Справа № 492/85/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі: судді Борисової С.П.,
при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час
навчання повнолітнього сина,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
нього на користь їх сина ОСОБА_2
аліменти на його утримання на час
навчання у розмірі 25% з усіх видів його
заробітку (доходу), щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
до досягнення ним 23-річного віку за
умови продовження навчання. При цьому
позивачка посилається на те, що
відповідач є батьком ОСОБА_2, який в
наявний час є повнолітнім і є студентом
2-го курсу денного відділення
контрактної основи Ізмаїльського
медичного училища і у зв'язку з
навчанням потребує матеріальної
допомоги від батька, оскільки
стипендію не отримує, інших доходів не
має, але йому необхідно сплачувати за
навчання, проживання у гуртожитку, а
також забезпечувати свої мінімальні
життєві потреби, а відповідач може
надавати матеріальну допомогу на час
навчання сина, оскільки є
працевлаштованим офіційно та отримує
постійний дохід.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали, просили
задовольнити їх у повному обсязі з
підстав, що викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
за довіреністю ОСОБА_4 у судовому
засіданні заперечили проти
задоволення позову, при цьому
відповідач вказав на те, що не має
можливості надавати матеріальну
допомогу повнолітньому сину, оскільки
має кредитні зобов'язання, іншу сім'ю, в
якій народилися дві доньки, які
знаходяться на його утриманні.

Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
оцінивши в сукупності надані сторонами
докази, вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_3, і ІНФОРМАЦІЯ_4 досяг
повноліття, а позивачка ОСОБА_1, є його
матір'ю, що підтверджується копією
свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки № 778 від 13 січня 2014 року,
що видана Ізмаїльським медичним
училищем ОСОБА_2 дійсно навчається у
зазначеному навчальному закладі на ІІ
курсі відділення денної, контрактної
форми навчання та стипендію не отримує
(а.с. 8).

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено
що, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Тобто для виникнення вищезазначеного
аліментного зобов'язання ст. 199 СК
України передбачає наявність
сукупності наступних юридичних фактів:
продовження навчання дочкою, сином
після досягнення ними повноліття;
недосягнення дочкою, сином
встановленого законом віку - 23 років;
потреба дочки, сина у матеріальній
допомозі у зв'язку з навчанням;
наявність у батьків можливості
надавати матеріальну допомогу.

Цей висновок також підтверджується
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України, що викладені у п. 20 постанови
від 15 травня 2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», відповідно до
яких обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів. Ст.60
ЦПК України на сторони покладено
обов'язок по доведенню обставин, на які
вони посилаються, як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
яка відповідно передбачає, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 досяг
повноліття, на день розгляду справи має
повних 18 років, що підтверджено копією
його свідоцтва про народження та
паспортом громадянина України та
продовжує навчання після досягнення
повноліття, що підтверджено довідкою,
що видана Ізмаїльським медичним
училищем.

Отже позивачкою ОСОБА_1 доведено
обставини, на які вона посилалася у
позові щодо продовження навчання
ОСОБА_2 після досягнення повноліття і
недосягнення ним встановленого
законом віку - 23 років.

Разом з тим, позивачкою не доведена
потреба повнолітнього сина у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням, зокрема нею суду не було
надано жодного переконливого доказу
такої потреби - його витрат на
проживання в гуртожитку та
забезпечення життєвих потреб, а такі
витрати мають бути підтверджені
відповідними письмовими доказами і не
можуть ґрунтуватися лише на викладенні
цих обставин у позові, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. На підтвердження позовних
вимог позивачкою було надано суду лише
довідку № 80 від 11 березня 2014 року,
видану ДНЗ «АПАЛ» про те, що вона працює
в зазначеному навчальному закладі на
посаді чергового по гуртожитку та її
заробітна плата з липня по грудень 2013
року склала загальну суму 18 445,28 грн.
(а.с. 21), яка сама по собі, без сукупності
з іншими доказами, не може підтвердити
потребу її повнолітнього сина у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням від батька.

Позивачкою також не доведено наявність
у відповідача - батька повнолітнього
ОСОБА_2, можливості надавати
матеріальну допомогу. Так, позивачка в
поданому до суду позові при викладенні
обставин, що стали підставою для
звернення до суду посилалася на те, що
відповідач працює водієм ТОВ
«Агрофірма «Дністровська» та має
можливість надавати матеріальну
допомогу повнолітньому сину під час
навчання.

Однак, на спростування таких доводів
позивачки відповідачем ОСОБА_3 було
надано суду довідку № 36 від 05 березня
2014 року, видану ТОВ «Агрофірма
«Дністровська» про те, що він працює у
зазначеному підприємстві та його дохід
за 2013 рік склав 18 767,12 грн. (а.с. 20); копію
кредитного договору від 25 грудня 2013
року, згідно якого він отримав у ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» кредит у сумі 8
200,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 38,3 %
річних з кінцевим строком повернення 25
грудня 2019 року (а.с. 28 - 31); довідку,
видану Теплицьколю сільрадою про те, що
на території сільради у нього не має
присадибної ділянки, земельного паю та
особистого підсобного господарства
(а.с. 26).

Також відповідачем на підтвердження
своїх заперечень проти позову були
надані наступні докази.

Згідно свідоцтва про одруження
відповідач з 17 вересня 2003 року
перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 (а.с. 23), від
якого має малолітніх доньок ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджено свідоцтвами про їх
народження (а.с.с 24 - 25). Відповідно до
довідок, виданих Теплицькою
амбулаторією ОСОБА_7 перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом
бронхіальна астма, а ОСОБА_8 перебуває
на диспансерному обліку з діагнозом
часті захворювання ОРЗ (а.с. 27).

Аналізуючи надані відповідачем докази,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не
отримуючи інших (додаткових доходів)
крім заробітної плати, маючи на
утриманні двох малолітніх дітей, які
перебувають на диспансерному обліку з
приводу захворювань, а також маючи
кредитні зобов'язання, не має
можливості надавати своєму сину
ОСОБА_2, який є повнолітнім, матеріальну
допомогу під час його навчання. До
такого висновку суд приходить також з
урахуванням того, що дохід позивачки,
яка за її твердженнями проживає разом з
сином, згідно наданої нею довідки за
півроку склав 18 445,28 грн., в той час як
дохід відповідача за рік склав 18 767,12
грн., що також, з урахуванням сімейного
стану сторін, вказує на відсутність у
відповідача можливості матеріально
утримувати свого повнолітнього сина.

Отже, зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на відсутність
підстав для стягнення аліментів з
відповідача на утримання
повнолітнього сина, оскільки позивачка
не довела суду наявність юридичних
фактів потреби повнолітнього сина у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням та наявності у батька
можливості надавати матеріальну
допомогу, які мають виступати в
сукупності з такими юридичними фактами
як продовження навчання сином після
досягнення ним повноліття і
недосягнення ним встановленого
законом віку - 23 років і лише при
наявності такої сукупності можливо
задовольнити позов про стягнення
аліментів на час навчання повнолітньої
дитини.

Тому суд приходить до висновку, що
позовна заява ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 84 СК України, ст. ст. 10, 11, ч.
2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на час навчання
повнолітнього сина, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Якщо рішення було проголошено
у відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду