Справа № 640/1283/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий -суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря -
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в розпорядженні
власністю та визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просить усунути
перешкоди в розпорядженні власністю -
31/100 частиною домоволодіння по АДРЕСА_1,
визнавши відповідачку такою, що
втратила право користування 31/100
частиною спірного домоволодіння.

В своїх доводах посилаються на те, що
вона на праві власності їй належить 31/100
частина домоволодіння по АДРЕСА_1. У
вказаній частині будинку постійно
проживає вона зі своєю донькою та
батьками. Також, у вказаній частині
домоволодіння була зареєстрована її
рідна сестра ОСОБА_2, яка періодично
проживала в будинку, а у вересні 2011 року
вона забрала всі свої речі і виїхала з
Харкова, не повідомив про своє місце
знаходження. З вересня 2011 року
відповідач не проживає в частині
домоволодіння, не користується ним,
ніякої хазяйської турботи про будинок
не виявляє, витрати пов'язані з оплатою
житлового приміщення та комунальних
послуг ніколи не сплачувала. Ніякого
майна, належного відповідачу в будинку
немає. Реєстрація відповідача у
частині домоволодіння позначається на
її матеріальному стані, оскільки їй
важко сплачувати комунальні послуги, у
тому числі і за відповідача, а також не
може розпорядитися своєю власністю на
свій розсуд. Відповідач втратила право
на користування житлом, у зв'язку з цим,
просить усунути перешкоди в
розпорядженні належної їй власності.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала.

Відповідач не в'явилася, про день та
місце слухання справи була повідомлена
належним чином та своєчасно, причини
неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

На підставі договору купівлі-продажу
від 13.01.1998 року, позивачка ОСОБА_1 є
власницею 31/100 частини домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в
Харківській області від 10.02.2014 року,
ОСОБА_2 зареєстрована АДРЕСА_1 з 07.09.2011
року.

Відповідно до відповіді Київського РВ
ХМУ ГУМВСУ в Х/о від 28.03.2014 року, ОСОБА_2 з
заявами про поновлення порушеного
права, вселення в домоволодіння по
АДРЕСА_1, в період часу 2011-2013 року - не
зверталась.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами
позивачки, підтвердили, що ОСОБА_2 не
проживає в спірному домоволодінні з 2011
року, з того часу вони її не бачили.
ОСОБА_4 бачив як ОСОБА_2, коли
переїжджала зі спірного домоволодіння,
вивозила свої речі.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 добровільно
виїхала з домоволодіння по АДРЕСА_1, з
вересня 2011 року, і з того часу ніякого
зв'язку з домоволодінням не
підтримувала.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України,
якщо особа не мешкає в спірному
житловому приміщенні більше шести
місяців, без поважних причин, то судом
може бути визнано особу такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового
кодексу Української РСР члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки.

Відповідачка не є членом сім'ї
позивачки.

Між позивачем та відповідачкою
відсутні будь-які договірні відносини
з приводу користування житловим
приміщенням.

У зв'язку з цим, відповідачка втратила
право користування спірною частиною
домоволодіння.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 своєю реєстрацією в спірній
частині домоволодіння створює
перешкоди в користуванні позивачеві
своєю власністю, вільним
розпорядженням частиною
домоволодіння, зокрема, вона вимушена
сплачувати за відповідачку комунальні
послуги.

У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо
усунення перешкод в розпорядженні
власністю підлягають задоволенню.

Суд, оцінивши належність, допустимість,
достатність доказів, вважає, що позовні
вимоги про визнання відповідачки
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, та усунення
перешкод у розпорядженні власністю -
підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог та на підставі наявних
у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 156 ЖК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
розпорядженні власністю - 31/100 частиною
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування 31/100 частиною
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий -