Справа №2-4352/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради, третя
особа - виконавчий комітет
Житомирської міської ради, про
зобов'язання укладення договорів найму
житлових приміщень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що рішенням
виконкому Житомирської міської ради №
212 від 13.07.1989 року було створено дитячий
будинок сімейного типу, батьками
вихователями в якому було призначено
її та чоловіка ОСОБА_2. Рішеннями
виконкому Житомирської міської ради №
327 від 11.07.1991 року та № 256 від 27.05.1993 року
дитячому будинку сімейного типу надане
житло за адресою: АДРЕСА_1. Вона та її
родина зареєстровані і проживають у
зазначених квартирах. У 2000 році дитячий
будинок сімейного типу було
ліквідовано, а питання житла
залишилось неврегульованим.
ІНФОРМАЦІЯ_8 року її чоловік ОСОБА_2
помер та відповідачем були скасовані
договори найму, укладені у 1993 році між
ним та ОСОБА_2 Вона позбавлена
можливості сплачувати комунальні
послуги, оскільки на ці квартири були
видані ордера іншим особам, які
рішенням суду були визнані недійсними.
Враховуючи зазначене, уточнивши вимоги
позову, просила зобов'язати КП «ВЖРЕП №
1» Житомирської міської ради укласти з
нею договори найму квартир АДРЕСА_1.

Позивач та її представник у судовому
засіданні позов підтримали, мотивуючи
його обставинами, викладеними в
позовній заяві.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що ордери на квартири АДРЕСА_1
виконавчим комітетом Житомирської
міської ради батькам - вихователям
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не видавались, так як
згідно ордера № 03690 від 11.11.1985 року,
виданого виконавчим комітетом
Корольовської районної ради батьки -
вихователі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вже мали
п'ятикімнатну квартиру АДРЕСА_2.
Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 27.05.1993
року № 296 «Про виділення квартир для
дитячого будинку сімейного типу»
передбачено, що рішення міськвиконкому
від 11.07.1991 року № 327 «Про виділення
квартир для дитячого будинку сімейного
типу» вважається таким, що втратило
чинність. Листом від 07.06.1993 року № 19/1198
виконавчий комітет Житомирської
міської ради передав на баланс відділу
освіти Житомирської міської ради
чотири зазначені квартири загальною
площею 226,36 кв. м для використання як
дитячий будинок сімейного типу, тому КП
«ВЖРЕП № 1» не могло відкрити особові
рахунки по цих квартирах на ім'я ОСОБА_2
Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради рішенням №
195 від 13.04.2000 року та рішенням
Богунського районного суду м. Житомира
від 09.10.2000 року ліквідовано дитячий
будинок сімейного типу за адресою:
АДРЕСА_1. Не дивлячись на неодноразові
вимоги міськвиконкому, адресовані
батькам - вихователям ОСОБА_2 та ОСОБА_1
про виселення, займані тимчасові
житлові приміщення в добровільному
порядку не звільнились і позивач
незаконно проживає у цих квартирах, так
як захопила їх самовільно і її
реєстрація у квартирах була тимчасовою
до 16.09.2000 року.

Представник третьої особи вважає
вимоги позову такими, що не підлягають
задоволенню, пояснивши, що спірні
квартири є комунальною власністю
територіальної громади м. Житомира,
мають статус службового та тимчасового
житла і права постійного проживання
позивач у цих квартирах немає, оскільки
була зареєстрована в них тимчасово.
Загальна житлова площа квартир
перевищує норму житлової площі на одну
особу. На даний час за квартирами
існують борги по сплаті комунальних
послуг через несплату їх позивачем.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази в їх сукупності, дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
міської ради видає громадянинові
ордер, який є єдиною підставою для
вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст. 61 ЖК України
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

За положеннями ст. 46-1 ЖК України при
винесенні в установленому порядку
рішення про організацію дитячого
будинку сімейного типу особам, які
призначені батьками-вихователями, для
спільного проживання з дітьми,
переданими їм на виховання, надається
поза чергою індивідуальний жилий
будинок або багатокімнатна квартира за
нормою, що встановлюється Радою
Міністрів Української РСР.
Користування наданим жилим
приміщенням здійснюється в порядку,
встановленому законодавством для
користування службовими жилими
приміщеннями.

Стаття 114-1 ЖК України визначає, що у
випадках ліквідації дитячого будинку
сімейного типу батьки-вихователі
повинні звільнити надане їм жиле
приміщення (ст. 46-1 ЖК України), а в разі
відмови - підлягають виселенню з
наданням їм іншого благоустроєного
жилого приміщення.

Відповідно до ст. 123 ЖК України
порядок користування службовими
жилими приміщеннями встановлюється
законодавством Союзу РСР, цим кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. До користування
службовими жилими приміщеннями
застосовуються правила про договір
найму жилого приміщення, крім правил,
передбачених статтями - 76, 79 - 83, 85, 90,
частиною шостою статті 101, статтями 103 -
106 цього кодексу.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської Ради народних депутатів від
11.07.1991 року № 327 (а.с. 4) на підставі заяви
позивача та ОСОБА_2, затверджених
батьками-вихователями, що мають у
складі п'ять дітей та на вихованні
неповнолітніх вихованців: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, було надано
позивачу та її чоловіку ОСОБА_2 для
організації дитячого будинку
сімейного типу чотири квартири на 3
поверсі в будинку АДРЕСА_1, а саме
квартиру НОМЕР_4 (трикімнатну, жилою
площею 39,84 кв. м, загальною площею - 64,39
кв. м), квартиру НОМЕР_1 (двокімнатну,
жилою площею 28,59 кв. м, загальною площею
- 48,79 кв. м), квартиру НОМЕР_2
(двокімнатну, жилою площею 28,59 кв. м,
загальною площею - 48,79 кв. м), квартиру
НОМЕР_3 (трикімнатну, жилою площею 39,84
кв. м, загальною площею - 64,39 кв. м), а
всього 10 кімнат жилою площею 136,86 кв.м,
загальною площею - 226,36 кв. м для
проживання 13 чоловік. Пунктом 2.1 цього
рішення було передбачено видачу ордера
на вказані квартри сім'ї ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 для організації дитячого
будинку сімейного типу.

Підстави звільнення від доказування
визначені ст. 61 ЦПК України, зокрема
згідно ч. 3 якої обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою Корольовського районного
суду міста Житомира від 05.09.2007 року (а.с.
49) у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Житомирської міської ради про
зобов'язання видачі ордера
встановлено, що 13.07.1989 року останнім
було прийнято рішення № 212 «Про
створення дитячого будинку сімейного
типу в м. Житомирі», батьками
вихователями якого були затверджені
позивач та її чоловік ОСОБА_2

Згідно рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 23.08.2005 року, яке набрало законної
сили, у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та в інтересах
неповнолітніх дітей, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_14, ОСОБА_15 до
виконавчого комітету Житомирської
міської Ради народних депутатів про
визнання ордерів недійсними, третя
особа - ОСОБА_16 (а.с. 21), за рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської Ради народних депутатів № 296
від 27.05.1993 року та на підставі заяви
позивача ОСОБА_1 і її чоловіка спірні
квартири (АДРЕСА_1) були визнані дитячим
будинком сімейного типу, який у
подальшому було ліквідовано на
законних підставах (саме рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 13.04.2000 року № 195 (а.с. 5)
та рішенням суду від 09.10.2000 року (а.с. 147)),
проте житлове питання після ліквідації
будинку сімейного типу вирішено не
було. Як убачається із цього ж рішення
суду ордери сім'ям ОСОБА_17, ОСОБА_16,
ОСОБА_18 були видані на зайняті
позивачами жилі приміщення. Тому
вказаним судовим рішенням визнані
недійсними ордера, видані на квартири
АДРЕСА_1 відповідно ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_16

Рішенням Богунського районного суду
міста Житомира від 31.05.2010 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до КВЖРЕП № 1 м.
Житомира про скасування договорів
найму (а.с. 12), яке набрало законної сили,
встановлено, що позивач є наймачем
квартир АДРЕСА_1. ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19 та ОСОБА_16 отримували ордери на
ці квартири, а позивач підлягала
виселенню з них. Однак ордери були
визнані судом недійсними, а за
позивачем визнано право користування
ними. Тому цим рішенням суду були
розірвані договори про надання
комунальних послуг, що укладені між
КВЖРЕП № 1 м. Житомира та ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_16 по квартирах
АДРЕСА_1.

Апеляційним судом Житомирської
області 15.03.2005 року було ухвалено
рішення у справі за позовом
виконавчого комітету Житомирської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15 і
ОСОБА_13 про виселення (а.с. 8), яким
відмовлено у задоволенні позову щодо
виселення вказаних осіб із квартир
АДРЕСА_1.

Із копії паспорта позивача (а.с. 30-31),
оригінал якого був оглянутий у
судовому засіданні, відомостей УДМС у
Житомирській області від 29.11.2012 року
(а.с. 14), копії форми № 16-А (а.с. 160), місце
проживання позивача 28.11.1997 року
зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 із
зазначенням, що така реєстрація є
тимчасовою до 16.01.2001 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 53).

Відповідно до змісту статуту КП «ВЖРЕП
№ 1» Житомирської міської ради (у новій
редакції), затвердженого рішенням
Житомирської міської ради № 434 від
30.08.2012 року, а також додатку № 1 до нього
(а.с. 184-186) відповідач надає послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території, тобто є
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1

11.11.2011 року позивач зверталася до
відповідача КП «ВЖРЕП № 1» із письмовою
заявою щодо відкриття особового
рахунку, на яку листом від 08.12.2011 року №
253 їй було відмовлено з посиланням на
те, що підставою для відкриття
особового рахунку може бути свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
або ордер на право користування ним
(а.с. 18).

Досліджені судом докази та
встановлені обставини вказують на те,
що на підставі прийнятого виконавчим
комітетом Житомирської міської Ради
народних депутатів рішення від 11.07.1991
року № 327 про надання позивачу та її
чоловіку ОСОБА_2 чотирьох квартир
АДРЕСА_1 для організації дитячого
будинку сімейного типу позивач
вселилася до даних жилих приміщень та у
1997 році її місце проживання було
зареєстроване у зазначених квартирах.
Таким чином, позивач набула на законних
підставах право користування
квартирами АДРЕСА_1 та має його на
теперішній час. У судовому порядку
рішення про виселення позивача із
займаних нею квартир не ухвалювалося.

Посилання представника відповідача на
ту обставину, що позивач не має на даний
час зареєстрованого місця проживання у
даних квартирах у зв'язку з її
тимчасовою пропискою до 16.01.2001 року,
через що вважає неможливим укладення
договору найму з нею, суд до уваги не
приймає, зважаючи на те, що чинним
законодавством не передбачено
можливості обмеження періоду
реєстрації місця проживання громадян
України на території держави.

Поряд із цим, суд відхиляє посилання
представника відповідача на те, що
згідно рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 27.05.1993
року № 296 «Про виділення квартир для
дитячого будинку сімейного типу»
рішення міськвиконкому від 11.07.1991 року
№ 327 «Про виділення квартир для
дитячого будинку сімейного типу»
вважається таким, що втратило чинність,
так як на підставі останнього позивач
набула право користування квартирами
№? АДРЕСА_1 і має його на теперішній час,
а також внаслідок прийняття виконавчим
комітетом рішення від 27.05.1993 року № 296
не позбавлена такого права. Окрім того,
як убачається з копії рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 24.10.2002 року № 616 «Про
перебування неповнолітніх дітей
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 в сім'ї ОСОБА_1
та ОСОБА_2» (а. с. 163-164) у зв'язку з
прийняттям виконкомом Житомирської
міської ради рішення від 13.04.2000 року
«Про ліквідацію дитячого будинку
сімейного типу батьків-вихователів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.» рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
27.05.1993 року № 296 «Про виділення квартир
для дитячого будинку сімейного типу»
є таким, що втратило чинність.

Враховуючи викладене та положення ст.
ст. 61, 123 ЖК України, згідно яких
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення, і до користування
службовими жилими приміщеннями
застосовуються правила про договір
найму жилого приміщення, та оскільки
позивач на законних підставах
користується наданим їй житлом, маючи у
ньому зареєстроване у встановленому
законом порядку місце проживання, тому
для узгодження питання їх користування
між нею та відповідачем як
житлово-експлуатаційною організацією
мають бути укладені договори найму цих
житлових приміщень.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір, спачений за
подання до суду позовної заяви в сумі 107
грн. 30 коп., що підтверджено
документально.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 46-1, 58, 61, 63, 114-1, 123 ЖК України, ст.
ст. 10, 58, 59, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати комунальне підприємство
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради укласти
з ОСОБА_1 договори найму квартир НОМЕР_4,
НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 у будинку
АДРЕСА_1

Стягнути з комунального підприємства
«Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№ 1» Житомирської міської ради на
користь ОСОБА_1 107 грн. 30 коп. судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.
Семенцова