АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/636/К/13
суддя Тимошенко Т. І.
Суддя-доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

при секретарі - Бевзі М. О.

За участю: представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"ЄВРАЗ Суха Балка" на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 27 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" про відшкодування моральної
шкоди, завданої смертю працівника
внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_4, звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" (надалі - ПАТ "Євраз Суха Балка")
про стягнення моральної шкоди. В
обгрунтування позову зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5,
який з 1989 року по 2004 рік працював на ш.
Фрунзе та якому було встановлено
професійне захворювання.

Смертю члена їй заподіяна
моральна шкода, тому просила суд
стягнути з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" 220 000
грн.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_4
моральну шкоду, завдану внаслідок
смерті чоловіка у зв'язку з професійним
захворюванням у розмірі 22 000 грн. без
урахування утримання податку з доходів
фізичних осіб. Стягнуто з відповідача
на користь держави судовий збір в сумі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ "Євраз Суха
Балка" ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушенням норм
матеріального та процесуального права.
На думку відповідача, суд не звернув
уваги, що виниклі правовідносини між
сторонами регулюються спеціальним
законом - Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності"; зазначеним законом
відшкодування заподіяної моральної
шкоди передбачено лише потерпілим, а
не членам їх сім'ї, а тому позивач не має
право на відшкодування моральної шкоди
у даних правовідносинах; не
встановлено факт заподіяння моральної
шкоди і факт спричинення моральної
шкоди не підтверджений доказами,
розмір моральної шкоди значно
завищений.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції під час розгляду справи, з
03.07.1989 року по 02.02.2004 року чоловік
позивача ОСОБА_5 працював на ш. ім.
Фрунзк ПАТ "Євраз Суха Балка" підземним
прохідником та учнем електрослюсаря у
підземних умовах праці.

Згідно Акту № 21 розслідування
професійного захворювання від 02.06.2003
року (а.с. 4-5), причиною виникнення
професійного захворювання є тривалий
час роботи у шкідливих умовах
несприятливого мікроклімату та
підвищеної запиленості повітря.

Відповідно копії свідоцтва про
смерть (а.с. 3), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно довідки КЗ «Обласний центр
медико-соціальної експертизи» № 0000064
(а.с. 6), причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням
встановлено.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що відповідач винен у
виникненні у померлого ОСОБА_5
професійного захворювання, під час
праці на підприємстві, в результаті
якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку , що внаслідок смерті ОСОБА_5,
позивачу ОСОБА_4, як дружині померлого,
було завдано моральну шкоду, яка
підлягає відшкодуванню відповідачем
на підставі ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду відповідає встановленим
обставинам, матеріалам справи і є
обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині) , батькам
(усиновлювачам), дітям, а також особам,
які проживали з нею однією сім'єю ,
згідно ч.1 ст.1168 ЦК України.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції відповідно до ст.ст. 213,214 ЦПК
України правильно визначився з
характером правовідносин, оскільки
дружина померлого має право на
відшкодування моральної шкоди з
підстав, передбачених ст.ст.1167, 1168 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що суд при вирішенні спору не
вірно застосував матеріальний закон,
на думку відповідача, зобов'язаний був
застосувати ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", є безпідставними та не
ґрунтуються на законі.

Не приймає до уваги колегія суддів
посилання на те, що не встановлено
факту заподіяння моральної шкоди,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач після смерті
близької людини - чоловіка зазнає
моральних страждань, в неї порушився
звичайний спосіб життя, чоловік був для
неї опорою, надією та моральною
підтримкою.

Погоджується колегія суддів й з
розміром моральної шкоди стягнутої з
відповідача на користь позивача,
оскільки судом взято до уваги
роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" щодо
визначення розміру моральної шкоди
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) та визначено розмір
моральної шкоди з урахуванням душевних
страждань позивача.

Інші доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгодою з висновками суду по їх
оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
бути підставою для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: