Справа № 427/9358/13-ц
Провадження № 2/427/220/14
УХВАЛА

12.05.2014 рокуСвердловський міський суд,
Луганської області

у складі : головуючого судді
Олейнікової Г.М.

при секретарі
Терновській Н.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Свердловська

справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
встановлення факту сумісного
проживання чоловіка та дружини
без реєстрації шлюбу , визнання
договору дарування недійсним ,
визнання права сумісної власності
на комплекс приміщень та квартиру
та поділ сумісного майна ,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні
представником позивача ОСОБА_4 було
заявлене клопотання про накладення
арешту на 1/2 частку комплексу приміщень
і будівель ( комплекс приміщень та
споруд) , який складається з
адміністративної будівлі за
планом літ. А , площею 177,2 кв.м., блоку
гаражів за планом літ. Б , площею 72,7
кв.м. , убиральні за планом літ. Г
,підвалу за планом літ. Д , площею 3,1
кв.м., огородження за планом №1 ,
захисного спорудження за планом
№2 , вишки освітлення за планом
№3 , замощення за планом №1 ,
розташованих за адресою :АДРЕСА_1 ,
автодорога Київ- Харків - КПП
Довжанський , 876 кілометр та на
квартиру АДРЕСА_1, які належать на праві
власності відповідачці ОСОБА_2, і яка
може розпорядитись вказаним майном до
винесення судом рішення суду , що
ускладнить виконання судового рішення
.

Суд вислухавши думку учасників процесу
, позивача , який підтримав заявлене
клопотання , представників
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 , які
заперечували проти задоволення
заявленого клопотання , так як вважають
, що воно є необґрунтованим і не
відповідає вимогам ст.. 153 ч.3, ч.4 ЦПК
України , так як позивач та
представник позивача не надали
суду доказів , щодо необхідності
забезпечення позову ,також
представник відповідача ОСОБА_5
акцентував увагу суду на тому , що 1/2
частина комплексу приміщень і
будівель , розташованих за адресою
:Луганська область Свердловський
район , селищна рада Бірюковська
, автодорога Київ- Харків- КПП
Довжанський, 876 кілометр належить на
праві власності також ОСОБА_7, і 1/2
частки не виділені у натурі і тому
вирішення клопотання без участі
ОСОБА_7 є неможливим і порушує її права
та обов,язки, відповідача ОСОБА_3 , який
підтримує клопотання представника
позивача ОСОБА_4, вважає , що клопотання
представника позивача ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав :

Згідно з ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

З інформації з Державного реєстру
речових прав не нерухоме майно ,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно , Державного реєстру іпотек ,
Єдиного реєстру заборон відчуждення
об,єктів нерухомого майна ( а.с. 92-93)
убачається , що квартира АДРЕСА_1,
належить на праві приватної власності
відповідачці ОСОБА_2 згідно договіру
купівлі - продажу від 20.06.2013 року
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_8, загальна вартість квартири
складає 9087 грн., а позивачем заявлений
позов на суму 280 000 грн., тобто суд
вважає , що вимоги ст. 152 ч.4 ЦПК України
відносно співмірності видів
забезпечення позову із заявленими
позивачем вимогами не порушуються ,
також ст. 151 ч.3 ЦПК України передбачено ,
що забезпечення позову допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, суд приходить
до висновку , що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, оскільки позивач просить суд
визнати сумісною власністю його і
відповідачки і визнати право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , тому в
подальшому якщо відповідачка
розпорядиться квартирою на власний
розсуд , тобто може здійснити певні
угоди відносно вищевказаної квартири ,
то викоання рішення в цій частині буде
неможливим і суд вважає з метою
забезпечення позову накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на
праві приватної власності
відповідачці ОСОБА_2 згідно договіру
купівлі - продажу від 20.06.2013 року
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_8.

Відносно заперечення
представника відповідача ОСОБА_5. в тій
частині , що відповідно до вимог ст. 153
ч.3 ЦПК України суд розглядаючи заяву
про забезпечення позову повинен
вимагати докази від позивача , що
підтверджують необхідність
забезпечення позову , то суд їх вважає
неспроможними , оскільки диспозицією
даної статті передбачено , що суд має
право вимагати додаткові документи та
інші докази , що підтверджують
необхідність забезпечення позову при
розгляді заяви про забезпечення
позову , яка подана до подання позовної
заяви , але клопотання про забезпечення
позову позивачем було подане разом з
позовною заявою , тобто 5.11. 2013 року .

Відносно клопотання представника
позивача ОСОБА_4 про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на 1/2
частину комплексу приміщень і
будівель , розташованих за адресою
:АДРЕСА_1 , автодорога Київ-
Харків - КПП Довжанський ,876 кілометр ,
то в цій частині клопотання не підлягає
задоволенню , оскільки у п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України " Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" №9 від 22.12. 2006 року
зазначено , що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.
Наприклад, обмеження можливості
господарюючого суб'єкта користуватися
та розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків, а
із інформації з Державного реєстру
речових прав не нерухоме майно ,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно , Державного реєстру іпотек ,
Єдиного реєстру заборон відчуждення
об,єктів нерухомого майна ( а.с. 94-95)
витікає , що комплекс приміщень і
будівель , який розташований за адресою
: АДРЕСА_1 , Автодорога Київ-Харків- КПП
Довжанський ,876 км. належить на праві
спільної часткової власності як
відповідачці ОСОБА_2 у розмірі 1/2
частині так і ОСОБА_7 у розмірі 1/2
частини , також як пояснив у судовому
засіданні представник відповідача
ОСОБА_5 в даному приміщенні знаходиться
кафе , тобто відповідачка займається
господарською діяльністю , і суд
вважає , що при накладенні арешту на 1/2
частку вищевказаного майна можуть
бути порушені права ОСОБА_7

Керуючись ст.. 151, 152 ,153, 293 ЦПК України ,
п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України " Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову "№9 від 22.12. 2006 року,
суд , -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача
ОСОБА_4 про забезпечення позову
задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти
арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2 згідно договіру купівлі -
продажу від 20.06.2013 року посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_8.

В решті задоволення клопотання
відмовити.

Копію ухвали направити до
реєстраційної служби Свердловського
міського управління юстиції ,
приватному нотаріусу ОСОБА_8 ,
Свердловському міському управлінню
юстиції Луганської області .

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд Луганської
області протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали, через
Свердловський міський суд .

Суддя :