Справа № 525/376/13-ц
Провадження № 2/525/4/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого судді Лисенко Н.В.,
при секретарі Хоменко М.М.., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду сел. Велика Багачка Полтавської
області цивільну справу за позовом
Полтавської міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Полтавській області до
ОСОБА_1 про приведення території
заказника у попередній стан, -

в
с т а н о в и в :

Полтавський міжрайонний прокурор
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Полтавській області,
посилаючись на ст. 45 ЦПК України
звернувся 10 квітня 2013 року до
Великобагачанського районного суду
Полтавської області з позовною заявою
до ОСОБА_1 про приведення території
заказника у попередній стан.

З позовної заяви вбачається, що при
проведенні Полтавською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
перевірки встановлено, що влітку 2012
року ОСОБА_1 на території ландшафтного
заказника місцевого значення
"Байраківський", створеного на підставі
рішення 22 сесії 5 скликання Полтавської
обласної ради від 28.08.2009 року, на
стариці р. Псел в районі с. Затон
Великобагачанського району
Полтавської області без відповідного
дозволу та погодження було здійснено
будівництво глухої підпорної греблі. В
результаті будівництва греблі рівень
води у стариці піднявся на 1 м.

В позові Полтавський міжрайонний
прокурор вказує, що своїми діями ОСОБА_1
порушив вимоги ст. 7 Закону України "Про
природно-заповідний фонд", ст. 86 Водного
кодексу України, ст. 49 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Тимчасового порядку
ведення рибного господарства і
здійснення рибальства" та ст. 9.14, 9.14.4
Правил промислового рибальства,
затверджених наказом Державного
комітету рибного господарства України
18 березня 1999 року, № 33. Дані порушення
чинного законодавства України були
зафіксовані актом обстеження,
проведеного комісією у складі
спеціалістів Державної екологічної
інспекції у Полтавській області,
Полтавського обласного управління
водних ресурсів, Головного управління
Полтавадержрибоохорона та Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища Полтавської
області від 7 серпня 2012 року за № 07-20-138.
Крім того, постановою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 14 вересня 2012
року відповідач ОСОБА_1 був підданим
адміністративному стягненню за ст. 91
КУпАП за незаконне будівництво даної
підпірної греблі. Однак, не дивлячись
на заходи вжитті Державною екологічною
інспекцією в Полтавській області,
незаконно збудована ОСОБА_1 на стариці
гребля не ліквідована.

В зв'язку з цим Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері Венгер С.В.
звернувся до суду із позовною заявою, в
якій просив суд привести старицю р.
Псел в попередній стан, зобов'язавши
при цьому відповідача ОСОБА_1
ліквідувати незаконно збудовану
підпірну греблю на стариці р. Псел та
стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 19 квітня 2013 року
було відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні 7 травня 2013
року до початку розгляду справи по
суті відповідач ОСОБА_1 заявив
клопотання про залучення до участі в
справі в якості третьої особи на
стороні відповідача Госпрозрахункове
мисливсько-рибальське підприємство
Полтавської обласної організації УТМР.

Ухвалою суду від 7 травня 2013 року
клопотання відповідача ОСОБА_1 було
задоволено, залучено до участі в справі
в якості третьої особи
Госпрозрахункове
мисливсько-рибальське підприємство
Полтавської обласної організації УТМР
( а.с.29).

В судовому засіданні 1 червня 2013
року представник відповідача адвокат
ОСОБА_4 подав до суду клопотання ОСОБА_1
про залучення до участі в справі в
якості третьої особи
Великобагачанської селищної ради
Полтавської області, оскільки земельна
ділянка, на якій збудована підпірна
гребля знаходиться на його думку в
комунальній власності
Великобагачанської селищної ради та
заперечення на позовну заяву
Полтавської міжрайонної прокуратури, в
яких просив суд відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Ухвалою суду від 1 червня 2013 року (
а.с. 45) було залучено до участі в справі
в якості третьої особи
Великобагачанську селищну раду
Полтавської області.

Також за клопотаннями осіб, які
беруть участь в справі, в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, залучено
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Полтавській області (після
реорганізації Департамент з питань
нафтогазового комплексу,
промисловості, екології та природних
ресурсів), відділ Держземагентства у
Великобагачанському районі
Полтавської області , ТОВ
«Багачанське» та Великобагачанську
районну державну адміністрацію.

В судових засіданнях прокурор
позовну заяву, подану в інтересах
Державної екологічної інспекції у
Полтавській області , підтримав,
посилався на обставини викладені в
позові та просив суд їх задовольнити.

Представник Державної екологічної
інспекції в Полтавській області в
судові засідання не з'явився, не
зважаючи на те, що явка представника
була визнана обов'язковою. Від
інспекції надходили заяви про розгляд
справи у відсутність представника
Держекоінспекції.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_4 позов не визнали та
просили суд відмовити в задоволенні
позовних вимог Державній екологічній
інспекції у Полтавській області в
повному обсязі, до суду подали
заперечення щодо позову.

Представники третіх осіб
госпрозрахункового
мисливсько-рибальського підприємства
Полтавської обласної організації УТМР
Ребрик М.М. та Великобагачанської
селищної ради Полтавської області
Писаренко А.А., ТОВ «Багачанське»
Журавель В.П., відділу
Держземагентства у
Великобагачанському районі
Полтавської області,
Великобагачанської районної державної
адміністрації Нагога А.А. не
наполягають на задоволенні позову.

Представник державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Полтавській
області (після реорганізації
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів) в судове засідання
не з'явився, заперечень щодо позову не
подав, про час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представників третіх осіб, показання
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
Полтавської міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Полтавській області до
ОСОБА_1, треті особи Госпрозрахункове
мисливсько-рибальське підприємство
Полтавської обласної організації УТМР,
Великобагачанська селищна рада
Полтавської області, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища В Полтавській
області (після реорганізації
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів) ), відділ
Держземагентства у
Великобагачанському районі
Полтавської області , ТОВ
«Багачанське» та Великобагачанська
районна державна адміністрація про
приведення території заказника у
попередній стан задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно ч.2 ст. 3 ЦПК України у
випадках встановлених законом до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права свободи та
інтереси інших осіб або державні чи
суспільні інтереси.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що
рішенням двадцять другої сесії п'ятого
скликання Полтавської обласної ради
від 28 серпня 2009 року було оголошено
ландшафтним заказником місцевого
значення «Байраківський» територію
Великобагачанського району по лівому
берегу р. Псел між селищем Велика
Багачка та селами Затон і Байрак
площею 776 га (а.с. 5). З додатку до цього
рішення вбачається, що він переданий
під охорону Великобагачанській
селищній раді - 642,5 га та ТОВ
«Багачанське» - 127,5 га. В рішенні
зазначено, що Великобагачанській
районній державній адміністрації в
термін до 1 грудня 2009 року необхідно
забезпечити внесення відповідних змін
в плани землеустрою та
земельно-кадастрової документації
згідно з встановленим законодавством
порядку, а також спільно з власниками і
землекористувачами земельних ділянок
визначити та встановити межі в натурі (
на місцевості) із встановленням
інформаційно-охоронних та межових
охоронних знаків загально прийнятого
зразка.

В цій частині рішення сесії
від 28.09.2009 року не виконано до цього
часу.

На виконання п. 6 цього рішення
наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища
27.10.2009 року № 66 затверджено Положення
про ландшафтний заказник місцевого
значення «Байраківський» .

З пункту 1.7 Положення
вбачається , що межі заказника
виносяться в натурі (на місцевості) з
встановленням необхідних державних
інформаційно-охоронних знаків та інших
знаків затвердженого зразка. З п. 1.9
цього положення вбачається, що межі
заказника наносяться на
планово-картографічному матеріали
органів Державного Комітету України із
земельних ресурсів на місцях
землекористувача і землевласника.

Вимоги, зазначені в п.п. 1.7,
1.9, також до цього часу не виконані.

Представник селищної ради
Писаренко А.А. в судовому засіданні
30.10.2013 року суду пояснив, що землі
створеного заказника селищній раді не
передано і за ними не рахуються.
19.06.2013 року сесія селищної ради
вирішила, розглянувши колективне
звернення громадян від 17.06.2013 року та
припис Державної екологічної
інспекції у Полтавській області, « дати
дозвіл на виготовлення
проектно-кошторисної документації по
будівництву водопропускної споруди на
стариці р. Псьол с. Затін
Великобагачанського району
Полтавської області.» Ця документація
не виготовлена до цього часу через
відсутність коштів.
Великобагачанська селищна рада не має
можливості замовити
проектно-кошторисну документацію, бо
земля на якій потрібно побудувати цю
споруду не передана селищній раді і
замовлення такої документації на думку
представника буде порушенням
бюджетного законодавства з боку
селищної ради.

З відповіді на запит суду начальника
відділу Держземагенства України у
Великобагачанському районі
Полтавської області № 01-06-10/62 від 30.01.2014
року вбачається, що земельна ділянка
водного фонду, на якій збудовано
спірну глуху підпірну греблю,
відповідно державної статистичної
звітності (форми 6-зем) рахується за
землями, не наданими у власність та
користування за межами населених
пунктів на адмінтериторії
Великобагачанської селищної ради.
Технічна документація на ландшафтний
заказник «Байраківський» відсутня,
межі заказника не встановлені,
земельна ділянка визначена під
заказник «Байраківській» не внесена в
базу даних Національної кадастрової
системи.

Всі ці обставини підтвердила
в судовому засіданні представник
відділу Держземагенства України у
Великобагачанському районі
Полтавської області Фелоненко О.М. та
державний реєстратор Пєвнева Я.С.

Судом оглянутий
планово-картографічний матеріал
перерозподілу земель
Великобагачанської селищної ради за
1996 рік, наданий для огляду
представником відділу Держземагенства
України у Великобагачанському районі
Полтавської області Фелоненко О.М. на
запит суду, викопіювання ( а.с.а.с. 103, 113)
відповідають цьому планово-
картографічному матеріалу.

При таких обставинах коли
протягом чотирьох років не виконано
рішення двадцять другої сесії п'ятого
скликання Полтавської обласної ради
від 28 серпня 2009 року стосовно внесення
відповідних змін в плани землеустрою
та земельно-кадастрової документації
згідно з встановленим законодавством
порядку та спільно з власниками і
землекористувачами земельних ділянок
не визначені та не встановлені межі в
натурі ( на місцевості) із
встановленням інформаційно-охоронних
та межових охоронних знаків загально
прийнятого зразка, суд приходить до
висновку, що при розгляді даної справи
не має підстав посилатися на те, що
спірна глуха підпірна гребля
побудована в ландшафтному заказнику
місцевого значення «Байраківський».

Сама викопировка, надана суду
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Полтавській області ( а.с. 113) не може
свідчити про находження даної
споруди в ландшафтному заказнику.

З акту № 07-20-138 від 7 серпня
2012 року при проведенні обстеження в
частині дотримання вимог
природоохоронного законодавства
вбачається, що жителі с. Затон
Великобагачанського району висловили
претензії до будівництва дамби, в
результаті чого вода в річці піднялася
до 1 м., що на їх думку негативно впливає
на річку (а.с.а.с. 8-9).

З протоколу про
адміністративне правопорушення № 000662
від 7 серпня 2012 року, складеного
старшим державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Скляренком М.І. вбачається,
що ОСОБА_1 при проведенні ремонту
грунтового шляху в межах ландшафтного
заказника місцевого значення
"Байраківський" в с. Затон
Великобагачанського району побудував
підпорну греблю, що призвело до
підняття рівня води на 1 м. (а.с.10). В
своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що з
правопорушенням згодний.

Постановою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 14 вересня 2012
року ОСОБА_1 був притягнутим до
адміністративної відповідальності за
ст. 91 КУпАП та на нього накладено
стягнення у вигляді штрафу в сумі 170
грн. (а.с.11), який він сплатив 14 вересня
2012 року (а.с.12).

Відповідно до ч. 4 ст.. 61 ЦПК
України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Однак в постанові суду хоча і
зазначено, що ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, передбачене ст. 91
КУпАП, але зі змісту постанови не
вбачається, які саме неправомірні
дії, вчинені ОСОБА_1, суд визнав
встановленими і за які останній
підданий адміністративному стягненню
за ч. 1 ст. 91 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1
пояснив, що під час проведення
перевірки уже була розпочата робота
по створенню громадського об'єднання
«Рибачок» і вирішувалося питання щодо
призначення його головою цього
об'єднання. Тому під час проведення
перевірки за скаргами мешканців с.
Затін Великобагачяанського району
він з метою припинення конфлікту
погодився на те, щоб відносно нього
було складено протокол. Ніяка гребля
ним не будувалася, він поряд з
іншими рибаками - любителями
упорядковував проїзд через канаву (
рівчак), який не є старицею річки
Псьол, а утворився через паводкові
води декілька років тому. Про те, що
створено ландшафтний заказник
«Байраківській» ні йому, ні іншим
рибакам не було відомо.

Той факт, що проводився ремонт
грунтової дороги, зазначено
безпосередньо і в протоколі про
адміністративне правопорушення, на
який посилається позивач.

Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_13
підтвердили той факт, що приймали
участь в ремонті грунтової дороги
через рівчак між озером Затін і річкою
Псьол. Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що
крім них з ОСОБА_1 дорогу підсипали
більш двадцяти рибаків-любителів.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що в 1970
році в цьому місці була ґрунтова
дорога, яка вела в с. Литвинівку, в тому
місці, де в даний час утворилася канава
було пониження дороги, а в останні
роки утворилася канава. Він пам 'ятає,
що в 90-х роках минулого століття в
цьому місці був місток, а потім
насипали грунтову дорогу, яку щорічно
після паводку підсипали. Це місце не є
старицею річки Псьол, а є звичайною
канавою. Влітку 2012 року цю грунтову
дорогу не побудували, а лише підсипали.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що канава
на місці балки утворилася останнім
часом. Раніше тут була дорога, це не
стариця річки Псьол.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_14 підтвердили, що на місці канави
(рівчака) раніше була невелика
балка,проходила дорога, це не стариця
річки Псьол, в 1974-1976 роках будувався
шлюз і проводилися меліоративні
роботи, під час їх проведення по цій
грунтовій дорозі їздили автомобілі,
при будівництві зрошувальної системи
було знищено первинне русло річки
Псьол ( стариця ), а канава на місці
балки утворилася пізніше і в іншому
місці. Вони безпосередньо працювали
на будівництві зрошувальної системи.
Зараз всі труби з землі викопані і
зрошувальної системи не існує. ОСОБА_14
надав суду фотокопію трудової книжки,
з якої вбачається, що з 29.07.1975 року і по
01.10.1977 року він працював
слюсарем-монтажником Полтавського
СМУ-39 «Полтававодстрой».

Ці показання свідків
узгоджуються з поясненнями
представника відділу Держземагенства
у

Великобагачанськом у районі
Полтавської області Фелоненко О.М., яка
суду показала, що вже на плані
перерозподілу земель 1996 року
значиться не річка , а о. Затін, яке не є
старицею річки Псьол. До винесення меж
заказника в натурі, проведення
інвентаризації земель відсутні
підстави визначити, що в позові їде
мова про територію, яку охоплює
ландшафтний заказник «Байраківський».

Отже суду не надані
позивачем належні докази щодо
побудови глухої підпорної греблі на
стариці ( первинному руслі) річки Псьол
в межах ландшафтного заказника
«Байраківський».

