САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/357/14-ц
Провадження № 2/206/265/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Мірошниченко Н.В.

при секретарі: Сєдовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_2 (позивач)
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
(відповідач) про стягнення аліментів
на утримання дітей.

В позовній заяві та у судовому
засіданні позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, посилається на те, що з
відповідачем знаходяться у
зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007
року; від шлюбу мають малолітніх дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які
мешкають разом із матір'ю та
перебувають на її утриманні. Як
зазначається позивачем при зверненні
до суду, відповідач не надає ніякої
матеріальної допомоги, що й стало
приводом для звернення до суду із даним
позовом про стягнення з відповідача на
утримання малолітніх дітей аліментів в
розмірі 1/2 частки заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку, починаючи з
дня подання позову до суду та до
досягнення дітьми повноліття

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю (а.с.12).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у шлюбі з 21 грудня 2007 року
(а.с.2). Від сумісного життя сторони
мають малолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.4) та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.5), які
мешкають разом із матір'ю та
перебувають на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на
дитину не надає у розмірі,
передбаченому Законом, що
підтверджується поясненнями сторін у
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України та за ст. 180
Сімейного кодексу України (далі-СК
України) батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Оскільки обов'язок по утриманню дитини
є безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, для суду
вбачаються підстави для присудження з
відповідача на користь позивача
аліментів на утримання малолітніх
дітей.

З приводу визначення розміру частки
від заробітку (доходу) батька, то суд
вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом;
якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття (ч. 2 ст. 183 зазначеного
Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

На виконання ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що
передбачені статтею 184 СК України
випадки у справі, яка розглядається,
відсутні, то, виходячи з
вищенаведеного, розмір єдиної частини
не може бути меншим, ніж сума, яка
складається з сум по 30 відсотків
прожиткового мінімуму на кожного з
дітей відповідного віку, через що, на
переконання суду, є правомірним
присудження до стягнення з відповідача
на користь позивача аліментів в
розмірі 1/2 частини заробітку (доходу),
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на кожного з
дітей відповідного віку, починаючи
стягнення з 17.01.2014 р., та до досягнення
кожною дитиною повноліття.

Окрім цього, відповідач не надав суду
доказів про надання такої матеріальної
допомоги щомісячно та у розмірі
встановленому Законом. Таку допомогу
він має можливість надавати, оскільки є
працездатним.

За ч. 3 ст. 183 СК України якщо після
досягнення повноліття найстаршою
дитиною ніхто з батьків не звернувся до
суду з позовом про визначення розміру
аліментів на інших дітей, аліменти
стягуються за вирахуванням тієї рівної
частки, що припадала на дитину, яка
досягла повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання про судові
витрати, приймаючи до уваги ті
обставини, що позивач при пред'явлені
позову була звільнена від сплати
судового збору на підставі Закону
України «Про судовий збір», на
виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 180- 183 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 88, 197,
208, 212, 214, 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягувати щомісяця аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1),
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на
утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_2 у
розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
на кожного з дітей відповідного віку,
починаючи стягнення з 17.01.2014 р., та до
досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН
НОМЕР_1) судовий збір на користь держави
у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення платежу за
один місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.В.Мірошниченко