справа № 2-956/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року

Залізничний районний суд міста Львова

в складі: головуючого - судді - Іванюк
І.Д.

при секретарі с/з -
Журавльовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
ОСОБА_2 на бездіяльність начальника
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва
Андрія Олеговича, зацікавлена особа:
ОСОБА_4 з примусового виконання
виконавчих листів, виданих Залізничним
районним судом м. Львова від 05.08.2010 р. за
№ 2-956/2010 та від 01.10.2013 року за № 462/1690/13ц, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою,
в якій просить визнати незаконною
бездіяльність начальника Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва Андрія
Олеговича, зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 05.08.2010 р. за № 2-956/2010
та від 01.10.2013 року за № 462/1690/13ц. В
обґрунтування скарги посилається на
те, що на виконанні Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ знаходились вказані
виконавчі листи про стягнення із
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь
аліментів у розмірі 250 грн. щомісячно,
починаючи із 07.05.2009 р. та у розмірі 300
грн. щомісячно, починаючи із 28.02.2013 р.
Державним виконавцем Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Сахман Х.В. було
складено розрахунок заборгованості
від 25.06.2012 р. за підписом начальника
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва
Андрія Олеговича, відповідно до якого
заборгованість ОСОБА_5 перед нею по
виконавчому листу від 05.08.2010 р. за №
2-956/2010 становить 6500 грн., однак жодних
дій для своєчасного та правильного
виконання рішення суду та стягнення
вказаного боргу начальник
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ не
вчинив. На її неодноразові звернення,
12.02.2014 р. нею було отримано лист від
начальника Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Іваніва А.О. від 05.02.2014 р. про те, що
29.01.2014 р. на виклик державного виконавця
з'явився боржник ОСОБА_5 та зобов"язався
сплатити заборгованість протягом 3
місяців. Вона неодноразово зверталась
до Головного управління юстиції у
Львівській області та Міністерства
юстиції України із скаргами на
бездіяльність начальника Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ, однак такі були
безрезультатними. На підставі ч. 2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» просила скаргу
задоволити.

Представник скаржника у судовому
засіданні скаргу підтримав з
аналогічних підстав.

Представник суб'єкта оскарження в
судове засіданні не з"явився, подав
писмові заперечення, у яких просив
відмовити у скарзі, оскільки
заборгованість на даний час погашена.

Боржник у судове засідання не з"явився,
належним чином був повідомлений судо
про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані по справі
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішеннями, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про
виконавче провадження" контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби. Начальник відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час виконання
рішень має право у разі, якщо вони
суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» ержавний
виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику: у разі якщо виконавчий
документ уперше надійшов для
виконання; за заявою сторін
виконавчого провадження; у разі
надсилання постанови до адміністрації
підприємства, установи, організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця для проведення
відрахування із заробітної плати
(доходів), пенсії та стипендії боржника;
у разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з надходженням
виконавчого документа за належністю до
іншого органу державної виконавчої
служби; за власною ініціативою; в інших
передбачених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у Залізничному ВДВС ЛМУЮ
знаходяться 2 виконавчих листи, видані
Залізничним районним судом м. Львова
від 05.08.2010 р. за № 2-956/2010 та від 01.10.2013
року за № 462/1690/13ц про стягнення із
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів.

На підставі постанови начальника
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва
Андрія Олеговича від 08.03.2014 р. вказане
виконавче провадження передане
старшому державному виконавцю
Драмбяну А.С.

З розрахунку боргу від 01.02.2014 р.
вбачається, що сума боргу ОСОБА_5 станом
на 01.02.2014 р. становить 6250 грн., яка станом
на 21.03.2014 р. перерахована ним на рахунок
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ.

З акту державного виконавця Сахман Х.В.
від 23.01.2014 р. вбачається, що при виході
на адресу: АДРЕСА_1 за місце проживання
стягувача у присутності ОСОБА_4, ОСОБА_2,
дільничного інспектора Сикоцинського
Р.В. остання ствердила, що претензій до
ОСОБА_5 по сплаті поточних аліментів не
має.

За таких обставин із наведеного
вбачається, що виконавцями
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ та
начальником Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ вжито заходів для виконання
рішень Залізничного районного суду м.
Львова, а тому підстав для задоволення
скарги та визнання дій начальника
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва
Андрія Олеговича немає, як і немає
підстав для зобов'язання його стягнути
із боржника вказану заборгованості.

Керуючись ст.ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК
України, Законом України „Про
виконавче провадження", -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на
бездіяльність начальника Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Іваніва Андрія
Олеговича, зацікавлена особа: ОСОБА_4 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 05.08.2010 р. за № 2-956/2010
та від 01.10.2013 року за № 462/1690/13ц
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти з днів з дня її
проголошення до апеляційного суду
Львівської області. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя