ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р. Дарницький
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінясян С.Г., з участю:
позивача ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3, представника третьої особи
Шевченко Н.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у
справах дітей Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації, про
визначення місця проживання
малолітніх дітей з матір'ю, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_1 про відібрання
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та визначення місця його проживання з
матір'ю.

З урахуванням змін, внесених в судовому
засіданні, ОСОБА_2 заявила остаточну
вимогу про визначення місця проживання
двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю за адресою:
АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований наступним. З
ОСОБА_1 вони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1993 р.
Від шлюбу вони мають повнолітню дочку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та двох малолітніх
дітей: дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя
у них не склалося і фактично їх сім'я
розпалася близько двох з половиною
років тому. У кінці вересня 2013 р.
відповідач добровільно виїхав із
квартири АДРЕСА_1, а вона залишилася
мешкати у вказаній квартирі разом з
дітьми. Рішеннями суду від 12 листопада
2013 р. шлюб між нею та відповідачем
розірвано та з останнього на її користь
стягнуто аліменти на утримання дітей. У
позові про розірвання шлюбу відповідач
зазначав, що після розірвання шлюбу
діти будуть проживати з матір'ю, проте у
жовтні він забрав молодшого сина під
приводом відвідування стоматолога і не
повертав його до 23 жовтня. Весь цей час
вона була позбавлена можливості
бачитись та спілкуватись з сином, при
цьому відповідач наполягав, що дитину
не поверне. Вона ніколи не забороняла
відповідачу бачитися з сином і
проводити з ним вільний час, а до дочки
ОСОБА_7 батько ставиться байдуже, не
бажає спілкуватися з нею по телефону, а
їх зустрічі закінчуються лайкою. Після
зустрічей з батьком дочка плаче і
скаржиться на його образи і погрози
щодо виселення їх з квартири. ОСОБА_2
посилається на те, що малолітні діти не
можуть бути розлучені зі своєю матір'ю.
Діти постійно мешкають разом з нею і
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1,
люблять один одного та свою старшу
сестру, допомагають один одному у
навчанні, спільно виконують домашні
обов'язки. Діти прихильні до неї, у них
існують теплі довірительні стосунки і
розлука з матір'ю та зміна звичного
способу життя буде для них стресом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_3 позов підтримали
пославшись на обставини, викладені в
позовній заяві та доповненнях до неї.

Відповідач ОСОБА_1 подав письмову заяву
про визнання позову та розгляд справи
за його відсутності.

Представник служби у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації Шевченко Н.В.
підтримала висновки органу опіки та
піклування про доцільність визначення
місця проживання дітей разом з матір'ю.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника та представника органу
опіки та піклування, дослідивши
письмові докази, суд вважає
встановленими наступні обставини і
визначені відповідно до них
правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1993 р.
(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох
дітей: дочок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7, 8).

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 12 листопада 2013 р. шлюб
між сторонами розірвано (а.с. 41).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 листопада 2013 р. із ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_6 в
розмірі 600 грн. на кожну дитину дітей до
досягнення ними повноліття (а.с. 42-43).

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо з вересня 2013 р., при
цьому малолітні діти залишилися з
матір'ю і мешкають у квартирі АДРЕСА_1, а
з батьком вони періодично
зустрічаються.

Оскільки сторони не дійшли згоди, з ким
будуть проживати малолітні діти, спір
підлягає вирішенню судом.

Відповідно до положень ст. 161 Сімейного
кодексу України при вирішенні спору
щодо місця проживання дитини суд бере
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особисту прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою
резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної
Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р.,
визначено принцип, згідно якого
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена з своєю матір'ю.

Судом встановлено, що сторони мають у
власності трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, оформлену на відповідача (а.с.
12), у якій зареєстроване місце
проживання сторін та трьох їх дітей
(а.с. 11).

Згідно з даними акту обстеження умов
проживання у вказаній квартирі
створені зразкові
матеріально-побутові умови та
забезпечений достатній рівень
комфорту для проживання дітей.

Позивач належним чином ставиться до
виконання своїх батьківських
обов'язків, позитивно характеризується
за місцем роботи, не має шкідливих
звичок.

Діти прихильні до матері і бажають
проживати з нею, що було враховано при
наданні органом опіки і піклування
висновків щодо доцільності визначення
місця проживання дітей з матір'ю.

Виключних обставин, які б були
перешкодою для залишення малолітніх
дітей з матір'ю, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини та
визнання відповідачем позову, суд
вважає обґрунтованим позов ОСОБА_2 і
визначає місце проживання малолітніх
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з матір'ю, вважаючи, що
таке рішення відповідає інтересам
дітей, що при вирішенні даного спору є
визначальним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: