Справа № 333/8639/13-ц
Провадження № 2/333/3600/13
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2013 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
в складі:

головуючого - судді
Кулик В.Б.,

при секретарі
Довгаль А.Г.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та коштів на
утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із
позовом про стягнення з ОСОБА_3
аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з
відповідачем по справі вона з 08.06.2013
року перебуває в шлюбі,
зареєстрованому Комунарським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції, актовий запис 356. Від даного
шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, який
мешкає з позивачем і знаходиться на її
утриманні. Позивач на даний час не
працює, доглядає дитину до трьох років,
матеріально не забезпечена та потребує
допомоги. Відповідач не працює, має
сина від іншого шлюбу, на утримання
якого він також надає матеріальну
допомогу. У зв'язку з тим, що відповідач
не надає коштів на утримання позивача
та матеріальної допомоги на утримання
сина, позивач змушена звернутися до
суду. Посилаючись на вищезазначене,
просить суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина у розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з дня подання
позову і до повноліття дитини, а також
на її утримання аліменти у розмірі 600
грн. щомісячно до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

Представники позивача у судовому
засіданні повністю підтримали позовні
вимоги та підтвердили обставини, на які
позивач посилалася у позовній заяві, на
задоволенні позову наполягають.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
зазначивши, що він не працює, перебуває
на утриманні у своїх батьків, на даний
час оказує матеріальну допомогу у
розмірі 350 гривен щомісячно на іншу
свою дитину, тому він має можливість
сплачувати позивачу аліменти на
утримання неповнолітнього сина, але не
більш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини, а на утримання
позивача сплачувати кошти він не в
змозі. З урахуванням матеріального
стану, просить суд винести рішення щодо
стягнення з нього аліментів на
утримання сина не більш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

На підставі ст. 57
Цивільно-процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно з ст. 60 Цивільно-процесуального
кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
народження, серії НОМЕР_2, виданого
25.07.2013 року Комунарським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції сторони є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до довідки про реєстрацію
місця проживання Комунарського РВ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області № б/н від 16.10.2013 року ОСОБА_6
зареєстрований та проживає разом з
позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Таким чином, судом встановлено, що на
цей час ОСОБА_6 повністю знаходиться на
утриманні позивача та проживає разом з
останньою. Добровільно відповідач
ОСОБА_3 матеріальної допомоги на
утримання спільної дитини не надає,
хоча є працездатним. Останній не
працює.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного
кодексу України при вирішенні
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько (батьки) або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

На підставі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу
України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

На підставі ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Таким чином, приймаючи до уваги
інтереси неповнолітнього ОСОБА_6, його
стан здоров'я та матеріальне становище
позивача, стан здоров'я і матеріальне
становище відповідача, той факт, що
відповідач має змогу сплачувати
аліменти, а також думку відповідача, що
він зможе сплачувати аліменти, але не
більше, чим 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
враховуючи прожитковий мінімум на
дитину відповідного віку, встановлений
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013
рік», суд вважає, що розмір аліментів на
утримання неповнолітнього ОСОБА_6, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3 повинен
щомісячно складати 500 гривень,
починаючи з дати подачі позову.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Суд вважає, що так-як позивач перебуває
у відпустці по догляду за дитиною віком
до трьох років, а це визнає позивач і
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_6, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, то позивач дійсно має
право на утримання - аліменти з
відповідача до досягнення дитиною
трьох років, виходячи з вимог ст. 84 СК
України.

Суд відхиляє доводи відповідача про
його матеріальний стан і не
спроможність надавати дружині
матеріальну допомогу, оскільки його не
можна визнати неспроможним це робити у
зв'язку з тим, що він, будучи
працездатним, не працює без поважних
причин чи має інших утриманців,
оскільки законом не передбачено таких
підстав звільнення від сплати
аліментів.

Відповідач не працює, але не
надав доказів того, що він неспроможний
надавати допомогу на утримання дитини
та її матері.

Так як позивач при подачі
позовної заяви був звільнений від
сплати судового збору, тому з
відповідача відповідно до ст. 88
Цивільного-процесуального кодексу
України повинен бути стягнений судовий
збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
Конвенцією про права дитини, ст. ст. 84,
180-184, 191 СК України, ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 57, 58,
60, 88, 209, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та коштів на утримання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Пружани, Брестської
області, Республіки Білорусь,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_4, на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
(п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з
31.10.2013 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Пружани, Брестської
області, Республіки Білорусь,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій
грошовій сумі у розмірі 200 (двісті)
гривень щомісячно, починаючи з 31.10.2013
року і до досягнення ОСОБА_6 3-річного
віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Пружани, Брестської
області, Республіки Білорусь,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід
держави судові витрати в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривен 40
(сорок) копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
В.Б. Кулик