Справа № 351/1836/13-ц
Провадження № 22-ц/779/53/2014
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря
Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Снятинської районної
державної адміністрації про визнання
незаконними дій органу опіки і
піклування за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Снятинського
районного суду від 31 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Снятинського районного суду
від 31 жовтня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Снятинської РДА про визнання
незаконними дій органу опіки і
піклування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість судового рішення, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим, просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким її позов задовольнити.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не врахував того,
що орган опіки та піклування встановив
всі підстави для позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, які
передбачені ст.164 СК України (не
цікавиться життям та навчанням своєї
дитини, не спілкується з донькою, не
займається духовним розвитком дитини,
не надає жодної допомоги на утримання
доньки, не виконує батьківських
обов'язків та свідомо ухиляється від
них), однак, при цьому, надав висновок
про недоцільність позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав, нічим його не
обґрунтувавши. А тому, дії органу опіки
і піклування Снятинської РДА є
неправомірними.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам щодо законності та
обґрунтованості.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що орган опіки та піклування,
даючи висновок про відмову в
позбавленні батьківських прав ОСОБА_3
щодо неповнолітньої ОСОБА_4, відповідно
до вимог ст.19 СК України, діяв в межах
компетенції і не порушував вимог
закону та прав позивача, а протилежного
вона не довела.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Відповідно
ст.16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Захист цивільних
прав - це передбачені законом способи
охорони цивільних прав у разі їх
порушення чи реальної небезпеки такого
порушення. Під способами захисту
суб'єктивних цивільних прав розуміють
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на порушника. Загальний перелік таких
способів захисту цивільних прав та
інтересів визначений у ст.16 ЦК України.
Отже, власник порушеного права може
скористатися не любим, а цілком
конкретним способом захисту свого
права.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав тільки згідно
рішення суду та за наявності підстав,
перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.4 ст.19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому, суд може не погодитися з
висновком органу опіки та піклування,
якщо він є недостатньо обґрунтованим,
суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19
СК України).

Як вбачається з матеріалів
справи, висновком органу опіки та
піклування Снятинської РДА №255/04-01 від
31.05.2013 року на підставі звернення
Снятинського районного суду, було
надано рекомендацію щодо
недоцільності позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав (а.с.3-4).

Рішенням Снятинського районного
суду від 09.07.2013 року, яке набрало
законної сили, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа служба у справах дітей
Снятинської РДА, про позбавлення
батьківських прав. Одним з доказів,
який досліджував суд при розгляді
даної справи, був висновок органу опіки
та піклування Снятинської РДА №255/04-01
від 31.05.2013 року. Однак, остаточне
рішення судом було прийнято на
підставі сукупності усіх доказів,
зібраних по справі (а.с.5).

Із зазначених ОСОБА_2 підстав та
предмету позову вбачається, що
предметом позову стала фактично
правомірність складання органом опіки
та піклування Снятинської РДА висновку
про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 щодо дочки
ОСОБА_4

Оскарження дій посадових осіб
щодо складання висновку, так і самого
висновку, який не встановлює будь-яких
обов'язків, крім рекомендації щодо
особи, яка може бути позбавлена
батьківських прав, не передбачено
чинним законодавством в якості способу
захисту порушеного права. Єдиним
органом, який може прийняти рішення
щодо позбавлення конкретної особи
батьківських прав є суд для якого
висновок органу опіки та піклування не
є обов'язковим та носить
рекомендаційний характер.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що орган опіки і
піклування Снятинської РДА при наданні
висновку №255/04-01 від 31.05.2013 року діяв в
межах своєї компетенції, а позивач не
надав доказів того, яким чином висновок
органу опіки і піклування порушив її
права чи інтереси. Крім того, ОСОБА_2 не
позбавлена права у майбутньому за
наявності підстав, передбачених
законом, звертатись до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції обставини справи
з'ясовано всесторонньо і повно та
ухвалено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
обґрунтованості якого доводи
апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду
від 31 жовтня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук