Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.01.2014 року

Автозаводський районний суд м.
Кременчука в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Бойко С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
зазначаючи, що він 18.10.2008 року уклав
шлюб з ОСОБА_2 Після реєстрації шлюбу
прізвище відповідача ОСОБА_2. Від шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Сімейно-шлюбні відносини між ними
припинені з липня 2013 року по причині
відсутності взаємопорозуміння між
сторонами. Просив суд шлюб розірвати.

В свою чергу до суду звернулася ОСОБА_2
з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, зазначаючи, що 18.10.2008
року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 За час
спільного проживання ними було
придбано :

- гаражні ворота встановлені в гараж
АДРЕСА_1 вартістю 5780,32 грн.,

- цифровий фотоапарат CANON EOS 1000D EF-S 18-55 Kit
з аксесуарами до нього вартістю 4883,06
грн.

- отримано кредит в ПАТ «Банк Руский
Стандарт» використаний для потреб
сім»ї в розмірі 10347,94 грн., а всього на
загальну суму 21011,32 грн.

Просила виділити ОСОБА_1 гаражні ворота
встановлені в гараж АДРЕСА_1 вартістю
5780,32 грн., цифровий фотоапарат CANON EOS 1000D
EF-S 18-55 Kit з аксесуарами до нього
вартістю 4883,06 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 компенсацію вартості ?
частини придбаного за час шлюбу майна,
а саме : гаражних воріт, які встановлені
в гараж АДРЕСА_1 та цифрового
фотоапарату CANON EOS 1000D EF-S 18-55 Kit з
аксесуарами до нього у розмірі 5331,69 грн.
та ? частину коштів на погашення
кредиту за договором №27-50-2315 від 29.12.2012
р. укладеного з ПАТ «Банк Руский
Стандарт» у розмірі 5173,97 грн., а загалом
суму 10505,66 грн., а також судовий збір в
розмірі 229,41 грн.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги свого
довірителя підтримала у повному обсязі
і просила їх задовольнити. Зустрічний
позов ОСОБА_2 визнала частково, не
заперечувала проти виплати коштів за
фотоапарат, в іншій частині - просила
відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не
заперечувала проти розірвання шлюбу та
просила задовольнити свій зустрічний
позов посилаючись на вимоги, викладені
в заяві.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, суд
приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що 18.10.2008 року ОСОБА_1 уклав
шлюб з ОСОБА_2 Після реєстрації шлюбу
прізвище відповідача ОСОБА_2. Від шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейно-шлюбні відносини
між ними припинені з липня 2013 року по
причині відсутності взаємопорозуміння
між сторонами і з цього часу сторони
ніяких сімейних стосунків не
підтримують. Небажання підтримувати
сімейні стосунки викликане не
випадковими причинами і підтверджено в
судовому засіданні вагомими доводами.

Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути поданий одним з подружжя, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За час спільного проживання ними було
придбано :

- гаражні ворота встановлені в гараж
АДРЕСА_1 вартістю 5780,32 грн.,

- цифровий фотоапарат CANON EOS 1000D EF-S 18-55 Kit
з аксесуарами до нього вартістю 4883,06
грн.

- отримано кредит в ПАТ «Банк Руский
Стандарт» використаний для потреб
сім»ї в розмірі 10347,94 грн., а всього на
загальну суму 21011,32 грн.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання." Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60,69 СК, ч.З ст.368 ЦК), відповідно
до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути
будь-які види майна за винятком тих, які
згідно із законом не можуть їм належати
(виключені із цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартира, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо. Рівність прав
кожного із подружжя на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності (якщо інше не
встановлено домовленістю між ними) та
необхідність взаємної згоди подружжя
на розпорядження майном, що є об'єктом
права його спільної власності,
передбачено ч.1 ст.63, ч1 ст.65 СК України.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу),
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Крім того, пунктом 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року роз'яснено, що вирішуючи спори про
поділ майна подружжя, суди повинні
враховувати, що само по собі розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності подружжя на майно,
набуте за час шлюбу. Проте,
розпорядження таким майном після
розірвання шлюбу здійснюється
колишнім подружжям виключно за
взаємною згодою відповідно до положень
ЦК, оскільки в таких випадках
презумпція згоди одного з подружжя на
укладення другим договорів з
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності подружжя вже не діє.

Згідно ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування та розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначене
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Стаття 71 СК України передбачає, що
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд приймає до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Враховуючи те, що подружжям ОСОБА_1 під
час шлюбу було придбано гаражні ворота,
цифровий фотоапарат CANON EOS 1000D EF-S 18-55 Kit з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню компенсація вартості ?
частини придбаного за час шлюбу майна,
а саме : гаражних воріт, які встановлені
в гараж АДРЕСА_1 та цифрового
фотоапарату CANON EOS 1000D EF-S 18-55 Kit з
аксесуарами до нього у розмірі 5331,69 грн.

Вимога ОСОБА_2 щодо виплати їй ? частини
коштів на погашення кредиту за
договором №27-50-2315 від 29.12.2012 р.
укладеного з ПАТ «Банк Руский
Стандарт» у розмірі 5173,97 грн. не
підлягає до задоволення, оскільки
договір укладений одним із подружжя
створює обов»язки для другого з
подружжя в разі, якщо його укладено в
інтересах сім»ї, а одержане за цим
договором майно фактично використане
на задоволення потреб сім»ї. Договір
укладений одним із подружжя за яким
майно використане не на задоволення
потреб сім»ї, а на інші потреби не
створює обов»язку для іншого подружжя.

Позивачем по зустрічному позову ОСОБА_2
не надано в судовому засіданні
кредитного договору, первинних
документів, які б підтверджували
отримання кредиту.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208,209,212-215,218
ЦПК України, ст.ст. 60, 69-71, 104,105,110, 112
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 18.10.2008 року в
Центральному відділі ДРАЦС
Кременчуцького МУЮ у Полтавській
області, актовий запис №926 між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
ОСОБА_2 - встановити ОСОБА_2.

Шлюб вважати розірваним з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ майна - задовольнити
частково.

Розділити спільне майно подружжя,
виділивши ОСОБА_1 гаражні ворота
встановлені в гараж АДРЕСА_1 вартістю
5780,32 грн., цифровий фотоапарат CANON EOS 1000D
EF-S 18-55 Kit з аксесуарами до нього
вартістю 4883,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію вартості ? частини
придбаного за час шлюбу майна, а саме :
гаражних воріт, які встановлені в гараж
АДРЕСА_1 та цифрового фотоапарату CANON EOS
1000D EF-S 18-55 Kit з аксесуарами до нього у
розмірі 5331,69 грн.

В іншій частині позовних вимог
зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга, подана
після закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя: