Пров. № 2/409/102/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді:
Полєна В.С.

при секретарі:
Салімон Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
смт.Білокуракине Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок із господарчими
спорудами,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок із господарчими
спорудами. Свої позовні вимоги
обґрунтувала тим, що 01 червня 2013 року
вона з відповідачкою домовилась про
придбання житлового будинку з
господарчими спорудами по АДРЕСА_1. Не
відаючи про всі нюанси справи та будучи
впевненою, що відповідачка є власником
вказаного домоволодіння, а також не
маючи на той час повної суми, яку
вимагала відповідачка за будинок, вона
разом з ОСОБА_2 в простій письмовій
формі 01 червня 2013 року уклала договір
купівлі-продажу житлового будинку із
господарчими спорудами по АДРЕСА_1.
Даним договором вони обумовили питання
розрахунку за майно, відповідно до чого
першу частину грошей відповідачці було
передано в момент підписання договору
в сумі - 30000 гривень, а друга частина
коштів в сумі 20000 гривень була віддана
ОСОБА_2 01 жовтня 2013 року. Після
укладення договору відповідачка
надала їй ключ від будинку та надала
право зареєструватися за адресою його
знаходження Крім того, під час
укладання договору відповідно до
їхньої із відповідачкою домовленості,
в строк не пізніше ніж 01 жовтня 2013 року
продавець домоволодіння ОСОБА_2 та
вона, як покупець цього майна взяли на
себе зобов'язання оформити в належній
формі перехід права власності на
житловий будинок із господарчими
спорудами та земельними ділянками в
нотаріальних органах, органах
реєстраційної служби та БТІ.
Звернувшись до відповідачки з приводу
належного оформлення договору
купівлі-продажу домоволодіння, вона
дізналася, що з документів на житловий
будинок з господарчими спорудами
відповідачка має лише ксерокопію
технічного паспорту, оскільки
оригінали документів було загублено
ще за часів життя батька, а будь-яких
інших правовстановлюючих документів
не має. Окрім того було встановлено, що
житловий будинок та споруди, належать
на праві власності батькові
відповідачки ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла
мати відповідачки - ОСОБА_4 Після смерті
батьків відповідачка не здійснила
відповідне переоформлення у державних
органах та нотаріальній конторі
перехід права власності на спадкове
майно, оскільки це не можливо внаслідок
відсутності оригіналів
правовстановлюючих документів.
Фактично у цьому домоволодінні
мешкають вона разом із своєю донькою та
малолітнім онуком, вона та її родина
несуть витрати із приводу утримання
житлового будинку та господарських
споруд у належному стані. Нею сплачені
кошти за ремонт у будівлі. Зі свого
боку вона виконала усі умови, які
обумовлювала із відповідачкою,
сплатила їй гроші, що підтверджується
розписками. Але те, що відповідачка не
мала юридичних підстав, а саме тому, що
перехід права власності не було
зареєстровано у Білокуракинському БТІ.
для відчуження житлового будинку з
господарчими спорудами, прямим чином
порушує її інтереси та дає їй право
звернутися із відповідним позовом до
суду. Просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок із
господарчими спорудами, що знаходяться
на земельній ділянці, площа якої буде
встановлена при виготовленні та видачі
відповідних документів на землю та
розташовані за адресою АДРЕСА_1 і
зареєстровані за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, попередньо подавши до суду
заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, попередньо подавши заяву
про розгляд справи без її участі.
Позовні вимоги позивачки визнає в
повному обсязі, проти задоволення
позовної заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, докази по
справі кожен окремо та в їх сукупності,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
та ОСОБА_2 уклали договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. На підтвердження
укладення вказаного договору
купівлі-продажу, відповідачкою
було власноручно складено відповідні
розписки, про сплату за купівлю
вказаного нерухомого майна. З розписки
наданої ОСОБА_2, 01.10.2013 року вбачається,
що позивачка ОСОБА_1, розрахувалася з
відповідачкою в повному обсязі, та
остання ніяких претензій до ОСОБА_2, не
має (а.с. 12-13)

Згідно технічного паспорта ОСОБА_3 є
власником житлового будинку з
господарчими спорудами, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16)

Згідно довідки № 34 від 24.12.2013 року
наданої КП „Білокуракинське РБТІ"
вартість житлового будинку і
господарських будівель становить 55195,00
грн. (а.с.38)

Відповідно до положень ст.ст. 655 і 657 ЦК
України, за договором купівлі-продажу
продавець передає або зобов'язується
передати майно у власність покупцеві, а
покупець приймає його або
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Договір купівлі-продажу житлового
будинку або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Виходячи із встановлених обставин та
положень законодавства, суд вважає, що
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору купівлі-продажу
домоволодіння, що підтверджується
розписками наданими власноруч
відповідачкою, а також відбулося повне
виконання договору, проти чого не
заперечує відповідачка, що дає
підстави для визнання укладеного
договору дійсним.

В результаті відмови відповідача від
нотаріального посвідчення його
продажу позивачці, для неї настала
непереборна та безповоротна втрата
можливості належним чином посвідчити
укладений з відповічем договір.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо
майно відчужене особою, яка не мала
на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього,
якщо відповідно до статті 388 цього
Кодексу майно не може бути
витребуване у нього.

Відповідно до ст. 388 ЦК України дано
вичерпний перелік випадків, коли майно
може бути витребуване від
добросовісного набувача, яким є
позивачка оскільки жодної з цих
підстав позивачка не має, тому суд
вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
житловий будинок із господарчими
спорудами слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.220,328, 330,388 ЦК України, ст.ст.5, 6, 8, 11,
58-60, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на житловий
будинок із господарчими спорудами -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок із господарчими спорудами, що
знаходяться на земельній ділянці,
площа якої буде встановлена при
виготовленні та видачі відповідних
документів на землю та розташовані за
адресою АДРЕСА_1 і зареєстровані за
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Білокуракинський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного
суду

Луганської області
В.С.Полєно