Справа № 507/729/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р. Любашівський районний
суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - Дармакуки
Т.П.,

при секретарі - Копищик М.С.,

з участю позивачів - ОСОБА_1,

ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представника позивачів -
адвоката ОСОБА_4

представників відповідача -
Крайнюк О.А., Інатовського М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Любашівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» про витребування
земельної ділянки із незаконного
володіння ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду із позовами до ТОВ
ВНФ «Зеленогірське» про
витребування земельної ділянки із
незаконного володіння, які ухвалою
суду були об»єднанні в одне
провадження. В обґрунтування вимог
позивач вказували, що їм на праві
приватної власності належать земельні
ділянки, які розташовані на території
Гвоздавської сільської ради
Любашівського району Одеської області.
З моменту отримання державного акту,
їхні земельні ділянки знаходилися в
користування відповідача. Вони
вирішили господарювати самостійно і
звернулися до директора ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» із заявою із проханням
не обробляти їхні земельні ділянки.
Через деякий час вони дізналися про
існування договорів оренди землі на 10
років, але договорів оренди вони не
підписували.

Позивачі в судовому засіданні свої
позови підтримали та просили
зобов»язати ТОВ ВНФ «Зеленогірське»
повернути їхні земельні ділянки.

Представник відповідача - ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» позов не визнав та
просив відмовити в задоволенні позову,
вказуючи на те, що позивачі отримували
орендну плату за землю, тим самим
визнавши дійсність договорів оренди,
також зазначив, що бланки договорів
люди брали додому і відповідач не міг
прослідкувати ким саме підписувалися
договора.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи із
слідуючого.

Відповідно до Державного акту Серія ОД
№ 087593 від 11 березня 2004 року, ОСОБА_1
являється власником земельної ділянки
площею 2.02 гектарів у межах згідно
планом, яка розташована на території
Гвоздавської сільської ради
Любашівського району Одеської області
/а.с.13/.

Відповідно до Державного акту Серія ОД
№ 080836 від 09 березня 2004 року, ОСОБА_2
являється власником земельної ділянки
площею 4.0 гектари у межах згідно планом,
яка розташована на території
Гвоздавської сільської ради
Любашівського району Одеської області
/а.с.24/

Відповідно до Державного акту Серія ОД
№ 080997 від 10 березня 2004 року, ОСОБА_3
являється власником земельної ділянки
площею 2.51 гектари у межах згідно
планом, яка розташована на території
Гвоздавської сільської ради
Любашівського району Одеської області
/а.с.38/.

Позивачі просили директора ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» їхній земельний пай в
подальшому не обробляти, вказуючи на
те, що вони будуть обробляти свою
земельну самостійно, що
підтверджується письмовою заявою
ОСОБА_1 від 09.08.2012 року, заявою ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 від 12.01.2012 року,/а.с.7,25,39/.

Згідно листа від 12 березня 2013 р.
директор ТОВ ВНФ «Зеленогірське»
повідомив позивачів, що між ними
укладено договора оренди землі на 10
років та оскільки земельна ділянка
введена в сівозміну ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» не може піти на
дострокове припинення договору оренди
/а.с.29,40/.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що земельна ділянка, яка
належить ОСОБА_1 обробляється ТОВ ВНФ
«Зеленогірське» на підставі договору
оренди землі від 24 травня 2011 року,
земельна ділянка , яка належить ОСОБА_2
обробляється ТОВ ВНФ «Зеленогірське»
на підставі договору оренди землі від 15
грудня 2010 року /а.с.26-28/, земельна
ділянка , яка належить ОСОБА_3 теж
обробляється ТОВ ВНФ «Зеленогірське»
на підставі договору оренди землі від 25
січня 2011 року /а.с.41-43/. Зазначені
договора зареєстровані у відділі
Держкомзему в Любашівському районі,
про що у державному реєстрі земель
вчинено відповідні записи.

Пунктом 8 спірного договору визначено,
що договір укладено на 10 років.

Відповідно до Закону України «Про
оренду землі» від 06 жовтня 1998 року
№161-XIV із подальшими змінами та
доповненнями договір оренди землі
укладається у письмовій формі.

Згідно ст.202 ЦК України, двостороннім
правочином є погоджена дія двох сторін.

Стаття 207 ЦК України передбачає, що
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами.

В судовому засіданні позивачі
категорично заперечували факт
підписання ними договорів оренди землі
із ТОВ ВНФ «Зеленогірське, а також
позивачі пояснили, що орендну плату
отримували в 2012 році, оскільки
відповідач земельні ділянки на їхнє
прохання не повернув, хоча дія
попереднього договору оренди
закінчилася.

Судом першої інстанції на підставі
проведеної судово-почеркознавчої
експертизи від 27 грудня 2013 року №263-П,
встановлено,що ОСОБА_1 договір оренди
землі від 25 січня 2011 року та акт
прийому-передачі не підписував, також і
ОСОБА_2 не підписувала договір оренди
землі від 15 грудня 2010 року та акт
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду (а.с.214-221).

Згідно зазначеного висновку експерта
вирішити питання, ким виконаний підпис
ОСОБА_3 чи іншою особою , не виявляється
можливим, оскільки досліджуванні
підписи та зразки підпису ОСОБА_3 є не
зіставними. Мається на увазі те, що
графічний матеріал, який складає
досліджувані підписи та зразки підпису
ОСОБА_3 відрізняються один від одного
та порівняти їх між собою неможливо.
Враховуючи вказаний висновок експерта,
приймаючи до уваги таблицю № 1, суд
приходить до висновку, що все ж таки
ОСОБА_3 договір оренди землі від 25 січня
2011 р. та акту приймання передачі
земельної ділянки в оренду, теж не
підписувала, так як візуально видно, що
вона підписується зовсім по іншому,
ніж міститься підпис на спірному
договорі та акті.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що вказані договори були
підписані іншою особою за дорученням
позивачки.

Таким чином, враховуючи зазначені
обставини, заперечення представника
відповідача суд не приймає до уваги.

З огляду на вказане, суд приходить до
висновку, що вищевказані правочини, а
саме договори оренди землі є
неукладеними.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України,
передбачено, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

Враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60, 214-215 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В

:1. Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ
ВНФ «Зеленогірське» про витребування
земельної ділянки із незаконного
володіння - задовольнити.

2. Зобов"язати ТОВ ВНФ "Зеленогірське"
повернути ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 2,02 га, яка розташована на
території Гвоздавської сільської ради
та належить йому на підставі
державного акту серії ОД № 087593 від
11.03.2004 року та не чинити перешкод у її
користуванні.

3. Зобов"язати ТОВ ВНФ "Зеленогірське"
повернути ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 4.0 га, яка розташована на
території Гвоздавської сільської ради
та належить її на підставі державного
акту серії ОД № 080836 від 09.03.2004 року та не
чинити перешкод у її користуванні.

4. Зобов"язати ТОВ ВНФ "Зеленогірське"
повернути ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 2,51 га, яка розташована на
території Гвоздавської сільської ради
та належить її на підставі державного
акту серії ОД № 080997 від 10.03.2004 року та не
чинити перешкод у її користуванні.

5. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення в апеляційний суд
Одеської області через Любашівський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.П. Дармакука