Справа № 188/79/14-ц
Провадження № 2/188/136/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бурди П.О.,

при секретарі - Лукіній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Петропавлівської селищної ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання права власності
на спадкове майно,

встановив:

15.01.2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до Петропавлівської
селищної ради , треті особи, які не
заявляють самостійних вимог, щодо
предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позову позивачка
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 31.01.2012 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,08
га, розташованої на території смт.
Петропавлівка, переданої для
обслуговування житлового будинку, що
підтверджується копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ДП, виданого на підставі
рішення Петропавлівської селищної
ради народних депутатів від 18.07.1995 року
№ 406.

Вартість спадкового
домоволодіння згідно висновку суб`єкта
оціночної діяльності, проведеного на
підставі договору від 20 грудня 2013 року
№ 187/13, складає 88 157 (вісімдесят вісім
тисяч сто п`ятдесят сім) гривень.
Вартість земельної ділянки площею 0,08
га., розташованої на території смт
Петропавлівка, переданої для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 складає 4 617 (чотири тисячі
шістсот сімнадцять) гривень 56 коп..

За життя ОСОБА_5 заповіту не
залишив, а тому вона, як його дружина, є
спадкоємцем першої черги.

Крім позивачки, спадкоємцями
першої черги за законом, є сини
померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
спадщину не прийняли, до нотаріуса не
зверталися і вони відмовляються від
прийняття спадщини, після смерті свого
батька на користь позивачки, своєї
матері ОСОБА_1.

Родинні стосунки позивачки з
померлим підтверджуються копією
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3
від 25.07.1958 року, видане бюро запису
актів громадського стану виконавчого
комітету Петропавлівської районної
Ради депутатів трудящих
Дніпропетровської області.

Позивачка звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу із заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок після смерті свого чоловіка
ОСОБА_5, але постановою нотаріуса від
19.12.2013 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва, тому що вона не надала
правовстановлюючий документ на
житловий будинок на ім`я померлого та
витяг з Державного земельного кадастру
про реєстрацію земельної ділянки.

Нотаріус їй роз'яснив, що у разі
смерті власника нерухомого майна,
первинна реєстрація права власності на
яке не була проведена і, як наслідок,
правовстановлюючий документ
відсутній, питання належності цього
майна попередньому власнику та
наступного його власника (спадкоємця)
повинно вирішуватися у судовому
порядку.

Позивачка вказує на те, що за її
життя ОСОБА_5 сам збудував вказаний
житловий будинок, будівництво якого
було завершено в 1974 році, проте на той
час її чоловік не мав можливості
визнати своє право власності на
збудований будинок, оскільки до 05
серпня 1992 року не передбачалася
процедура введення приватних будинків
в експлуатацію з метою оформлення
права власності. Після серпня 1992 року
оформлення права власності на ці
будинки проводили органи місцевого
самоврядування на основі висновку про
технічний стан будинку, складений у
бюро технічної інвентаризації і
документа, що засвідчує право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розташований
зазначений об'єкт, відповідно до листа
Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3
постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009
року № 1035 «Про затвердження
Тимчасового порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних житлових будинків садибного
типу, дачних та садових будинків з
господарськими спорудами і будівлями,
спорудженими без дозволу на
будівництво».

Позивачка зазначає, що після
закінчення будівництва вона з
чоловіком весь час проживали в даному
будинку, і ніхто його право власності
на житловий будинок до суду не
оскаржував.

Стосовно відсутності витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, позивачка вказує, що
згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 7 від 12.12.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастровий номер вказаній земельній
ділянці не присвоєно.

Земельна ділянка була
приватизована чоловіком і відповідно
на підтвердження права власності йому
було видано Державний акт на право
власності не землю серії ДП.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_5
Державного акту на право приватної
власності на землю.

Якщо земельна ділянка була
приватизована, але кадастровий номер
не присвоєно і відомості про неї не
внесені до Державного реєстру земель,
то відповідно до пункту 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про державний земельний кадастр» їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників.

При цьому, згідно з цим же пунктом,
земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.

Таким чином, внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте її
чоловік, який є власником вказаної
земельної ділянки вже помер, а тому
здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку неможливо.

Однак, зважаючи на те, що земельній
ділянці не присвоєно кадастровий
номер, ОСОБА_5 був належним власником
цієї земельної ділянки, і його право
власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю.

Відповідно до висновку сектору
містобудування та архітектури
Петропавлівської РДА від 20.12.2013 року №
26 фактичне розташування домоволодіння
відповідає існуючий містобудівній
документації, земельна ділянка на якій
розташований житловий будинок з
господарськими спорудами відноситься
до території індивідуальної
присадибної забудови. Всі будівлі, що
знаходяться на ділянці не перетинають
інженерних мереж та відповідають
містобудівним нормам.

На підставі ст. ст. 328, 1216 - 1218, 1225, 1261,
1268, 1272-1274 ЦК України позивачка просить
суд визнати за нею, як спадкоємцем за
законом першої черги, право власності
на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями і спорудами,
що належали ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1;

- земельну ділянку площею 0,08 га.,
розташованому на території АДРЕСА_1,
передану для обслуговування житлового
будинку, що належала ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити.

Відповідач Петропавлівська
селищна рада подала до суду письмову
заяву про розгляд справи за
відсутності її представника, позовні
вимоги визнала.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_3, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позову не
заперечував.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_4, подав до суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позову не
заперечував.

В судове засідання сторони не
з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2
ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік
позивачки ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 від 31.01.2012 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області /а.с. 6/.

Родинний зв`язок позивачки з
померлими ОСОБА_5 підтверджується
копією свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_3 від 25.07.1958 року, видане бюро
запису актів громадського стану
виконавчого комітету Петропавлівської
районної Ради депутатів трудящих
Дніпропетровської області /а.с. 5/.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4 від 14.12.1961 року
ОСОБА_3 є сином позивачки ОСОБА_1 та
померлого ОСОБА_5 /а.с. 20/..

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_5 від 16.07.1967 року
ОСОБА_4 є сином позивачки ОСОБА_1 та
померлого ОСОБА_5 /а.с. 23/..

На день смерті ОСОБА_5 володів і
проживав у житловому будинку,
розташованому АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою
Петропавлівської селищної ради від
26.12.2013 року за № 3019 та довідкою від
23.12.2013 року № 5944 /а.с. 12- 13/.

Зазначений будинок згідно з
технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виготовленим 24.10.2013 року суб`єктом
господарювання районним комунальним
госпрозрахунковим підприємством
«Проектно-виробниче архітектурно -
планувальне бюро» , складається з
житлового будинку, загальною площею 71, 5
кв.м. житловий будинок літ. «А»,
господарські будівлі та споруди:
позначені на плані технічної
документації сіни - «а», тамбур - «а»,
літня кухня «Б», навіс - «б», сарай - «В»,
сарай - «Д», сарай - «Е», сарай - «Ж»,
сарай - «З» гараж - «Г», теплиця - «Є»,
погріб - «пд..Б.», хвіртка - №1, ворота - №
2, огорожа - № 3-4, свердловина - №5 /а.с.
9-11/.

Вартість спадкового домоволодіння
згідно висновку суб`єкта оціночної
діяльності, проведеного на підставі
договору від 20 грудня 2013 року № 187/13,
складає 88 157 (вісімдесят вісім тисяч сто
п`ятдесят сім) гривень /а.с. 17/.

Земельна ділянки площею 0,08 га.,
розташована на території АДРЕСА_1, що
підтверджується копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ДП, виданого на підставі
рішення Петропавлівської селищної
ради народних депутатів від 18.07.1995 року
№ 406 /а.с. 9/.

Вартість земельної ділянки площею
0,08 га., розташованої на території смт
Петропавлівка, переданої для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 складає 4 617 (чотири тисячі
шістсот сімнадцять) гривень 56 коп. /а.с.
15/.

19.12.2013 року позивачка звернулася
до приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок після смерті свого чоловіка
ОСОБА_5, але постановою нотаріуса від
19.12.2013 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва, тому що вона не надала
правовстановлюючий документ на
житловий будинок на ім`я померлого та
витяг з Державного земельного кадастру
про реєстрацію земельної ділянки /а.с.
7/.

Відповідно до ч.2 п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

У позивачки відсутні умови для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок та земельну ділянку,
тому що у неї відсутній
правовстановлюючий документ на
житловий будинок на ім`я померлого та
витяг з Державного земельного кадастру
про реєстрацію земельної ділянки, в
зв'язку з чим вона не може отримати
свідоцтво про право на спадщину і
звернулася з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Оскільки у позивачки відсутній
правовстановлюючий документ про право
власності спадкодавця на спадкове
майно у вигляді житлового будинку, вона
вправі просити суд про встановлення
факту належності житлового будинку
АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_5.

Факт належності житлового будинку
померлому ОСОБА_5 підтверджується
довідкою Петропавлівської селищної
ради від 26.12.2013 року за № 3019 та довідкою
від 23.12.2013 року № 5944, копією технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виготовленим 24.10.2013
року. Суб`єктом господарювання
районним комунальним
госпрозрахунковим підприємством
«Проектно-виробниче архітектурно -
планувальне бюро».

Правовідносини між сторонами
регулюються нормами Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК
України).

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені(ч. 2 ст. 1225 ЦК України) .

Стаття 1261 ЦК України
передбачає, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно статті 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Відповідно до заяв синів
померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
заявлені в позовній заяві третіми
особами, які не заявляють самостійних
вимог до предмету спору, вони не
заперечують проти позовних вимог своєї
матері, і таким чином відмовилися від
прийняття спадщини після смерті свого
батька.

Отже, позивачка ОСОБА_1, є єдиною
спадкоємицею за законом першої черги
після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 на
житловий будинок АДРЕСА_1, земельної
ділянки площею 0,08 га., розташованої на
території АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, ст. ст. 316,
328, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1274 ЦК України,
керуючись статтями 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
Петропавлівської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог, щодо предмету спору
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт належності
житлового будинку з господарським
будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем після
смерті ОСОБА_5, та визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
з господарськими будівлями і
спорудами, що належали ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та земельну ділянку
площею 0,08 га., розташованому на
території АДРЕСА_1, передану для
обслуговування житлового будинку, що
належала ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда