У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Джуги С.Д., Кеміня М.П.,

при секретарі : Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
особі представника ОСОБА_2 на рішення
Іршавського районного суду від 05
грудня 2013 року в справі за позовом ПАТ
КБ "Надра" в особі відділення ПАТ КБ
"Надра" Ужгородське регіональне
відділення до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Іршавського районного суду
від 05 грудня 2013 року позов ПАТ КБ "Надра"
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
"Надра" в особі відділення ПАТ КБ "Надра"
Ужгородське РУ заборгованість за
кредитним договором в сумі 87707,71
гривень, яка складається із
заборгованості по кредиту в сумі - 55916,47
грн., заборгованості по відсотках - 17851,47
грн.; пені - 10251,38 грн. та штрафу - 3688,40
грн.

У позові ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено за
спливом строку позовної давності.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
"Надра" в особі відділення судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
877,08 гривень.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
в особі представника ОСОБА_2 просить
скасувати зазначене рішення в частині
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором, як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким у позові ПАТ КБ "Надра" до
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині відмови у позові
ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_3 сторонами не
оскаржується.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, а тому їх неявка згідно з ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№2007/840-МК/21, згідно якого останній
отримав кредит в сумі 17000,00 доларів США,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,5% річних, строком
погашення по 10 лютого 2012 року включно.

Згідно умов кредитного договору
(Графіку) відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплачувати
відсотки за користування кредитом, а у
випадках передбачених цим договором -
сплатити неустойку та відшкодувати
завдані банку збитки (п.6.1.2 кредитного
договору).

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором, 21.02.2007
року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 був
укладений договір поруки, згідно якого
остання поручилася перед банком
відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_1, що
випливають з кредитного договору, в
тому числі повернути кредит, сплатити
відсотки за користування кредитними
коштами, а також сплатити можливі
штрафні санкції. Позичальник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники (п.п.
1.1, 1.2. договору поруки).

Судом першої інстанції встановлено, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань
за кредитним договором у нього станом
на 11.09.2013 року виникла заборгованість в
сумі 10973,07 доларів США, що по курсу НБУ
становить 87707,71 грн., яка складається із
заборгованості по кредиту в сумі 6995,68
доларів США, що еквівалентно 55916,47 грн.;
заборгованості по відсотках 2233,39
доларів США, що еквівалентно 17851,47 грн.;
пені 1282,54 доларів США, що еквівалентно
10251,38 грн., та штрафу - 461,45 доларів США, що
еквівалентно 3688,40 грн..

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та у
строк, встановлений у зобов'язанні.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
зокрема п.п. 9.1., 9.2., 9.2. кредитного
договору, відповідно до яких : - у разі
порушення позичальником строків
сплати відсотків за користування
кредитом позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банку пеню у
розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов'язань за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня; - у разі
порушення позичальником строків
повернення кредиту позичальник
зобов'язаний сплатити на користь банку
пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених
зобов'язань за кожен день прострочення,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня; - за порушення
строків повернення кредиту та/чи
сплати відсотків за користування
кредитом позичальник сплачує банку
штраф у розмірі 5,0% від суми
заборгованості по поверненню кредиту
та/чи сплати відсотків, вказаних у
Графіку і визначених на дату
прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Оскільки боржник ОСОБА_1 у строк,
встановлений кредитним договором, а
саме 10 лютого 2012 року позику не
повернув, відсотки за користування
позикою не сплатив, і на письмову
вимогу банку від 27.03.2013 року
заборгованість в розмірі 10377,42 доларів
США, що еквівалентно 82946,69 грн. не
сплатив, тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
стягнення з боржника заборгованості за
кредитним договором в сумі 87707,71 грн., що
еквівалентно 10973,07 доларів США.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем не надано доказів про
отримання відповідачем ОСОБА_1
кредитних коштів в сумі 17000,0 дол. США, то
такі не заслуговують на увагу, оскільки
відповідач ОСОБА_1 на виконання умов
укладеного між ним і банком кредитного
договору погашав кредит та сплачував
відсотки, зокрема ним було погашено
кредит в сумі 10004,32 доларів США і
сплачено відсотків в сумі 7858,10 доларів
США, що вказує на отримання
відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів і
виконання ним умов кредитного
договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга представника
відповідача ОСОБА_2 відхиленню,
оскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від
05 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :