Справа № 199/2352/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про стягнення моральної
шкоди, завданої внаслідок скоєння
дорожньо транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди, завданої
внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог посилалися на те, що 19 липня 2011
року в м. Дніпропетровську сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
водія ОСОБА_3, який керував без
будь-яких підстав автомобілем
«Крайслер С 300», державний номер НОМЕР_1,
що належав відповідачу ОСОБА_4, та водія
ОСОБА_1, що керував на підставі
довіреності від 24.04.2010 року автомобілем
«ДЕУ НЕКСІЯ», державний номер НОМЕР_2,
що належав на праві власності
позивачці ОСОБА_2.

За фактом даної
дорожньо-транспортної пригоди було
порушено кримінальну справу за ст.286 ч.1
К України, оскільки водію ОСОБА_1 було
спричинено тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Постановою Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 04.11.2011
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду від 15.03.2012 року,
ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні
вказаного злочину та звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі Закону України «Про амністію
в 2011 році».

У результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
отримавши середньої тяжкості тілесні
ушкодження, а саме: закритий перелом
п'яточної кістки зі зміщенням
відломків, черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку,
субапоневротичної гематоми, 15 садин в
області правого колінного суглобу
різаних ран в теменній області зліва, у
височній області зліва та в області
щоки зліва, водій ОСОБА_1 зазнав значних
моральних страждань, які полягали у
сильному фізичному болю внаслідок
отриманих травм, тривалому знаходженні
у зв'язку з цим на стаціонарному
лікуванні та необхідності
оперативного втручання, а також
продовження інтенсивного лікування та
реабілітації по теперішній час. У
відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями винного
у ДТП ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 просив суд
стягнути на його користь солідарно з
відповідачів 100 000,00 гривень.

Позивачка ОСОБА_2, якій на праві
власності належить пошкоджений в ході
ДТП автомобіль «ДЕУ НЕКСІЯ», державний
номер НОМЕР_2, просила суд стягнути на
її користь солідарно з відповідачів 2
000,00 гривень у відшкодування моральної
шкоди, яка полягає в пошкодженні її
майна та неможливості тривалий час
користуватися транспортним засобом, у
зв'язку з чим вона була змушена змінити
звичний спосіб життя та витрачати
особистий час і кошти для відновлення
належного їй транспортного засобу.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та додатково пояснив, що
під час ДТП він зазнав значних травм та
тривалий час перебував на
стаціонарному лікуванні, переносив
фізичний біль та душевні страждання,
боячись залишитися інвалідом. Він
неодноразово був змушений переносити
оперативне втручання через закритий
перелом п'яточної кістки зі зміщенням
відломків, по теперішній час постійно
знаходиться під наглядом лікарів,
приймає ліки та проходить регулярні
процедури і курси лікування. За станом
здоров'я він не може вести звичний
спосіб життя, його постійно турбує
головний біль та біль в нозі, він не
може вільно пересуватися, у зв'язку з
чим порушена координація руху. Вважає,
що відповідачі повинні відшкодувати
йому моральну шкоду у повному обсязі,
оскільки протягом усього часу
лікування будь-якої допомоги вони не
надавали та не проявляли жодних
ознаків людської уваги постраждалій
особі з вини відповідача ОСОБА_3, який
керував належним ОСОБА_4 автомобілем
без будь-яких правових підстав.

Представник позивачів позов
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 позов визнав частково, вважав
зазначену суму моральної шкоди не
співрозмірною з отриманими травмами та
пошкодженим майном.

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, про день та час
судового засідання повідомлявся
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали даної справи та кримінальної
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 липня 2011
року в м. Дніпропетровську на вул.
Набережній Леніна приблизно о 17 год. 15
хв. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю водія ОСОБА_3, який
керував без будь-яких правових підстав
автомобілем «Крайслер С 300», державний
номер НОМЕР_1, що належав на праві
власності відповідачу ОСОБА_4, та
водія ОСОБА_1, що керував на підставі
довіреності від 24.04.2010 року автомобілем
«ДЕУ НЕКСІЯ», державний номер НОМЕР_2,
що належав на праві власності
позивачці ОСОБА_2.

За фактом даної
дорожньо-транспортної пригоди було
порушено кримінальну справу за ст.286 ч.1
К України, оскільки водію ОСОБА_1 було
спричинено тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Постановою Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 04.11.2011
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду від 15.03.2012 року,
ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні
вказаного злочину та звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі Закону України «Про амністію
в 2011 році».

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
вирок по кримінальній справі, або
постанова суду по справі про
адміністративне правопорушення, які
вступили в законну силу, обов'язкові
для суду, який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій осіб,
стосовно якого винесені вирок або
постанова суду, з питань, чи мали місце
ці дії і чи скоєні вони даною особою.

Згідно з медичними висновками, в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди водій ОСОБА_1 отримав
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
а саме: закритий перелом п'яточної
кістки зі зміщенням відломків,
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, субапоневротичної
гематоми, 15 садин в області правого
колінного суглобу різаних ран в
теменній області зліва, у височній
області зліва та в області щоки зліва.

Суд вважає, що в судовому
засіданні позивачем ОСОБА_1 доведено
завдання йому значної моральної шкоди
та душевних страждань в результаті
скоєння ДТП, оскільки внаслідок
отримання травм та значних тілесних
ушкоджень він був змушений притерпіти
фізичний біль, тривалий час
знаходитися на стаціонарному
лікуванні та неодноразово піддаватися
оперативному втручанню, а також по
теперішній час продовжувати лікування
та реабілітацію. У відшкодування
моральної шкоди суд вважає стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь 30 000 гривень.

За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права.

Як встановлено судом, відповідач
ОСОБА_3 не мав жодних повноважень для
керування даним автомобілем, хоча на
час скоєння ДТП законодавством було
передбачено керування автомобілем на
відповідній правовій підставі, у
зв'язку з чим суд вважає за положеннями
ст.1190 ЦК України відповідальними за
завдання шкоди не лише винну особу
ОСОБА_3, а і власника автомобіля ОСОБА_4,
який вважався володільцем джерела
підвищеної небезпеки.

Зважаючи на те, що пошкоджений в
результаті ДТП автомобіль «ДЕУ
НЕКСІЯ», державний номер НОМЕР_2, на
праві власності належить позивачці
ОСОБА_2, яка також зазнала моральної
шкоди в результаті пошкодження її
майна, оскільки вона тривалий час не
могла користуватися транспортним
засобом, змушена була змінити звичний
спосіб життя та витрачати особистий
час і кошти для відновлення належного
їй транспортного засобу, тому суд
вважає у відшкодування моральної шкоди
стягнути солідарно з відповідачів на
її користь 2 000 гривень.

Суд прийняв до уваги посилання
представника відповідача стосовно
співрозмірності заявлених позивачами
сум моральної шкоди та понесених ними
дійсних моральних страждань, та
зауважує на те, що з моменту скоєння ДТП
відповідачі жодним чином не допомагали
та не намагалися надавати будь-яку
допомогу позивачам ані на лікування,
ані на ремонт автомобіля, тому
вищезазначені розміри моральної шкоди
ОСОБА_1 - 30 000 гривень та на ОСОБА_2 - 2 000
гривень суд вважає достатніми для їх
компенсації.

Також суд вважає стягнути з
ОСОБА_3 543 гривні 60 копійок судового
збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187, 1190 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,
завданої внаслідок скоєння дорожньо
транспортної пригоди, - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі
30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі
2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 543 гривні 60 копійок
судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: