грн, а
всього 1276031, 52 грн.

На виконання рішення суду представнику
позивача був виданий виконавчий лист,
який був представлений до виконання.

Після чого, 25.02.2013 ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою про розстрочку
виконання судового рішення від 09.02.2011,
посилаючись на неможливість погашення
всієї суми заборгованості через крутне
матеріальне становище, просила
розстрочити виконання на 13 років (159
місяців).

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
від 05.04.2013 при примусового виконанні
виконавчого листа №2-349/11 від 18.05.2011,
відповідно до заяви стягувача, у
рахунок часткового погашення
заборгованості заявника, передано йому
для оформлення права власності
нерухоме майно - житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами,
вартістю 1027188 грн. і земельна ділянка,
вартістю 113639 грн., за адресою: АДРЕСА_1,
що були предметом іпотеки, і не
реалізовані на аукціоні після
проведення трьох прилюдних торгів, і
оформлений відповідний акт від 05.04.2013
р., яке банк взяв на баланс, і оформив
право власності на це майно ( т. 2 а. с. 5, 6,
31-33).

17.04.2013 приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області на підставі акту
державного виконавця про передачу
майна стягувача в рахунок погашення
боргу від 05.04.2013 посвідчив, що право
власності ПАТ «Державний ощадний банк
України» на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами,
вартістю 1027188 грн. і земельну ділянку,
вартістю 1316339 грн., розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, і видав відповідне
свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за
№ 556 ( т. 2, а. с. 36,37).

Відповідно до довідки ПАТ «Державний
ощадний банк України» станом на 17.09.2013 у
ОСОБА_1 наявна заборгованість перед
банком у сумі 28381 дол. 91 цент США, що
еквівалентно 225069 грн. 18 коп. , що значно
менше суми боргу з якої виходила
заявник, порушуючи питання про
розстрочку виконання судового рішення
від 09.02.2011.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо, тощо) за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чим
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
поданої заяви, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що оскільки
більша частина суми боргу з якої
виходила заявник, порушуючи питання
про розстрочку виконання судового
рішення, погашена за рахунок предмету
іпотеки, то задоволення заяви призведе
до подвійного стягнення суми боргу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно відмовив у задоволенні заяви
про відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення.

Колегія суддів, вважає, що доводи в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду та не впливає на їх
правильність, а тому не можуть бути
прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для її скасування та задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 312, 314, 315, 317, 324
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 18.11.2013 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: