Справа № 630/1248/13-ц РІШЕННЯ
14 січня 2014 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської
області у складі головуючого Зінченка
О.В., за участю секретаря судового
засідання Медяник А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Люботин цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Люботинської міської ради Харківської
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок літ. «А-1»
загальною площею 106,6 кв.м., житловою
площею 74,7 кв.м., з прибудовою літ. «А1-1»
та з надвірними будівлями і спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті його матері ОСОБА_3, яка померла
Позов обґрунтований тим, що після
смерті матері ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається з вказаного
житлового будинку, однак позивач не має
змоги самостійно реалізувати своє
право на спадкування, оскільки право
власності спадкодавцем зареєстровано
не було, тому позивач звернувся до суду.
Відповідач ОСОБА_2, який є рідним братом
позивача не заперечує проти визнання
права власності за позивачем.
Представник позивача в судовому
засіданні поданий позов підтримав,
просив його задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_2, в судовому
засіданні позов визнав та пояснив, що
його брат позивач по справі прийняв
спадщину після смерті матері.
Відповідач отримав компенсацію за свою
частку у спадщині, тому він на неї не
претендує та не заперечує проти
визнання за позивачем права власності
на житловий будинок.
Представник відповідача, Люботинської
міської ради Харківської області, в
судове засідання не з'явився, подав
заяву, в якій просив розглядати справу
Під час судового розгляду судом
встановлено наступне.
ОСОБА_4 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 в 1/3 частині на підставі
договору дарування, посвідченого
Люботинською Держнотконторою 07.07.1967 р.
за реєстровим № 1506 (а.с. 6-7), та в 2/3
частинах на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого
Люботинською Держнотконторою 17.07.1969 р.
за реєстровим № 1329 (а.с. 8).
Даний факт підтверджується
інформацією КП "Люботинське БТІ" № 217
від 20.11.2013р. (а.с. 5).
Рішенням виконавчого комітету
Люботинської ради депутатів трудящих
№ 13 від 27.06.1970 р. (а.с. 9) ОСОБА_4 дозволено
побудувати нове домоволодіння на
ділянці за вищевказаною адресою зі
знесенням старого будинку.

У період з 1970 по 1973 рік ОСОБА_4 спільно
зі своєю дружиною ОСОБА_3 був
побудований новий житловий будинок
літ. "А-1", що підтверджується
інформацією КП "Люботинське БТІ" № 217
від 20.11.2013р. та копією технічного
паспорту на житловий будинок.

Водночас, право власності на
новозбудований житловий будинок
зареєстровано не було.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Будівництво спірного житлового
будинку було завершено у 1973 році.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди у той час
регулювалася Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженою
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року.

Зазначений нормативний акт передбачав
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації.

Не була встановлена така умова набуття
права власності на житловий будинок і в
главі 10 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на
час завершення будівництва.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України, які
діяли під час завершення будівництва,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Шлюбні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
підтверджуються свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 14)

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про те, що новозбудований
житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, були
збудовані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час
перебування у зареєстрованому шлюбі, а
тому є такими, що належать їм на праві
спільної сумісної власності. У
відповідності до ст. 28 КпШС УРСР у
спільній сумісний власності майна
подружжя їх частки визначаються
рівними. Отже кожному з подружжя має
належати по 1/2 частині спірного
домоволодіння.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Після його смерті відкрилась спадщина,
яка складається з 1/2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1.

Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК
УРСР для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Для
прийняття спадщини необхідне
волевиявлення спадкоємця і здійснення
ним певних дій. Спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Згідно інформації Другої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області № 2551/01-16 від
26.12.2013р. (а.с. 44) після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відкритих
спадкових справ немає, свідоцтва про
право на спадщину не видавались,
заповітів від його імені немає.

Згідно інформації Державного
нотаріального архіву Харківської
області № 4038/01-21 від 26.12.2013р. (а.с. 45)
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 заяви про прийняття
спадщини чи відмову від спадщини ніхто
не подавав.

Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.)
у першу чергу право на спадкування за
законом зокрема мають діти спадкодавця
та той з подружжя, який його пережив.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла
його дружина ОСОБА_3, оскільки була
зареєстрована та проживала зі
спадкодавцем за однією адресою, що
підтверджується копією будинкової
книги (а.с. 28-33), після смерті залишилась
там проживати та утримувати будинок,
доглядала за присадибною ділянкою.

Однак за життя ОСОБА_3 право власності
на спадкове майно не зареєструвала.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

Згідно інформації Другої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області № 2551/01-16 від
26.12.2013р., після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., до нотаріальної контори
в шестимісячний термін звернувся її
син ОСОБА_2 із заявою про прийняття
спадщини, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину було відмовлено,
оскільки спадкове майно за
спадкодавцем зареєстровано не було.

Крім того, спадщину після ОСОБА_3
прийняв позивач по справі ОСОБА_1,
оскільки проживав зі спадкодавцем за
однією адресою, що підтверджується
копією будинкової книги, після смерті
утримував будинок, доглядав за
присадибною ділянкою. Даний факт
підтвердив відповідач в судовому
засіданні.

Родинні стосунки між спадкодавцем та
позивачем підтверджуються свідоцтвом
народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с. 17).

Відповідач в судовому засіданні
пояснив, що отримав від позивача
компенсацію за свою частку у
спадковому майні, тому на заперечує
проти визнання права власності на
житловий будинок в цілому за позивачем.

В період до 1993 року позивачем було
побудовано прибудову до житлового
будинку літ. "А1-1".

Рішенням виконавчого комітету
Люботинської міської ради Харківської
області від 23 квітня 2008 року № 378
затверджено Акт державної приймальної
комісії про прийняття закінченого
будівництвом об'єкта в експлуатацію"
від 18.04.2008 р. на перебудований житловий
будинок літ. "А-1", житловою площею 74,70
кв.м. з прибудовою літ. "А1-1" корисною
площею 8,90 кв.м., льохом літ. "ап." і сіньми
літ. "а" корисною площею 3,40 кв.м.,
розташований на земельній ділянці у м.
Люботин по АДРЕСА_1. Вирішено вважати,
що до складу нерухомого майна для
обслуговування житлового будинку
ввійшли господарські будівлі і
споруди: убиральня літ. "З", гараж літ. "Г"
з оглядовою ямою літ. "яогл", баня літ.
"Д", сарай літ. "Е", басейн літ. "Ж", сарай
літ. "Л", навіс літ. "І", зливна яма літ. "Я",
зливна яма літ. "Я1" по АДРЕСА_1.

Виходячи з викладеного, а також
враховуючи, що судом встановлено факт
набуття права власності на житловий
будинок спадкодавцем ОСОБА_3, позивач є
таким, що прийняв спадщину, відповідач
не заперечує проти визнання за
позивачем права власності, житловий
будинок із прибудовою та надвірними
будівлями і спорудами введений в
експлуатацію, суд дійшов висновку про
те, що позов підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.208, 209, 213-215, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Люботинської
міської ради Харківської області про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок літ. «А-1»
загальною площею 106,6 кв.м., житловою
площею 74,7 кв.м., з прибудовою літ. «А1-1»
та з надвірними будівлями і спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Люботинський міський суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений
15.01.2014р.