УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви Першого заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. (ч. 1 та 2 ст. 237 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У відповідності до ч. 7 ст. 119 ЦПК України, у разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до частини другої статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Згідно з частиною третьою статті 36-1 вказаного Закону підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно частини четвертої 36-1 цього Закону представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», повноваження прокурора, який може шляхом пред'явлення позову в суді першої інстанції або на будь-якій стадії цивільного процесу здійснювати представництво громадян у випадках, передбачених законом, і представництво держави, на участь у судовому засіданні, коли він діє на виконання конституційної функції представництва, підтверджуються службовим посвідченням. У справах, в яких прокурор не виконує функції представництва, а прокуратура виступає як сторона в цивільному процесі, повноваження їх представника, крім керівника прокуратури, повинні підтверджуватися документами, визначеними статтею 42 ЦПК.

Згідно позовної заяви, Перший заступник прокурора Дніпровського району міста Києва, діючи в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, звернувся з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з відповідача на користь держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) завдану шкоду в розмірі 2029,06 грн.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Статтею 10-1 Закону України «Про столицю України - місто герой Київ» передбачено, що виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Таким чином, Київська міська державна адміністрація є виконавчим органом Київської міської ради, в свою чергу Київська міська рада є окремою ланкою системи місцевого самоврядування.

В той же час, Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) діє на підставі Положення про Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 грудня 2013 року №2254.

Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади - Міністерству охорони здоров'я України, є головним розпорядником коштів бюджету міста Києва по галузі «Охорона здоров'я».

Разом з тим, прокурор може звернутися з позовом від імені органів місцевого самоврядування лише з метою захисту тих їхніх повноважень, які за своєю природою є державними. Причому ці повноваження одержать від суду захист безпосередньо.

При цьому, статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Така позиція висловлена у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 у справі №1-1/99, де встановлено, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відноси, так як в основі «інтересів держави» завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування державної, економічної, інформаційної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява Першого заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди підлягає поверненню заявнику, оскільки, прокурором не надано докази, які слугували підставою для здійснення представництва в суді інтересів держави, в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зважаючи на те, що позов пред'явлено в інтересах структурного підрозділу виконавчого органу місцевого самоврядування.

Крім того, виходячи з предмету позову та суб'єктивного складу сторін, заявлені вимоги вирішуються в порядку визначеному ст. 1206 Цивільного кодексу України, якою передбачено право відповідного закладу охорони здоров'я на звернення до суду з вимогою про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, однак в межах даного спору прокурором в інтересах позивача - Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, окремих вимог до відповідача не заявлено, що унеможливлює надання оцінки підставам звернення до суду в інтересах даного суб'єкта звернення, за відсутності матеріально-правових вимог, стосовно яких позивач просить прийняте судове рішення.

За нормою п. 3 ч. 3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, подана не уповноваженим представником позивача заява повертається.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 45, ст.121, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Першого заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди повернути заявнику -Прокурору Дніпровського району міста Києва.

Роз'яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я