Справа №576/678/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Глухівський
міськрайонний суд Сумської області в
складі: головуючого судді Васяновича
В.М.,
при секретарі
Плотніковій О.С.,
з
участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Глухів справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2
- про виселення з жилого будинку, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що є власником жилого
будинку АДРЕСА_1, в якому проживає разом
з дружиною ОСОБА_3 та сином від першого
шлюбу ОСОБА_2 Також мотивує свої вимоги
тим, що протягом тривалого часу між ним
та відповідачем існують вкрай погані
стосунки й часто виникають сварки, під
час яких той його ображає та застосовує
до нього фізичну силу, завдаючи
тілесних ушкоджень, умисно псує майно,
не приймаючи при цьому участі у
формуванні сімейного бюджету та у
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку. Крім того, посилається на те,
що 26 лютого 2014 року відповідач
спровокував конфліктну ситуацію, під
час якої заподіяв тілесні ушкодження
йому та дружині, з приводу чого
відкрито кримінальне провадження.
Оскільки на теперішній час завдяки
антисоціальній поведінці відповідача
в його будинку склалася нестерпна
атмосфера, що виключає можливість їх
співіснування, то позивач просить суд
виселити ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.
В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, пославшись на обставини,
викладені у позовній заяві. Також
позивач суду пояснив, що належний йому
будинок АДРЕСА_1 фактично зруйнований і
на цій же земельній ділянці поряд з ним
він побудував інший будинок, в якому
вони й проживають, але повністю його ще
не оформив.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позов
не визнав та пояснив, що дійсно між ним
та батьком ОСОБА_1 тривалий час існують
неприязні стосунки, але конфліктні
ситуації провокує не він, а батько.
Також ОСОБА_2 суду пояснив, що вважає, що
спірний будинок належить і йому, так як
приймав участь в його будівництві він
та його мати - колишня дружина позивача,
до того, ж він приймав участь в
утриманні будинку, особисто ремонтував
дах та робив каналізацію, тому просить
відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, з свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок, виданого 16
серпня 1996 року на підставі рішення
Баницької сільської ради №34 від 10.06.1996
р. (зареєстровано в Глухівському БТІ,
реєстр. книга 2, реєстр. №280), вбачається,
що ОСОБА_1 є власником жилого будинку
АДРЕСА_1.
Судом також
установлено, що у зв'язку зі зміною
назви вулиці нинішня адреса спірного
будинку, де проживає позивач ОСОБА_1
разом зі своїм сином ОСОБА_2, АДРЕСА_1, й
дані обставини сторонами не
оспорюються, а тому не підлягають
доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК
України.

Статтею 157 ЖК України, а не ст. 137 цього
Кодексу, як зазначено у позовній заяві,
передбачено, що членів сім'ї власника
жилого будинку може бути виселено у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення у випадках,
передбачених частиною першою ст. 116 ЖК
України.

А відповідно до ч.1 ст. 116
цього Кодексу якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання із
ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявилися
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

А ч.4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову, з питань чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.
Разом з
тим, в суді встановлено, що слідчим СВ
Глухівського МВ УМВС України в
Сумській області за фактом сварки, яка
виникла 26.02.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
ОСОБА_1, відкрито кримінальне
провадження за ч.1 ст. 126 КК України і
призначено судово-медичну експертизу,
на вирішення якої поставлені питання
про наявність тілесних ушкоджень на
тілі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та яка їх
тяжкість, й досудове слідство у
вказаній справі не закінчено.

Крім того, в суді
встановлено, що 06.02.2012 р. та 27.11.2013 р.
ОСОБА_1 звертався до Глухівського МВ
УМВС України в Сумській області з
приводу конфліктів з сином, але за
результатами розгляду цих заяв було
складено висновки про припинення
перевірок, так як не було свідків
конфлікту, у зв'язку з чим не можливо
довести чиюсь провину.
З постанови про
закриття кримінального провадження,
винесеної 26.12.2013 р. старшим прокурором
Глухівської міжрайонної прокуратури
вбачається, що кримінальне провадження
за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2013 р. про
обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 126 ч.1 КК
України щодо побиття та завдання
фізичного болю ОСОБА_1 було закрито у
зв'язку з відмовою останнього від
обвинувачення.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи, й ці
дані встановлюються поясненнями
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових і речових доказів, зокрема,
звуко- і відеозаписів, висновків
експертизи.
Надані судом довідку Шосткинської ЦРЛ
від 17.12.2013 р. про те, що ОСОБА_1
знаходився 17.12.2013 р. в лор-лікаря з
діагнозом носова кровотеча, та виписку
з медичної картки стаціонарного
хворого ОСОБА_1, надану Шосткинською
ЦРЛ, про те, що він перебував на
лікуванні з 06.02.2013 р. по 13.02.2013 р. з
діагнозом викривлення перегородки
носа, суд не приймає як належні докази,
так як вказані документи жодним чином
не доводять причетність до цього
ОСОБА_2

За таких обставин, враховуючи те, що
відповідач категорично заперечує
обставини, зазначені позивачем, а інших
доказів, крім пояснень самого ОСОБА_1,
які б свідчили про те, що його син
ОСОБА_2 систематично порушує правила
співжиття, що робить неможливим їх
проживання в одному будинку, позивачем
суду не надано, то в задоволенні цього
позову необхідно відмовити за його
необґрунтованістю.
На
підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60 - 61, 88, 212 - 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 з жилого
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення за їх
необґрунтованістю.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Сумської області через Глухівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя