Справа № 455/1273/13-ц
Провадження № 2/455/30/2014
УХВАЛА

13 березня 2014 року
м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд
Львівської області

в складі: головуючої -
судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі -
Сенеті Г.Н..,

з участю: відповідача -
ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2;
представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті
особи - Нижанковицька селищна рада
Старосамбірського району Львівської
області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 06.08.2013 року звернулася до суду з
цим позовом, в якому зазначає, що вона
уродженка селища Нижанковичі
Старосамбірського району Львівської
області, проживає тривалий час у
Латвії, куди виїхала у 1970 році на
навчання і там залишилася працювати. Її
батьки - ОСОБА_9 та мати - ОСОБА_10, також
проживали в селищі Нижанковичі.
Проживаючи в Латвії, одночасно
допомагала матеріально своїм батькам у
будівництві будинку у АДРЕСА_1. Її
батько помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Приїждала до батьків у 1989 році, коли
батько ще жив, у 1990-х роках - вже до
матері. З батьками спілкувалася
листами, по телефону, допомагала їм
матеріально. Навіть, в юні роки,
вигравши в лотерею мотоцикл, продала
його, а виручені гроші повністю дала
батькам на будівництво будинку. Про це
було відомо всій її родині та жителям
селища. В цьому будинку біля її матері
ріс і виховувався її син - ОСОБА_8.
Писала до матері листи, слала їй гроші,
однак, останнім часом відповідей не
отримувала, по телефону не могла з
невідомих причин з нею спілкуватися,
але вважала, що коли б з мамою було щось
недобре, то хтось з родини повідомив би
її про це.

В ці роки її чоловік - ОСОБА_11 хворів
тяжкою невиліковною хворобою (рак) і
помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Вона також в
цей період перенесла сильні нервові
потрясіння і тяжко хворіла. Її мати -
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла
ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Про смерть матері
дізналася при випадковій зустрічі від
чужої людини, яка проживає також у
Латвії - Буйновської (дівоче Кокотайло)
ОСОБА_12, яка сказала, що була у
Нижанковичах і зустріла сусідку, яка їй
повідомила, що її мати померла, а її на
похороні чомусь не було. Ця зустріч
відбулася в кінці грудня 2009 року. Маючи
декілька днів, вільних від роботи,
поїхала на могили батьків та хотіла
вирішити питання про майно, яке
заповіла мати їй та її синові.

Її мати перенесла операцію з приводу
хвороби очей, і була незрячою, у неї був
церебральний атеросклероз,
кардіосклероз, хворіла гіпертонією та
іншими захворюваннями. Листів не
вручали і її синові - ОСОБА_13. Як їй
відомо, всі листи, надіслані нею матері,
забирав відповідач від матері знала, що
вона у 2001 році склала заповіт, яким
заповіла все своє майно спільно з
братом: ОСОБА_1 1/2 майна та їй і її синові
ОСОБА_13 (бо вона його виховувала і він
проживав з нею), також 1/2 належного їй
майна.

У її батьків було п'ятеро дітей:
позивачка та брати - ОСОБА_14, що
проживає в АДРЕСА_2 ОСОБА_15, що проживає
у АДРЕСА_3; ОСОБА_1, що проживає у с. Чижки
Старосамбірського району; ОСОБА_5,
інвалід 1-ої групи, що проживає в с.м.т.
Нижанковичі, Старосамбірського району
Львівської області.

Після приїзду в Україну звернулася в
Старосамбірську державну нотаріальну
контору з питанням про прийняття
спадщини, але від неї заяви
встановленого зразка не прийняли, а
надано було тільки усну відповідь, що
право власності на будинок оформлено
на відповідача, і вже не можливо нічого
змінити, власником будинку є її брат,
будинок йому подаровано.

Оскільки про її право на спадщину в
державній нотаріальній конторі з нею
мови не вели, крім усної фрази про те, що
вже власником батьківського будинку є
її брат, звернулася до державної
нотаріальної контори з письмовою
заявою, довільної форми, про прийняття
спадщини та надіслала її листом, але
відповіді так і не отримала.

Коли приїхала в с.м.т. Нижанковичі у
серпні 2010 року, то їй було також
повідомлено у селищній раді, що
заповіт, який складений матір"ю у 2001
році, - скасовано, а будинок її батьків
подаровано відповідачу.

Документів про цю дію матері їй ніхто
не показав і не надав, бо це, начебто,
конфіденційна інформація.

В батьківський будинок вона не
потрапила, бо він стояв закритий, а її
брат - ОСОБА_1, проживає у с. Чижки
Старосамбірського району. В
подальшому, не могла також увійти в
батьківський будинок, бо брат не
впустив її туди, навіть, переночувати.

У 2013 році до рук її сина ОСОБА_13
потрапили копії деяких документів, це -
копія заповіту її матері за 2001 рік,
заява про скасування заповіту,
написана сторонньою особою, а не її
мамою, та новий заповіт на відповідача,
з яких вона дізналася про грубе
порушення її законних прав та
інтересів як спадкоємця, та, очевидний
тиск на хвору та незрячу матір.

Просить визнати недійсними: заповіт,
складений 05 липня 2004 року від імені її
матері - ОСОБА_10, та, зареєстрований у
Нижанковицькій селищній раді
Старосамбірського району Львівської
області за реєстровим №80, яким вона
заповіла все своє майно ОСОБА_1 та всі
правовстановлюючі документи, видані на
його ім'я: свідоцтво право на спадщину
за заповітом, витяг з реєстру про
реєстрацію права власності за
заповітом, технічний паспорт на
будинок АДРЕСА_1 Старосамбірського
району Львівської області, поновити їй
строк назвернення до суду.

Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року
розгляд справи було відкладено на
13.03.2014 року на 14 годину 00 хвилин із-за
неявки позивачки та її представника,
про час та місце слухання справи були
належно повідомлені. До суду заяви про
розгляд справи у відсутності позивача
не поступило. Від представника
позивача в канцелярію суду 24.02.2014 року о
09 годині 30 хвилин поступив телефонний
дзвінок про те, що вона захворіла.

13.03.2014 року позивач та її представник
повторно у судове засідання не
з»явилися, будучи належним чином
повідомленими про час і місце судового
засідання.

Позивач не надіслала заяву про розгляд
справи у її відсутності, а, навпаки,
надіслала заяву, яка поступила в
канцелярію суду 12.03.2014 року, в якій
вказує на те, що не може з»явитися для
участі у справі, оскільки для виїзду в
Україну повинна виробити візу, для чого
необхідно час - не раніше половини
квітня 2014 року, бажає дати суду покази і
хоче бути присутня на час розгляду її
позову.

Представник позивача ОСОБА_16 в першій
половині дня знову зробила телефонний
дзвінок і повідомила, що не зможе
прибути в судове засідання, оскільки
мусить бути у судовому засіданні в
Самбірському міськрайонному суді на
розгляді кримінальної справи, жодних
підтверджуючих документів суду не
представила. Також на прохання суду,
про що було зазначено у письмовому
повідомлені про час і місце слухання
відкладеної справи (а.с.158), не
представила жодних підтверджуючих
документів про причину неявки в
судове засідання 24.02.2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 при
обговоренні питання судом щодо неявки
позивачки та її представника висловила
свою думку із посиланням на ч.2 та ч.3 ст.
169 та п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України - про
залишення позову без розгляду.
Мотивувала це тим, що представник
позивачки неодноразово зриває судові
засідання, судові засідання
відкладаються, виходячи з її усних
повідомлень про причини неявки, ніяких
письмових підтверджень нею суду не
подаються, розгляд справи затягується
по її вині, із 5-ти призначених судових
засідань ОСОБА_16 з»явилася лише один
раз. Щодо неявки в судове засідання
позивачки, то просила суд не брати
прохання позивачки, яке висловлене в її
заяві, до уваги, так як вона мала
достатньо часу, починаючи з 06 серпня 2013
року, щоб задовольнити своє бажання
приїхати і надати суду покази.

Беручи до уваги вищевикладене, строки
розгляду справи, а також, враховуючи те,
що із п»яти судових засідань, позивач
жодного разу не з»явилася, а її
представник лише один раз, не
представивши доказів поважності
причин неявки, суд визнає, неявки
представника позивача без поважних
причин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст.207
ЦПК України у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного та, керуючись
частинами 2 і 3 ст.169, п. 3 ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
визнання заповіту недійсним залишити
без розгляду.

Роз'яснити позивачці її право на
повторне звернення до суду після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Старосамбірський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п"яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Л.Й. Ніточко