Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/719/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Шевченко І.М
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

04.03.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Письменного О.А.,

суддів: Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

при секретарі: Крисановій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 15 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення завдатку (авансу) за
попереднім договором, -

в с т а
н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що 26 квітня 2013 року між нею та
ОСОБА_2 було укладено попередній
договір або договір завдатку,
відповідно до якого сторони домовилися
про передачу права власності на
нерухоме майно, а саме земельну ділянку
та забудову розташовані по АДРЕСА_1.
Вартість майна, яке є предметом
купівлі-продажу, складає 280 000 грн. На
виконання умов вказаного договору нею
було передано відповідачу завдаток в
розмірі 6400 грн., що еквівалентно 800
доларів США. В подальшому відповідач
запропонувала їй внести аванс в
розмірі 12 000 грн., що еквівалентно 1500
доларів США та переїхати разом з сім'єю
до зазначеного будинку. З даними
умовами вона погодилася та передала
ОСОБА_2 обумовлену суму коштів. На
наступну пропозицію відповідача,
надати їй кошти в розмірі 60 000 грн., що
еквівалентно 7500 доларів США, позивач
повідомила про необхідність укладення
договору купівлі-продажу об'єкту
нерухомості у встановленому законом
порядку, проте відповідач відмовилася
від нотаріального оформлення договору.
Посилаючись на ці обставини, просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
передану суму авансу в розмірі 18400 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 15 січня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 18 400
грн. та судові витрати в розмірі 229,41
грн.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.
Зокрема, зазначає, що основні договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки не були укладені, у зв'язку з
невиконанням позивачем обов'язків
передбачених попереднім договором, а
саме за її письмовою пропозицією про
укладення основних договорів ОСОБА_3 не
прибула до нотаріуса, що свідчить про
її ухилення від укладення договору.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах встановлених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з таких
підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено
попередній договір або договір
завдатку, за умовами якого сторони
домовилася про передачу права
власності на нерухоме майно, а саме
земельну ділянку та забудову
розташовані по АДРЕСА_1, за договірною
ціною 280000 грн. В якості завдатку ОСОБА_3
передала відповідачу кошти в розмірі
6400 грн. (а.с.6-8).

09.05.2013 року ОСОБА_2 отримала від
позивача аванс в розмірі 1500 доларів
США, що підтверджується власноручно
написаною нею розпискою (а.с.9).

За змістом статті 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Встановлені цією статтею вимоги щодо
форми договору сторонами при укладанні
попереднього договору дотримано не
було.

Частиною 1 статті 220 ЦК України
передбачено, що у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Факт отримання коштів відповідачем в
розмірі 18 400 грн. підтверджено
матеріали справи та не заперечується
останньою.

Крім того, поняття завдатку визначено
статтею 570 ЦК України, відповідно до
якої завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Отже, завдаток є способом забезпечення
зобов'язання.

Враховуючи те, що між сторонами жодних
зобов'язань за попереднім договором не
виникло внаслідок його нікчемності,
колегія суддів вважає, що передані
кошти за цим договором не є завдатком у
розумінні ст. 570 ЦК України, а тому суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: