АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1059/10
Номер провадження 22-ц/786/739/14
Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М. ,

суддів: Дорош А.І., Буленка О.О.,

при секретарі: Порохні А.А.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
начальника Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції

на ухвалу Ленінського районного суду
м.Полтави від 23 січня 2014 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного
суду м.Полтави від 23 січня 2014 року
скаргу ОСОБА_2 на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції - задоволено частково.

Зобов'язано Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції вирішити у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження» питання про
зняття арешту, накладеного постановою
про відкриття виконавчого провадження
від 13.07.2013 року ВП №27548323 з виконання
виконавчого листа №2-1059 від 23.06.2011 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ
«Сведбанк» заборгованості в сумі 58 712,
45 доларів США на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_2 в межах суми боргу.

В іншій частині в задоволенні скарги
ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною
ухвалою ОСОБА_2 оскаржила її в
апеляційному порядку, просивши ухвалу
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою вимоги скарги ОСОБА_2 задовольнити
в повному обсязі. Апелянт вважає, що
ухвала постановлена судом з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ
у своїй апеляційній скарзі просить
частково скасувати ухвалу Ленінського
районного суду м.Полтави від 23.01.2014
року, в якій вимоги скарги задоволені
та ухвалити в цій частині нову, якою у
задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

У відповідності до ст. ст. 383-385 ЦПК
України учасники виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією державного виконавця
порушено їх права чи свободи, скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ,

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в провадженні
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ
перебуває виконавче провадження ВП №
27548323 з виконання виконавчого листа №
2-1059 від 23.06.2011 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь АТ "Сведбанк"
заборгованості в сумі 58712,45 доларів США.

Вищевказане виконавче провадження
відкрите згідно з постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ від 13.07.2011 року, якою
боржнику наданий строк до 20.07.2011 року
для добровільного виконання
виконавчого документу.

Постановою ст. державного виконавця
Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від
21.10.2013 року замінено сторону
виконавчого провадження АТ "Сведбанк"
на правонаступника ТОВ "Кредитні
ініціативи".

Як вбачається з листа ТОВ
"Кредитні ініціативи" б/н від 16.10.2013
року, адресованого ОСОБА_2, Товариство
після сплачених нею 16.10.2013 року
грошових коштів в національній валюті
в сумі 231135,00 грн. та прийняттям рішення
про анулювання залишку боргу заявляє
про відсутність у неї заборгованості
за Кредитним договором № 1608/1207/45-008 від
20.12.2007 року та відсутність будь-яких
претензій до неї, пов'язаних з
укладенням, змінами, виконанням та/чи
припиненням дії вказаного договору.

31.10.2013 року ТОВ "Кредитні ініціативи"
подано до Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ заяву про повернення
виконавчого документу в порядку п. 1 ч. 1
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з тим, що
заборгованість ОСОБА_2 була сплачена в
повному обсязі.

05.12.2013 року ст. державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Крім того, в цей же день 05.12.2013 року
державним виконавцем Ленінського ВДВС
Полтавського МУЮ винесено постанову
про стягнення з боржника ОСОБА_2
виконавчого збору у розмірі 5871,24 долара
США.

Частиною 2 ст. 25 цього Закону
передбачено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Із змісту ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Таким чином, початок примусового
виконання виконавчого документу
чинним законодавством пов'язується не
з датою початку вчинення виконавчих
дій, визначених в ст. 32 Закону України
"Про виконавче провадження", а з
закінченням строку на його добровільне
виконання і розпочинається з
наступного дня після закінчення такого
строку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо є письмова заява
стягувача

Враховуючи викладене, те, що при
прийнятті рішення про відкриття
виконавчого провадження ВП № 27548323 про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в
сумі 58712,45 доларів США був встановлений
строк для добровільного виконання до
20.07.2013 року, й у цей термін
заборгованість боржником ОСОБА_2
погашена не була, не викликає сумніву,
що виходячи з положень ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження" з
21.07.2013 року розпочалось примусове
виконання виконавчого документу.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що
Законом України "Про виконавче
провадження" не встановлені строки
прийняття рішення про повернення
виконавчого листа стягувачу та
незважаючи на те, що державний
виконавець допустив невиправдану
тяганину при розгляді заяви ТОВ
"Кредитні ініціативи" про повернення
виконавчого документу від 31.10.2013 року,
прийнявши відповідне рішення лише
05.12.2013 року, проте оскільки це не
потягло порушення будь-яких прав та
інтересів сторін виконавчого
провадження, у зв'язку з чим жодним
чином не впливає на законність
прийнятого державним виконавцем
рішення, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що вказані дії
державного виконавця не підлягають
визнанню неправомірними у судовому
порядку

А тому оскільки виконавче провадження
ВП № 27548323 було завершене згідно з
постановою державного виконавця від
05.12.2013 року шляхом повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження", у зв'язку з виконанням
рішення боржником після початку його
примусового виконання, боржник ОСОБА_2
зобов'язана сплатити виконавчий збір у
розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження",
тобто у розмірі 10 відсотків суми, що
підлягає стягненню, у зв'язку з чим
винесення державним виконавцем
відповідної постанови від 05.12.2013 року
узгоджується з нормами ст. ст. 27, 28
Закону України "Про виконавче
провадження", вчинене в порядку,
встановленому чинним законодавством,
та в межах повноважень.

Зважаючи на те, що сума основного боргу
за виконавчим документом, виконання
якого здійснювалось в рамках
виконавчого провадження ВП № 27548323
обчислена в доларах США, а ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
чітко визначено, що розмір виконавчого
збору визначається у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню,
суд прийшов до правильного висновку, що
визначення виконавчого збору в доларах
США не суперечить чинному
законодавству та практиці
застосування відповідних положень
Закону України "Про виконавче
провадження".

З огляду на вищевикладене, суд вірно
визнав, що вимоги ОСОБА_2 про визнання
дій державного виконавця з винесення
постанови від 05.12.2013 року про стягнення
виконавчого збору неправомірними й
скасування постанови є безпідставними
та не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та враховуючи,
що апеляційні скарги не містять
доводів щодо неправильності ухвали
суду, які б були підставою для її
скасування, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалу суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції -
відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м.Полтави від 23 січня 2014 року -- залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та підлягає оскарженню
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.М. Триголов

Судді:
А.І. Дорош

О.О. Буленко