АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3367/14
Головуючий І інстанції - Єрмоленко В.Б.
Справа №639/2285/13ц
Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Кукліної Н.О.,

Кокоші В.В.,

при секретарі
Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 24 березня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 у березні 2013 року звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1

На обґрунтування позову ОСОБА_4
посилалась на те, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
25 грудня 2012 року після смерті її
чоловіка - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона є власником 2/3
вказаної квартири, відповідачу
належить 1/3 частина квартири
відповідно свідоцтва про право
власності на житло від 27 червня 1995 року
та рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 1 березня 2010 року.

Зазначивши, що вона користується лише
кімнатою площею 15,1 кв.м, а відповідач
кімнатами площею 14,7 кв.м та 9,8 кв.м, що не
відповідає їх часткам у праві
власності на трикімнатну квартиру, з
урахуванням уточнення позовних вимог у
січні 2014 року на підставах висновків
судової будівельно-технічної
експертизи від 6 березня 2013 року ОСОБА_4
просила суд виділити в її користування
дві житлові кімнати площею 15,1 кв.м, 9,7
кв.м, веранду площею 7,1 кв.м, відповідачу
житлову кімнату площею14,7 кв.м, а
коридор кухню та санвузол залишити у
загальному користуванні.

Відповідач заперечував проти позову з
посиланням на те, що у квартирі з 1994
року мешкає, зареєстрована його дочка
ОСОБА_6 та неможливість їх спільного
проживання в одній кімнаті.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Харкова від 24 березня 2014 року позов
ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі
заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з
посиланням на безпідставність позову
ОСОБА_4 встановлення порядку
користування квартирою без залучення
до участі у справі ОСОБА_6 в порушення
вимог процесуального права та
ухвалення рішення без додержання вимог
ст..50 ЖК України про недопустимість
вселення в одну кімнату осіб різної
статі, рішення районного суду просить
скасувати, новим рішенням у позові
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія вирішила апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відповідно до ст..308 ЦПК України
відхилити, рішення районного суду
залишити без змін з наступного

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що трикімнатна
квартира АДРЕСА_1 була приватизована у
червні 1995 року відповідно Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду». ОСОБА_3, згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 27 червня 1995 року з урахуванням
визначення частки кожного при
приватизації рішенням Жовтневого
районного суду м.Харкова від 1 березня
2010 року, належить 1/3 частина квартири.
Вказаним рішенням суду також визнано
право власності ОСОБА_5 на 2/3 частини.

ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 4
грудня 2009 року до його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та за його заповітом
отримала свідоцтво про право на
спадщину 25 грудня 2012 року та
зареєструвала право власності на 2/3
частини квартири 25 січня 2013 року.

Згідно до ч.1 , 3 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Спірна квартира має 39,5 кв.м житлової
площі, яка складається із трьох
ізольованих житлових кімнат площею 14,7
кв.м, 15,1 кв.м та 9,7 кв.м. ОСОБА_3
відповідно його частки має право на 13,2
кв.м житлової площі квартири, ОСОБА_4 -
26,3 кв.м

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 6
грудня 2013 року поділ квартири між
співвласниками у відповідності до їх
часток технічно неможливо.

За таких обставин, з урахуванням
заявлених ОСОБА_4 вимог про
встановлення порядку користування
квартирою по 4 варіанту експертного
висновку, суд дійшов висновку про
можливість надання в користування
відповідачу житлової кімнати площею 14,7
кв.м, що перевищує його ідеальну частку
на 1,5 кв.м, а ОСОБА_4 надати в окреме
користування дві житлові кімнати
площею 15,1 кв.м та 9,7 кв.м та веранди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
колегія відхиляє як безпідставні та
необґрунтовані виходячи із того, що за
ч.1 ст.50 ЖК України не допускається
вселення в одну кімнату осіб різної
статі при наданні житла у державному
житловому фонді, а з урахуванням змісту
та характеру спірних правовідносин
незалучення у якості третьої особи
ОСОБА_6, дочки відповідача, яка
зареєстрована за адресою спірної
квартири не є підставою до скасування
рішення та відмови у позові
співвласника квартири.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.
303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 24 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді