Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Дзержинський
районний суд м.Харкова у складі:

головуючого
Аркатової К.В.

секретаря
Подосокорської А.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на дитину та
дружину, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у
якому просить стягнути з ОСОБА_5
аліменти на її користь на утримання
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі
2000 грн. щомісячно та на її утримання у
розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з
дня пред'явлення позову до суду та до
досягнення дитиною повноліття,
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вона перебувала у шлюбі з відповідачем
з 17.01.1998 року до 27.12.2010 року, від шлюбу
мають двох дітей: сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_7. На теперішній час
дочка проживає з нею, а син - з батьками
відповідача у справі. ОСОБА_4 є
працездатним, приватним підприємцем,
має стабільний дохід. У період з 2010 року
по липень 2013 року вона неодноразово
перебувала на стаціонарному лікуванні
у 21 відділенні Інституту неврології
при психіатричній лікарні № 15 у зв'язку
із захворюванням нервової системи, яке
виникло у неї ще під час спільного
проживання з відповідачем. 14.08.2013
року вона отримала 3 групу
інвалідності, не працює через
захворювання, грошей на утримання
доньки вона немає, інших доходів також
немає, її малолітня донька та вона
перебувають на утримання її матері -
ОСОБА_8, що має 2 групу інвалідності та
отримує пенсію. У зв'язку з викладеними
вище обставинами вона звернулася до
суду з дійсним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги визнала частково в
частині стягнення грошових коштів на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1000 грн.
щомісяця починаючи з дня пред'явлення
позовних вимог, в частині стягнення з
ОСОБА_4 аліментів на утримання
колишньої дружини ОСОБА_3 просила
відмовити у повному обсязі.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що
після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, за домовленістю між ними, діти
проживали з відповідачем та його
батьками. На теперішній час дочка
ОСОБА_6 проживає з позивачкою у справі.
Діти незалежно від того, де вони
мешкають, перебувають на утриманні
відповідача, позивачка отримує кошти
на утримання доньки ОСОБА_6, ОСОБА_4
надає доньці підтримку та матеріальну
допомогу. Сина ОСОБА_7 він виховує та
утримує самостійно, мати на його
утримання коштів не надає, з сином
спілкується дуже мало, не переймається
його вихованням. У зв'язку з
викладеним відповідач визнає частково
позовні вимоги про стягнення аліментів
на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1000
грн. щомісячно. Що стосується вимог
позивачки про стягнення аліментів на
її утримання, вважає, що пенсія по
інвалідності, яку отримує ОСОБА_3 є
достатньою для її утримання та
відповідає прожитковому мінімуму для
особи по інвалідності. Також, зазначив,
що після розірвання шлюбу між
сторонами у справі було розподілено
майно набуте під час шлюбу та від
продажу будинку ОСОБА_3 отримала кошти
у розмірі 30 000 доларів США, у зв'язку з
чим ОСОБА_3 має грошові кошти та гідне
проживання.

Суд, вислухавши сторони, свідка ОСОБА_10,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до натспуного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 17.01.1998 року до
27.12.2010 року, від даного шлюбу мають двох
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_7 проживає з батьком відповідачем
у справі ОСОБА_4 та перебуває на
утриманні останнього, донька ОСОБА_6 - з
матір'ю - позивачем у справі ОСОБА_3

Вказані обставини визнані сторонами у
справі та не підлягають доказуванню
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України.

Відповідно до статті 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Таким чином, приймаючи до уваги
обов'язок відповідача по утриманню
неповнолітньої дитини, відсутність
відомостей про доход відповідача,
наявність на утриманні останнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, висловлене ОСОБА_4
бажання сплачувати аліменти на
утримання дитини у розмірі 1000 грн.
щомісячно, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Відповідно до статті 75 Сімейного
кодексу України дружина, чоловік
повинні матеріально підтримувати
один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи
не забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 76 Сімейного кодексу
України розірвання шлюбу не припиняє
права особи на утримання, яке виникло у
неї за час шлюбу.

Після розірвання шлюбу особа має право
на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
Дзержинському район міста Харкова та
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання ІІІ
групи, розмір якої з серпня по липень 2013
року складав 894,00 грн., з грудня 2013 року
по лютий 2014 року - 949,00 грн., що
відповідає розміру прожиткового
мінімум для осіб, які втратили
працездатність.

Також, з 01.04.2008 року ОСОБА_3 є приватним
підприємцем, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Крім того, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_4
грошові кошти у розмірі 30 000 доларів
США в порядку поділу майна, набутого
подружжям за час шлюбу, що
підтверджується розписками від 19.12.2012
року та 16.04.2013 року.

Згідно довідки МСЕК № 650184 ОСОБА_3
призначена ІІІ група інвалідності з
30.07.2013 року, шлюб між сторонами у справі
було розірвано 27.12.2010 року, тобто сплив
річний строк звернення до суду з
вимогою про стягнення аліментів на
утримання колишньої дружини.

Таким чином, приймаючи до уваги
викладене, відсутність доказів про те,
що ОСОБА_3 потребує матеріальної
допомоги, наявність доказів про те, що
доходи позивачки забезпечують їй
прожитковий мінімум, встановлений
діючим законодавством України, суд
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про
стягнення аліментів на утримання
дружини.

Керуючись ст.. 10,11,14,27,31,60,88,213-215,224,226,227
ЦПК України, ст.ст.75-79, 180,184 СК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на дитину та дружину -
задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, приватного підприємця,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з
30.08.2013 року і до досягнення дитиною
повнолітнього віку.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, починаючи з 07.04.2014 року.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий