АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1359/14
інстанції - Маймур Ф.Ф.
Справа № 203/4755/13-ц
Доповідач - Городнича В.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

22 липня 2013 року ПАТ «КБ «Надра»
звернулось до суду з позовом до
відповідачів, посилались на те, що
02.10.2006 року позивач уклав з ОСОБА_1
кредитний договір № 8/2006/840-К/1309-А, за
умовами якого позивач надав, а
відповідач отримав у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в розмірі 9 393,07 доларів
США в порядку та на умовах, визначених
даним договором. В якості забезпечення
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором від 02.10.2006 року між позивачем
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№ 1309/1. Попри взяті на себе зобов'язання,
відповідач не виконує умови кредитного
договору, чим порушив умови кредитного
договору, тому свої зобов'язання за
кредитним договором відповідач
належним чином не виконав, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість,
яку відповідач добровільно не погашає.

Таким чином, позивач просив суд
стягнути солідарно з відповідачів у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 8/2006/840-К/1309-А від
02 жовтня 2006 року 231 174 грн. 19 коп. та
стягнути судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року
позовні вимоги позивача задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ПАТ «КБ «Надра» у рахунок повернення
заборгованості за кредитним договором
№ 8/2006/840-К/1309-А від 02 жовтня 2006 року 100 839
грн. 45 коп., а також у рахунок повернення
судових витрат 1 008 грн. 39 коп., а разом
101 847 грн. 84 коп. В іншій частині позову
до відповідачів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
та ПАТ «КБ «Надра» подали апеляційні
скарги, в яких ОСОБА_1 просить скасувати
рішення суду в частині, а ПАТ «КБ
«Надра» - в повному обсязі та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2006 року
між позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 8/2006/840-К/1309-А, за
умовами якого, позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 9 393, 07 доларів США в порядку та
умовах даного договору, зі
встановленою відсотковою ставкою у
розмірі 10,0% річних, з кінцевим терміном
повернення кредиту до 01 жовтня 2011 року.

В якості забезпечення виконання
ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту, сплати відсотків та
інших платежів, передбачених цим
договором, можливих штрафних санкцій,
відповідач уклав договір застави
автотранспорту, а також позивач в день
укладання кредитного договору уклав з
відповідачем ОСОБА_2 договір поруки
(а.с. 6-8, 17).

Встановлено, що 02.10.2006 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки № 1309/1, за умовами якого
відповідач поручилась перед позивачем
за належне виконання ОСОБА_1 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
кредитного договору № 8/2006/840-К/1309-А від
02.10.2006 року, в тому числі повернути до
01.10.2011 року кредит у сумі 9 393, 07 доларів
США, сплатити відсотки за користування
кредитними коштами із розрахунку 10 %
річних, та виконати інші умови,
передбачені кредитним договором (а.с.16).

11.01.2013 року позивачем на адресу ОСОБА_2
було направлено претензію, про
погашення заборгованості перед
позивачем у розмірі 228 007 грн. 28 коп., яка
виникла внаслідок не виконання
належним чином ОСОБА_1 зобов'язань
відповідно до умов кредитного
договору(а.с. 78).

У відповідача перед позивачем виникла
заборгованість по кредитному договору
№ 8/2006/840-К/1309-А від 02 жовтня 2006 року, яка
станом на 01 липня 2013 рік становить 213 174
грн. 19 коп. (а.с. 9-15)

ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з
дитинства та має низьке матеріальне
становище. (а.с. 38-39)

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що строк виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором укладеному між позивачем та
ОСОБА_1 минув 01 жовтня 2011 року, але
позивач направив вимогу до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості лише 11 січня
2013 року, а отже позивач протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, а
тому суд прийшов до висновку, що порука
ОСОБА_2, яка виникла на підставі
укладеного між сторонами договору
поруки № 1309/1 від 02.10.2006 року
припинилась.

Задовольняючи частково позовні вимоги
банку до ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з того, що останній є інвалідом
третьої групи, має низьке матеріальне
становище, а нарахована позивачем пеня
значно перевищує розмір
заборгованості та прострочених
відсотків, тому суд відповідно до ч. 3
ст. 551 ЦК України зменшив розмір
заборгованості за кредитним договором
від 02 жовтня 2006 року, а саме в частині
стягнення нарахованої пені до 43 961 грн.
50 коп. та стягнув суму заборгованості
за кредитним договором у розмірі 100 839,45
грн.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на те, що суд не встановив,
що претензія була належним чином
направлена на його адресу та позивачем
не надано доказу, який би підтверджував
факт отримання апелянтом вимоги про
повернення кредиту та інших платежів.

Однак, апелянтом не було враховано те,
що пред'явлення вимоги до поручителя є
як направлення/вручення йому вимоги
про погашення боргу, так і пред'явлення
до нього позову. При цьому в разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутися до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, згідно ст.
1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Враховуючи вищезазначене, позивач
скористався своїм правом та звернувся
до суду з позовом про стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором.

Безпідставними є посилання апелянта на
те, що суд допустив неправильне
застосування норм матеріального права,
у зв'язку з чим стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
є невірним. Оскільки належних та
допустимих доказів щодо
необґрунтованого нарахування
заборгованості відповідач не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не є
підставами для скасування рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ПАТ
«КБ «Надра» посилався на те, що суд
першої інстанції безпідставно зменшив
розмір пені за кредитним договором з 174
296,24 грн. до 43 961,50 грн. Однак з такими
доводами ПАТ «КБ «Надра» погодитися не
можна, враховуючи наступне.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами цивільної
справи, що відповідач є інвалідом
третьої групи, має низьке матеріальне
становище.

Враховуючи зазначене колегія суддів
приходить до висновку, що дана
обставина має істотне значення, а
висновок суду першої інстанції про
зменшення розміру неустойки за таких
обставин не суперечить вимогам ст. 551 ЦК
України, а також обставинам справи.

Крім того, також не погоджується
апелянт з рішенням суду в частині
відмови в задоволені позову до ОСОБА_2,
оскільки закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору. Крім цього, п. 5.3
Договору поруки встановлено, що дія
цього договору закінчується належним
виконанням Позичальником взятих на
себе зобов'язань по Кредитному
договору чи виконанням Поручителем
своїх зобов'язань, згідно з умовами
цього Договору. Також п. 8.5 Кредитного
договору встановлено, що він набирає
чинності з дати його укладення та діє
до повного виконання Позичальником
взятих на себе зобов'язань.

Однак, умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати. Оскільки строк виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором минув 01.10.2011 року, а позивач
направив вимогу до ОСОБА_2 лише 11.01.2013
року, всупереч ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
до висновку, що порука ОСОБА_2
припинилась.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра"- відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: