Бердянський міськрайонний
суд
в складі: головуючого судді -
при секретарі - Корнієнко Н.І.
за участю: позивача - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 27.12.2012 року він уклав з
відповідачем договір позики, за яким
підтверджується розпискою. Строк
повернення позики у розписці не
Крім того, 04.09.2013 року , він уклав з
відповідачем договір позики, за яким
передав ОСОБА_2 5830 грн., а останній
зобов'язався в строк до 04.11.2013 року
повернути суму позики. У разі
неповернення грошових коштів у
зазначений строк ОСОБА_2 зобов'язався
сплачувати пеню в розмірі 0,1% від суми
боргу за кожен день прострочення, що
підтверджується розпискою.
Вимогу про повернення грошових коштів
за розпискою від 27.12.2012 року він вручив
відповідачу 15.11.2013 року у присутності
Проте, після спливу строку виконання
зобов'язаннь, відповідач суму позики не
повернув. В зв'язку з цим він звернувся
до суду і просить стягнути на його
користь з відповідача борг за
проценти в сумі 4730грн., пеню в сумі 239
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги, просив позов
ОСОБА_2, повідомлений за місцем
реєстрації про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
письмові заперечення на позов не надав.
Суд розглядає справу заочно у
відсутність відповідача відповідно до
Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає частковому
задоволенню в зв'язку з наступним.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
розгляді справи.
З наданих суду документів видно,
що 27.12.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладали договір позики, який оформили
розпискою. За даним договором ОСОБА_1
про повернення суму позики вручена
ОСОБА_2 15.11.2013 року.
Також, 04.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір позики,
оформлений розпискою, за яким ОСОБА_1
передав в борг ОСОБА_2 5830 грн., а
останній зобов'язався в строк до 04.11.2013
року повернути суму позики. У разі
неповернення в обумовлений строк суми
позики, ОСОБА_2 зобов'язався сплатити
пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за
кожен день прострочення.
Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальнику) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості у строк та в
порядку , що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
ч. 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що
якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.
За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України
підтвердженням виконання боржником
зобов'язання є наявність у нього
боргового документа.
Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58,
59 ЦПК України, суд приходить до
висновку, що відповідач не виконав
взятого на себе за договорами
зобов'язання і позов в частині
підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Згідно із ч.1 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Пеня за несвоєчасне виконання ОСОБА_2
зобов'язань за договором від 04.09.2013 року
складає 239 грн., підтверджується
розрахунком позивача та підлягає
стягненню на користь останнього.
Суд не вбачає підстав для застосування
до правовідносин між сторонами
процентів за користування грошовими
коштами на рівні облікової ставки
Національного банку України, а отже
позов в цій частині задоволенню не
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір, що був сплачений позивачем при
зверненні до суду, підлягає стягненню
на його користь з відповідача
пропорційно до задоволених позовних
Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 - 61, 88, 212 - 215
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2)
грн., пеню в сумі 239 грн. та судові
В задоволенні решти позовних вимог
Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
А.І. Крамаренко