Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.

з участю представника заявника ОСОБА_1

представника Рівненської міської ради
Андрєєва Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_3, зацікавлена особа Рівненська
міська рада про встановлення факту, що
має юридичне значення, -

в с
т а н о в и в :

Представляючи інтереси ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у
якій просить встановити факт прийняття
ОСОБА_3 спадщини - домоволодіння по
АДРЕСА_1 за заповітом після смерті
своєї матері ОСОБА_4 та за законом після
смерті її батька - ОСОБА_5 шляхом вступу
в фактичне управління та володіння ним.

В заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла матір ОСОБА_3 - ОСОБА_4 10 липня 1980
року вона склала заповіт, яким належний
їй жилий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, заповіла своєму чоловіку
ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_3 в рівних долях.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, який був прописаний та постійно
проживав з 1961 року до дня смерті за
вказаною адресою. Після його смерті
залишилась спадщина, а саме це є
домоволодіння по АДРЕСА_1 Тривалий час
та на момент смерті матері ОСОБА_4,
ОСОБА_3 постійно проживала з нею через
важку хворобу. Також, після смерті
батька ОСОБА_5, ОСОБА_3 фактично
вступила в управління господарством -
домоволодінням та земельною ділянкою
на якій воно розташовано, продовжує
його утримувати до теперішнього часу.
Після смерті батьків заявник спадщину
не оформляла, проте володіє та управляє
домоволодінням і на даний час.
Покликаючись на наведене, ст. 549 ЦК
України 1963 року, просить заяву
задоволити.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 вимоги своєї
довірительки підтримав повністю,
просив їх задоволити.

Представник Рівненської міської
ради Андрєєв Р.В. проти задоволення
вимог заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що вимоги заяви
обґрунтовані та підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що
стверджується свідоцтвом про її
народження серії НОМЕР_1 виданим 09
березня 1977 року міськвідділом ЗАГС м.
Рівне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4. 10
липня 1980 року вона склала заповіт,
посвідчений нотаріусом Першої
Ровенської державної нотаріальної
контори Червук В.М., реєстровий № 3-1185,
яким належний їй жилий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, заповіла своєму
чоловіку ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_3 в
рівних долях.

Факт належності ОСОБА_4
домоволодіння по АДРЕСА_1,
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 03 липня 1961 року виданого
відділом комунального господарства
виконавчого комітету Ровенської
міської ради депутатів трудящих
Ровенської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, який
був зареєстрований та постійно
проживав з 1961 року до дня смерті за
вказаною адресою.

Після його смерті відкрилась
спадщина, до складу якого входить
домоволодіння по АДРЕСА_1

Як і на момент смерті матері
ОСОБА_4, так і на момент смерті батька
ОСОБА_5, ОСОБА_3 постійно проживала з
ними по АДРЕСА_1, після їх смерті
спадщину не оформляла, фактично
вступила в управління господарством -
домоволодінням та земельною ділянкою
на якій воно розташовано, продовжує
його утримувати до теперішнього часу.

Даний факт підтверджений в
судовому засіданні показаннями
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10

Як зазначено у п.9 інформаційного
листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» якщо виникнення
права на спадкування залежить від
доведення певних фактів, особа може
звернутись в суд із заявою про
встановлення цих фактів, яка в разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання із спадкодавцем
на час відкриття спадщини, факту
прийняття спадщини відповідно до ст. 549
ЦК (УРСР). Також, якщо спадщина
відкрилась до набрання чинності ЦК (до
01 січня 2004 року) судам слід враховувати,
що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік
дій, які свідчать про прийняття
спадщини - фактичний вступ у володіння
та управління спадковим майном.

Згідно ст. 526 ЦК України 1963 року,
місцем відкриття спадщини
визначається останнє постійне місце
проживання спадкодавця, а якщо воно
невідоме, місцезнаходження майна або
його основної частини.

Батьки заявника - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
постійно проживали по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963
року, спадкоємець прийняв спадщину,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном, або
якщо він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України,
окрім справ про встановлення фактів
визначених ч.1 цієї статті, у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Оскільки ОСОБА_3 після смерті
матері та батька право на спадщину не
оформляла, однак фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном, а саме домоволодіння по
АДРЕСА_1, суд за наведених обставин,
приходить до висновку, що її вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення, оскільки встановлення
даного факту надає останній можливість
на реалізацію та оформлення своїх
спадкових прав.

На підставі викладеного ст. 256 ЦПК
України, керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215, 259 ЦПК
України, суд, -

в и
р і ш и в :

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа
Рівненська міська рада про
встановлення факту, що має юридичне
значення - задоволити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини - домоволодіння по АДРЕСА_1 за
заповітом після смерті своєї матері
ОСОБА_4 та за законом після смерті її
батька - ОСОБА_5 шляхом вступу в
фактичне управління та володіння ним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Рогозін