Справа № 140/342/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2014 року
Немирівський районний
суд

Вінницької області

в складі: головуючого
судді Алєксєєнка
В.М.

при секретарі
Павленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Брацлавської селищної ради про
визнання права власності на майно в
порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В :

04.02.2014 року до суду з позовом
звернулася ОСОБА_1 про визнання права
власності на майно в порядку
набувальної давності. В своїй позовній
заяві вона вказала, що народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Брацлав
Немирівського району. Її батьками
являються: батько - ОСОБА_2 та мати -
ОСОБА_3, які в даний час вже тривалий час
покійні. В 1955 році її покійні батьки
отримали для проживання житловий
будинок, який розміщений по АДРЕСА_1, де
вона в даний час так і проживає. На той
час це була АДРЕСА_2. Це житло належало
комунальному господарству
Брацлавської селищної ради як
комунальна власність. Однак,
правовстановлюючих документів на
нього не було і немає на даний час, про
що свідчить технічний паспорт КП
«Тульчинське МБТІ» виготовлений 28.10.2013
року. Відповідно до даних вказаного
технічного паспорта даний житловий
будинок - 1917 року забудови, глинобитний,
складається із двох житлових кімнат,
кухні і веранди, загальним розміром 36,9
кв.м. і житловою площею 26,0 кв.м. В 1995 році
після заселення, її батьки добудували
житлову прибудову «А1», прибудову «А2»,
веранду «а3». Таким чином, починаючи з
1955 року, коли її було лише 11 років, вона
проживає в даному будинку. Після смерті
батьків - батько помер після матері в 1985
році вона фактиично одноособово
володіє даним нерухомим майном.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно влолодіти нерухомим
майном протягом десяти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Згідно вказаних норм цивільного
законодавства України позивач, як
особа, що добросовісно заволоділа
житловим будинком, розміщеного по
АДРЕСА_1, продовждує відкрито,
безперешкодно ним володіти, тому
просить визнання за нею права
власності на зазначене нерухоме майно
за набувальною давністю.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, однак надала суду заяву в
якій просить розгляд справи провести
за її відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю та просить їх
задовольнити.

Відповідач голова Брацлавської
селищної ради в судове засідання не
з'явився, однак надав суду заяву, в якій
вказав, що позов визнає, не заперечує
проти його задоволення, просить суд
розглянути справу за відсутності
представника селищної ради.

Оцінивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити,
так як він відповідає вимогам закону,
визнаний відповідачами та
підтверджується матеріалами справи, а
саме: паспортними даними ( а. с. 4 ),
копією облікової картки із паспортного
столу ( а. с. 5 ), копією довідки
виконкому Брацлавської селищної ради
за № 320 від 03.02.2014 року, згідно якої
позивачка проживає в житловому будинку
по АДРЕСА_1 з 1961 року по даний час ( а. с. 6
), копією технічного паспорту на
вищевказаний житловий будинок - 1917 року
забудови, глинобитний, складається із
двох житлових кімнат, кухні і веранди,
загальним розміром 36,9 кв.м. і житловою
площею 26,0 кв.м., право власності на
нього не зареєстроване ( а. с. 7-9 ), копією
будинкової книги, згідно якої
позивачка та її покійні батьки були
вперше зареєстровані у ньому з 1955 року,
позивачка проживає і зареєстрована в
ньому по даний час ( а. с. 10 ) та копіями
документів з інвентаризаційної справи
( а. с. 15-23 ).

Спірні відносини є цивільними
правовідносинами і регулюються
нормами цивільного законодавства

ст. 47 Конституції України; ст. ст. 328, 344,
392 ЦК України, відповідно до яких кожен
має право на житло. Держава створює
умови, за яких кожний громадянин матиме
змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Предметом спору є визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1, починаючи з 1955 року,
проживає у домоволодінні
розміщеномупо АДРЕСА_1, яке належало її
батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на даний
час покійні.

Починаючи з 1985 року позивач ОСОБА_1
після смерті батьків одноособово
володіє даним нерухомим майном.

Право власності в порядку
спадкування через відсутність
спадкоємців не набувалось.

З 1955 року і на сьогоднішній день
позивач ОСОБА_1 продовжує проживати у
вказному житловому будинку,
добросовісно та безперервно володіє та
відкрито користується даним нерухомим
майном, доглядає за будинком та утримує
його, постійно робить поточний та
капітальний ремонти. Інших осіб, які б
мали право на дане нерухоме майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 немає. Комунальним
підприємством «Тульчинським
міжрайонним бюро технічної
інвентаризації» було виготовлено
технічний паспорт на вказаний будинок,
відповідно до якого вбачається, що
самочинне будівництво відсутнє,
будинок та господарські будівлі не є
аварійними та придатні до
користування.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду. Перебіг
строку набувальної давності
починається від моменту виникнення
володіння.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини справи на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог. Позивач у суді довела факт
набуття нею права власності за
набувальною давністю, оскільки вона
добросовісно і відкрито користується
нерухомим майном на протязі більше 10
років, а відповідач не заявляє вимог
щодо повернення вказаного нерухомого
майна, отже визнання права власності не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, таким
чином суд приходить до висновку, що
позов про визнання права власності
підлягає задоволенню в повному обсязі
і є підстави для визнання права
приватної власності за набувальною
давністю за позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду. Відповідно до узагальнення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 грудня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових давнісний
володілець повинен довести факти
добросовісності, відкритості,
безперервності та тривалості свого
володіння.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
правила ст. 344 ЦК України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом. Питання про
набуття права власності на нерухоме
майно не могло вирішуватися судами
раніше 01 січня 2011 року.

За таких обставин суд вважає за
необхідне задовольнити позов та
визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного
та керуючись ст. ст. 328, 344, 392 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 12, 11, 60, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності в порядку набувальної
давності на житловий будинок «А»,
загальною площею 36,9 кв.м., житловою
площею 26,0 кв.м., житлову прибудову «А1»,
прибудову «А2», веранду «а3», огорожу №
1-2, розміщених по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: