Справа № 567/1651/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Бондарчук О.М.

з участю відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,-

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості звернулось
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Свою позовну заяву мотивує тим, що
26.06.2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_1 було укладено договір № б/н,
відповідно до якого остання отримала
кредит в розмірі 4000,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік, на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Зазначив, що відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
банком договір.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому і друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання і якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Зазначив, що відповідно до п. 6.5 Умов та
правил надання банківських послуг
відповідач зобов'язався погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Вказує, що відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг, при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 120
днів останній зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та в
розмірі 5% від суми позову.

Вказуючи на те, що відповідач порушила
умови договору по поверненню коштів,
просить стягнути з неї заборгованість
за кредитом на суму 15967,97 грн., яка
складається з: 3996,4 грн. - заборгованість
за кредитом, 6199,74 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
500 грн. - штраф (фіксована сума), 736,57 грн. -
штраф (процентна складова).

Представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" подав
заяву в якій позов підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
заяві. Пояснив, що ОСОБА_1 належним
чином не виконувала зобов'язання за
кредитним договором, що призвело до
утворення заборгованостістаном на
14.11.2013 року в сумі 15967,97 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1. на користь
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за
кредитним договором № б/н від 26.06.2007
року в сумі -15967,97 грн. та судовий збір по
справі.

Відповідач подала заперечення на
позов в якому вказує, що до позовних
вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які
стосуються стягнення заборгованості,
слід застосувати загальну позовну
давність і відмовити у стягненні
відсотків за період, що не входить у
трирічний строк з моменту подачі
позовної заяви з відповідної вимоги.
Зазначає, що на підставі ст. 258 ЦК
України, до позовних вимог, які
стосуються стягнення неустойки, слід
застосувати спеціальну позовну
давність. Вказують, що відповідно до
чинного законодавства неустойка
підлягає стягненню за кожний день
прострочення виконання зобов'язання,
позовну давність необхідно
обчислювати щодо кожного дня окремо за
попередній рік до дня подання позову.

Враховуючи викладене у запереченні на
позов просить відмовити у задоволенні
позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на
отримання кредиту, яку сторони визнали
як угоду, вбачається, що 26.06.2007 року між
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1. було
укладено договір № б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 отримала кредитний ліміт
в розмірі 4000 грн. зі сплатою базової
процентної ставки за кредитним лімітом
у розмірі 24 % на рік.

З зазначеної заяви встановлено, що
ОСОБА_1 ознайомлена з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
та згідна, що заява разом з зазначеними
умовами та тарифами банку складає
кредитний договір між нею та позивачем.
(а.с.9)

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг
встановлено, що позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання по перевитраті
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах передбачених
договором.

З п.8.6 Умов та правил надання
банківських послуг вбачається, що при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 120
днів останній зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та в
розмірі 5% від суми позову. (а.с.12-13)

З заяви позичальника встановлено, що
відсоткова ставка за кредитним лімітом
становить 2% на місяць.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 26.06.2007 року між ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 станом на 14.11.2013
року загальна сума боргу за даним
договором становить 15967,97 грн., яка
складається з: 3996,4 грн. - заборгованість
за кредитом, 6199,74 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
4535,26 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована сума), 736,57 грн. - штраф
(процентна складова) (а.с.4-8)

З виписки по рахунку за договором про
надання кредиту з ОСОБА_1 вбачається, що
вона заборгованість за кредитом перед
позивачем не погашала з 27.06.2007 року.

Суд, вислухавши відповідачку, вивчивши
матеріали справи вважає, що позов ПАТ
КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задоволенню
не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що
26.06.2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_1. було укладено договір № б/н,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредитний ліміт в розмірі 4000 грн. зі
сплатою базової процентної ставки за
кредитним лімітом у розмірі 24 % на рік.

Відповідач зобов'язувалася повертати
кредит, сплачувати проценти за
користування ним та всі комісійні
платежі у передбачені кредитним
договором строки, але свої зобов'язання
не виконала. Внаслідок невиконання
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_1 станом на 14.11. 2013 року
виникла заборгованість в розмірі15967,97
грн., яка складається з: 3996,4 грн. -
заборгованість за кредитом, 6199,74 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована сума), 736,57 грн. - штраф
(процентна складова.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦПК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати
або настання події, з якою пов'язано
його початок.

Згідно укладеного договору між
сторонами був встановлений порядок
погашення заборгованості у виді
щомісячних платежів в розмірі 2 % на
місяць від суми заборгованості. Строк
дії кредитного ліміту відповідає
строку дії картки.

Згідно наданого розрахунку
заборгованості за договором № б/н від
26.06.2007року укладеного сторонами, ОСОБА_1
з 2007 року умови договору не виконувала.

Суд вважає, що право на позов у позивача
виникло з 26.07.2007 року, а тому з цього
часу необхідно відраховувати початок
перебігу строку позовної давності.

Позовна заява направлена позивачем на
адресу суду 09.12.2013 року, а отже, після
спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік. Статтею 253 ЦК України
визначено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Правова природа штрафу така, що позовна
давність до вимог про його стягнення
обчислюється по факту порушення
грошового зобов'язання, передбаченого
цим договором, більш ніж на 120 днів.
Отже, позовна давність по штрафу має
обчислюватись з того місяця, коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права.

Оскільки ст. 266 ЦК України
передбачається, що зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо) ці
положення застосовуються й до
додаткових вимог банку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 251, 253, 256, 257, 258, 261, 266, 267, 631
ЦК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.