РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської
області у складі:

головуючого судді
Тептюка Є.П.

при секретарі
Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про розірвання договору
довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у
якому просить розірвати договір
довічного утримання, від 27 жовтня 2006
року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, посвідчений державним
нотаріусом Черкаської районної
нотаріальної контори Вороною О.О.,
зареєстрований в реєстрі за № 1-3253,
визнати недійсним право власності на
квартиру номер АДРЕСА_1 за
відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог
послалася на наступне. 27.10.2006 року
позивач уклала з відповідачами договір
довічного утримання та догляду,
відповідно до якого відповідачі
зобов'язалась довічно утримувати
позивачку, надаючи їй необхідне
харчування, одяг і забезпечувати за нею
належний догляд та необхідну допомогу,
вартістю в розмірі 100 грн. щомісяця.
Здійснювати за свій рахунок ремонт
квартири та приймати участь у
погашенні затрат пов'язаних технічним
обслуговуванням будинку, а позивач в
свою чергу передала у власність
відповідачам квартиру АДРЕСА_1.
Відповідачі взяті на себе зобов'язання
за спірним договором не виконують, тому
позивач змушена захищати свої права в
судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги збільшила та
просила суд розірвати договір
довічного утримання, визнати недійсним
право власності на спірну квартиру за
відповідачами, визнати за нею право
власності на спірну квартиру та
скасувати арешт накладений на
квартиру, зареєстрований нотаріусом
при реєстрації договору довічного
утримання, збільшені позовні вимоги
просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, та пояснила, що
позивач по справі є її матір'ю в 2006 році
вони підписали договір довічного
утримання. З 2010 року вона припинила
допомагати позивачу в зв'язку з тим, що
в неї почалися проблеми в родині, вона
розлучилася із своїм чоловіком, на
даний час в них ідуть судові процеси.
Тому вона не має ніякої можливості
виконувати взяті на себе зобов'язання
за договором довічного утримання.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнали, та
пояснила, що позивач по справі є її
матір'ю в 2006 році вони підписали
договір довічного утримання. Обов'язки
взяти на себе договором вона ніколи не
виконувала і не виконує на даний час, в
зв'язку з тим, що її чоловік ОСОБА_7
заперечує проти надання такої допомоги
та забороняє їй це робити.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, та пояснив, що позивач по
справі є матір'ю його дружини ОСОБА_8
остання в 2006 роціуклала договір
довічного утримання. Він був проти
надання будь-якої допомоги ОСОБА_1 і на
даний час забороняє своїй дружині
надавати будь-яку допомогу ОСОБА_1.

Представники третьої особи ОСОБА_4 в
судовому засіданні заперечив проти
позову та пояснив, що на даний час
відбувається поділ спільного майна
подружжя між його довірителем ОСОБА_4
та відповідачем по справ ОСОБА_2 тому на
його думку даним позовм ОСОБА_2
намагається вилучити спірну квартиру
із спільного майна подружжя.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору довічного
утримання та догляду, укладеного 27
жовтня 2006 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, посвідченого державним
нотаріусом Черкаської районної
нотаріальної контори Вороною О.О.,
зареєстрований в реєстрі за № 1-3253,
ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
власність квартиру квартиру АДРЕСА_1.
Натомість відповідачі зобов'язались
довічно утримувати ОСОБА_1, надаючи їй
необхідне харчування, одяг і
забезпечувати за нею належний догляд
та необхідну допомогу, вартістю в
розмірі 100 грн. щомісяця. Здійснювати за
свій рахунок ремонт квартири та
приймати участь у погашенні затрат
пов'язаних технічним обслуговуванням
будинку. Право власності на спірну
квартиру за відповідачами
зареєстровано 28.11.2006 року.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї з сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до п. 15 Договору у разі
невиконання умов договору, договір
може бути розірваний згідно у судовому
порядку.

Згідно ст.. 755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду: на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

Позивач в позовній заяві стверджує, що
відповідачі не виконують взяті на себе
зобов'язання за договором довічного
утримання та догляду в повному обсязі,
внаслідок чого вона бажає розірвати
договір в односторонньому порядку та
повернути в свою власність квартиру,
передану на виконання умов договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що договір підлягає
розірванню у зв'язку з неналежним
виконанням однією стороною його умов,
що позбавляє позивача того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у
разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідач не виконує
своїх обов'язків по договору, що не
заперечувалось самими відповідачами,
не утримують позивача, не здійснюють
за ним догляд на обумовлених договором
умовах, договір від 27 жовтня 2006 року
слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд розриває договір
довічного утримання та повертає у
власність позивача квартиру.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про зняття арешту на спірну квартиру у
зв'язку з розірванням договору
довічного утримання та догляду.

Відповідно до Договору на квартиру
накладено заборону відчуження, а не
арешт, який просить зняти позивач.

Також, згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України …Якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням про зміну або
розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Оскільки договір припинить свою дію з
моменту набрання рішенням суду
законної сили, то положення договору
про накладення заборони також
припинить свою дію, тому суд вважає, що
в даній частині позов задоволенню не
підлягає.

Крім того, суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги позивача про
визнання права власності за нею права
власності на спірну квартиру, оскільки
дана вимога буде виконана відповідним
органом в порядку виконання даного
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання
від 27 жовтня 2006 року, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідчений
державним нотаріусом Черкаської
районної нотаріальної контори Вороною
О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-3253.

Повернути у власність ОСОБА_1 квартиру
номер АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є. П. Тептюк

повний текст рішення воготовлено та
підписано 30.04.2014 року