Під час проведеної перевірки,
акт якої наданий позивачем як
письмовий доказ по справі

( а.с.10), встановлено, що «на даний
час вказана підпорна гребля не має
негативного впливу на навколишнє
середовище. А при її руйнуванні в даний
час буде мати негативний вплив
пониження води на 1 м, оголить
прибережну смугу га 20-50 м, що призведе
до її перегрівання, цвітіння, гниття
водно-болотної рослинності, дрібних
водних живих ресурсів, вірогідно до
замору риби».

До суду головою
Великобагачанської районної
адміністрації, яка є розпорядником
земель водного фонду, направлено лист
з проханням взяти до уваги ці висновки
обстеження річки Затін.

Свідки зі сторони позивача
ОСОБА_15 і ОСОБА_16 стверджують , що
підпірна гребля, яка утворилася при
ремонті ґрунтового шляху, має
негативні наслідки, оскільки
замулюються джерела, пропадають
затоплені дерева, руйнується дорога,
яка проходить біля р. Затін.

Оскільки головуючий по
справі не має спеціальних знань в
області екології, в порядку ч. 4 ст. 10
ЦПК України ним було роз'яснено, право
сторін заявляти клопотання про
призначення судової екологічної
експертизи, але таке клопотання
сторонами заявлено не було.

Доказів про те, що ремонт
ґрунтового шляху під час підсипки
якого утворилася глуха підпорна гребля
був організований ОСОБА_1 суду не
надано. В якому стані була ця ґрунтова
дорога (гребля) до літа 2012 року в позові
не вказано, до якого «попереднього
стану» необхідно знести греблю в
позові не зазначено.

Свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 не
бачили щоб ОСОБА_1 безпосередньо сам
виконував там будь-які роботи чи
організовував їх проведення. Сама
участь поряд з іншими в проведенні
цих робіт не є підставою вважати ОСОБА_1
належним відповідачем по справі, якого
можливо зобов'язати ліквідувати
незаконно збудовану греблю.

Судом було задоволено
клопотання відповідача ОСОБА_1 щодо
огляду судом спірного об'єкту, але в
подальшому ОСОБА_1 відмовився від
заявленого клопотання, пояснивши це
відсутністю належних погодних умов.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України
«особа, яка бере участь в справі ,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.»

Громадське об'єднання
рибалок-любителів «Рибачок» , яке в
даний час очолює ( з його слів)
відповідач ОСОБА_1, було засновано
після виконання робіт по ремонту
ґрунтової дороги

(греблі) і легалізоване шляхом
повідомлення про заснування 06.11.2012
року, що підтверджується відповідним
повідомленням № 767 від 06.11.2012 року.

Суд, проаналізувавши докази
надані сторонами і іншими особами, які
беруть участь в справі, в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
Полтавської міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері поданого в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в Полтавській
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Госпрозрахункове
мисливсько-рибальське підприємство
Полтавської обласної організації УТМР,
Великобагачанська селищна рада
Полтавської області, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Полтавській
області (після реорганізації
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів, відділ
Держземагентства у
Великобагачанському районі
Полтавської області, ТОВ "Багачанське",
Великобагачанська районна державна
адміністрація, до ОСОБА_1 про
приведення території заказника у
попередній стан задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 15-16 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61,79, 88, 212-215 ЦПК
України,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову
Полтавської міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції в Полтавській області до
ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Госпрозрахункове
мисливсько-рибальське підприємство
Полтавської обласної організації УТМР,
Великобагачанськаселищна рада
Полтавської області, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в Полтавській
області (після реорганізації
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів, відділ
Держземагентства у
Великобагачанському районі
Полтавської області, ТОВ "Багачанське",
Великобагачанська районна державна
адміністрація, про приведення
території заказника попередній стан.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Апеляційна скарга до апеляційного
суду Полтавської області подається
протягом десяти днів після його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час розгляду справи,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено
09.03.2014 року.

Суддя