Справа № 249/1708/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Коваленко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шахтарську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Шахтарськантрацит» в інтересах ВП
«Шахта «Шахтарська-Глибока» про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в
и в :

Позивач ОСОБА_1 вказує, що з 1985 року
перебував у трудових відносинах з
підприємствами вугільної
промисловості, з 22.06.2007 року по 09.04.2014
року перебував в трудових відносинах з
ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока» ДП
«Шахтарськантрацит», працював
прохідником 5 розряду з повним робочим
днем під землею, гірноробочим очисного
забою 5 розряду з повним робочим днем
під землею. При проходженні курсу
обстеження в Клініці професійних
захворювань «Інституту медицини праці
національної академії медичних наук
України» в березні 2014 року у нього
було виявлено професійні захворювання
- пневмоконіоз, ЛН І-ІІ ступеню,
хронічна двобічна сенсоневральна
приглухуватість І ступеню, хронічна
попереково-крижова радикулопатія в
стадії затухаючого загострення з
помірним больовим синдромом. Дані
професійні захворювання виявлені у
нього вперше. Згідно висновку МСЕК від
08.04.2014 року у нього встановлено втрата
65% професійної працездатності по
сукупності страхових випадків, а саме
первинно 40% в зв»язку з професійним
захворюванням - хронічною
вертеброгенною попереково-крижовою
радикулопатією, 20% в зв»язку з
професійним захворюванням -
пневмоконіозом та 5% - хронічна
тугоухість, його визнали інвалідом 3
групи та встановлено дату чергового
переогляду. В зв»язку з тим, що
внаслідок професійних захворювань він
утратив 65% працездатності, змінився
звичний порядок його життя, він не має
змоги виконувати домашню роботу, не
може влаштувати своє дозвілля,
вимушений постійно звертатись в
лікувальні установи за медичною
допомогою, часто проходить курси
стаціонарного та амбулаторного
лікування, курси медикаментозного
лікування, протікання хвороби завдає
масу незручностей як йому так і його
близьким. Він назавжди втратив своє
здоров»я, страждає захворюванням
органів дихання, тугоухістю та
попереково-крижовою радикулопатією,
все це потребує від нього додаткових
зусиль для організації його
повсякденного життя. Навіть, не має
змоги виконати елементарну роботу по
дому. Страждає недостачею повітря,
відчуває задуху, фізичний біль,
постійно закашлюється, захворювання
спричиняє не лише сильну фізичну біль,
а й глибокі моральні страждання.
Тяжкість захворювання, тривалий період
лікування гнітюче відображуються на
його нервово-емоційному стані, він
відчуває постійний дискомфорт, хвороба
періодично загострюється, що приводить
до порушення його нормального режиму
життя. Він постійно відчуває почуття
ущербності та неповноцінності, тому
вважає, що йому заподіяно моральну
шкоду, яку просить відшкодувати,
стягнувши з відповідача 35000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явився, надав суду заяву про розгляд
справи в його відсутності, свої позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутності
та заперечення в яких з позовними
вимогами позивача не погодився, просив
в позові відмовити.

На підставі доказів, досліджених судом,
встановлені наступні обставини і
вияснені відповідно до них
правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 перебував в трудових
відносинах з ВП «Шахта
«Шахтарська-Глибока» ДП
«Шахтарськантрацит», працював
прохідником 5 розряду з повним робочим
днем під землею, гірноробочим очисного
забою 5 розряду з повним робочим днем
під землею.

Висновком МСЕК від 08.04.2014 року у нього
встановлено втрата 65% професійної
працездатності по сукупності
страхових випадків, а саме первинно 40% в
зв»язку з професійним захворюванням -
хронічною вертеброгенною
попереково-крижовою радикулопатією, 20%
в зв»язку з професійним захворюванням -
пневмоконіозом та 5% - хронічна
тугоухість, його визнали інвалідом 3
групи та встановлено дату чергового
переогляду.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику, в разі порушення
його законних прав, які спричинили
моральних страждань та втраті
нормальних життєвих зв»язків та
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає доведеним, що позивачеві
внаслідок професійних захворювань --
хронічної вертеброгенної
попереково-крижової радикулопатії,
пневмоконіозом та хронічною
тугоухістю, заподіяно моральну шкоду:
змінився звичний порядок його життя,
він не має змоги виконувати домашню
роботу, не може влаштувати своє
дозвілля, вимушений постійно
звертатись в лікувальні установи за
медичною допомогою, часто проходить
курси стаціонарного та амбулаторного
лікування, курси медикаментозного
лікування, протікання хвороби завдає
масу незручностей як йому так і його
близьким. Він назавжди втратив своє
здоров»я, страждає захворюванням
органів дихання, туговухістю та
вертеброгенною попереково-крижовою
радикулопатією, все це потребує від
нього додаткових зусиль для
організації його повсякденного життя.
Страждає недостачею повітря, відчуває
задуху, фізичний біль, постійно
закашлюється, захворювання спричиняє
не лише сильну фізичну біль, а й глибокі
моральні страждання. Хвороба зробила
неможливою виконання навіть хатньої
роботи, що спричиняє йому глибокі
переживання. Тяжкість захворювання,
тривалий період лікування гнітюче
відображуються на його
нервово-емоційному стані, він відчуває
постійний дискомфорт, хвороба
періодично загострюється, що приводить
до порушення його нормального режиму
життя. Він постійно відчуває почуття
ущербності та неповноцінності,
частково втратив працездатність,
отримав інвалідність. Вказане вимагає
від позивача додаткових зусиль для
організації свого життя. Це
підтверджується копією трудової
книжки, довідками МСЕК, випискою з
історії хвороби.

Доводи представника відповідача
викладені ним в запереченнях про те, що
в позові слід відмовити, оскільки
позивачем не доведено жодного із
стверджень зазначених в позовній
заяві, не надано жодних доказів
наявності моральної шкоди,
обґрунтування розміру, наявності
порушення його прав внаслідок дій або
бездіяльності відповідача, суд не бере
до уваги в зв»язку з їх
безпідставністю.

Судом встановлено факт заподіяння
моральної шкоди позивачеві і він має
право на відшкодування цієї шкоди.

Враховуючи викладене, а також ступінь
втрати працездатності та характер
моральних страждань позивача, період
роботи на данному підприємстві, те, що
моральну шкоду не можливо відшкодувати
в повному обсязі, суд вважає за можливе
стягнути на його користь суму 17 000 грн.,
яка буде справедливою сатисфакцією за
заподіяну моральну шкоду.

На підставі ст.43 Конституції України,
п.4.1. рішення Конституційного Суду
України від 27.01.2004 року №1-9/2004,
ст.ст.153,233,234,237-1 КЗпП України, ст.26 ЗУ
«Про охорону праці», ст.ст.1167,1168 ЦК
України, керуючись ст.ст.10,60,88,197,209, 213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и в
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ДП «Шахтарськантрацит» в
інтересах ВП «Шахта
«Шахтарська-Глибока» на користь ОСОБА_1
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
установленому законодавством порядку
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Н.Ф. Карабаза