Номер провадження: 22-ц/785/2955/14
Номер справи місцевого суду: 501/4187/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 10 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів
на утримання дитини,-

встановила:

У вересні 2013 року позивачка
звернулася до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 20 жовтня 2011 року з ОСОБА_3 на
її користь стягнуто аліменти у розмірі
1000 грн. щомісячно на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам,
складеного державним виконавцем
відділу ДВС Іллічівського МУЮ, борг
станом на 31.07.2013 року складає 18512,90 грн..

На підставі зазначеного позивачка
звернулася до суду та просила стягнути
з відповідача на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів за
період з 01.08.2013 року по 12.09.2013 року у сумі
7960,58 грн..

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 10 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
пеню за прострочення сплати аліментів
за період часу з 01 серпня 2013 року по 12
вересня 2013 року у сумі 7960,58 грн.. Також
стягнуто судовий збір на користь
держави у сумі 229,4 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, подав до суду апеляційну
скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки ОСОБА_3 має заборгованість по
аліментам, то вимога позивачки щодо
стягнення неустойки (пені) відповідно
до ч. 1 ст. 196 СК України є цілком
обґрунтованою.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, та не
спростовується сторонами, що рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 20 жовтня 2011 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти
у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з
12 липня 2011 року до досягнення дитиною
повноліття (а.с.16).

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 15.11.2011
року, державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Іллічівського МУЮ було відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-1538 від
09.11.2011 року Іллічівського міського суду
(а.с.7).

З розрахунку заборгованості по
аліментам від 01.08.2013 року вбачається, що
заборгованість ОСОБА_3 по сплаті
аліментам станом на 31.07.2013 року складає
18512,90 грн. (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, неустойка (пеня) за
прострочення сплати аліментів
нараховується не на всю суму
заборгованості по аліментам, а лише за
той місяць у якому аліменти не
сплачувались.

У зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певної суми
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання, і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів, чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд України у
своїй постанові від 11.09.2013 року по
справі за № 6-81цс/13, зобов'язання зі
сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, то при розгляді спорів про
стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК
України пені від суми несплачених
аліментів суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення про стягнення
пені, підсумувавши розміри нарахованої
пені за кожен із прострочених платежів
та визначивши її загальну суму.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного Кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст.197 СК України умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції відповідачем не надано
жодного доказу поважності причин
несплати аліментів своєчасно, тому
відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
відповідачка має право на стягнення
пені.

Також з довідки-розрахунку державного
виконавця відділу ДВС Іллічівського
МУЮ від 31.03.2014 року вбачається, що
боржником було сплачено 10600 грн., що
підтверджується платіжними
документами - квитанціями за серпень -
грудень 2013 року та січень - березень 2014
року, та станом на 31.03.2014 року
заборгованість по аліментам ОСОБА_3
складає 22012,90 грн. та складається з
заборгованості за 19 днів липня 2011 року -
612,90 грн., з серпня по грудень 2011 року - 5000
грн., з січня по грудень 2012 року - 12000
грн., з січня по грудень 2013 року - 12000 грн.
та з січня по березень 2014 року - 3000 грн..

Таким чином, пеня, яку просила стягнути
позивачка по 12 вересня 2013 року, тільки
за останній рік перед її зверненням до
суду становить: з 12 вересня 2012 року - 1000
грн. х 1/100 х 365 днів = 3650 грн.; за жовтень
2012 року - 1000 грн. х 1/100 х 347 днів = 3470 грн.;
за листопад 2012 року - 1000 грн. х 1/100 х 316
днів = 3160 грн.; за грудень 2012 року - 1000
грн. х 1/100 х 286 днів = 2860 грн.; за січень 2013
року - 1000 грн. х 1/100 х 255 днів = 2550 грн.; за
лютий 2013 року - 1000 грн. х 1/100 х 224 днів = 2240
грн.; за березень 2013 року - 1000 грн. х 1/100 х
196 днів = 1960 грн.; за квітень 2013 року - 1000
грн. х 1/100 х 165 днів = 1650 грн.; за травень
2013 року - 1000 грн. х 1/100 х 135 днів = 1350 грн.;
за червень 2013 року - 1000 грн. х 1/100 х 104
днів = 1040 грн.; за липень 2013 року - 1000 грн.
х 1/100 х 74 дня = 740 грн.; за серпень 2013 року -
1000 грн. х 1/100 х 43 дня = 430 грн. та за 12 днів
вересня 2013 року - 1000 грн. х 1/100 х 12 днів =
120 грн., а усього 25220грн., що набагато
вище, чим нарахувала позивачка,
виходячи з розміру заборгованості на 01
серпня 2013 року у 18512,90 грн..

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що
представник позивачки у суді
апеляційної інстанції наполягав на
стягненні саме пені у розмирі 7960,58 грн.,
судова колегія вважає, що, виходячи з
принципу диспозитивності судового
процесу, саме в цьому розмірі суд
першої інстанції і задовольнив її
позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
усі зазначені обставини судом першої
інстанції при ухвалені рішення були
враховані, суд надав належну оцінку
доказам та ухвалив законне,
обґрунтоване рішення, яке скасуванню
не підлягає.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 10 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов