АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Антоненко Н.О., Ящук
Т.І.,

при секретарі Задорожному А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03.03.2014 у справі за позовом
ОСОБА_2 доОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 03.03.2014 задоволений позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів.

Шлюб, зареєстрований 04.02.2012
Лівобережним відділом державної
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, актовий запис №
70, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірваний.

Змінено прізвище ОСОБА_2 в зв'язку з
розірванням шлюбу на дошлюбне
«ОСОБА_2».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн.
щомісячно, починаючи з 20.01.2014 і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави -
243 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині щодо стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн.
відповідач подав апеляційну скаргу,
яка мотивована тим, що рішення прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, судом не
прийнято до уваги те, що відповідач має
нерегулярний та мінливий дохід через
труднощі у працевлаштуванні, а тому
сплачувати кошти в розмірі 1500 грн. на
утримання своєї дитини щомісячно для
нього буде складно. На теперішній час,
за твердженням відповідача, він може
надавати допомогу на утримання свого
сина в розмірі приблизно 700 грн., в
зв'язку з чим просить змінити рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
03.03.2014.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить поштове повідомлення
/а.с.31/, причини нявки суду не повідомив.
Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
його неявка не перешкоджає розгляду
справи апеляційним судом.

Справа № 753/1396/14 № апеляційного
провадження 22-ц-796/5574/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Сухомлінов
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В. Позивач
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, вважає рішення
суду законним і обґрунтованим, просила
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з апеляційної
скарги відповідачем окражується
рішення лише в частині визначення
розміру аліментів на утримання ОСОБА_3,
а тому, виходячи з положень ч.1 ст.303 ЦПК
України, в іншій частині рішення суду
першої інстанції не підлягає перегляду

апеляційним судом.

Перевіряючи обставини справи, в
межах доводів апеляційної скарги,
апеляційним судом встановлено, що
сторони у справі є батьками ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 22.08.2012
виданим Відділом реєстрації актів
громадянського стану Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
/а.с.8/.

На момент звернення до суду позивач та
відповідач проживають окремо, дитина
проживає разом з позивачем, проти чого
не заперечує відповідач, що вбачається
з його апеляційної скарги.

Судом також встановлено, що
домовленості щодо участі у витратах на
утримання дитини між сторонами не
досягнуто.

Відповідач не має постійного місця
роботи.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, суд першої інстанції
виходив з положень ст.ст. 180,184 СК
України та дійшов висновку про
доцільність стягнення з відповідача
аліментів у розмірі 1500 грн., щомісячно,
що не порушить права сторін та буде
відповідати інтересам дитини.

Відповідач не погоджується з висновком
суду в частині визначення розміру
аліментів в сумі 1500 грн., оскільки такий
розмір перевищує встановлений Законом
прожитковий мінімум для дітей
відповідного віку.

Так, згідно з ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років з 1 січня 2014 року становить 1032
гривні.

А отже слід погодитись з доводами
апеляційної скарги про те, що
встановлений судом першої інстанції
розмір аліментів перевищує
прожитковий мінімум на дитину
відповідного віку.

Разом з тим, відповідно до ст. 180СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
При цьому, виходячи із конституційних
принципів, дитина має право на належний
рівень життя. Законом же встановлений
необхідний для проживання мінімум,
однак достатній рівень має визначатися
виходячи із матеріальних можливостей
батьків та потреб дитини, виходячи із
її віку та індивідуального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

А отже і зміна сімейних обставин не
повинна впливати на рівень
забезпечення утримання і розвитку
дитини її батьками.

В силу ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоровўя та матеріальне становище
дитини; стан здоровўя та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

В ході розгляду справи відповідачем
лише зазначалось про відсутність
постійного місця роботи, проте доказів
на підтвердження відсутності інших
доходів суду представлено не було,
натомість в апеляційній скарзі він
зазначає про нерегулярний та мінливий
дохід, що свідчить про наявність певних
доходів. На інші обставини відповідач
не посилався, не надав відповідні
докази.

Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі.
Однак, сума аліментів в розмірі 1500 грн.
встановлена судом першої інстанції є
завищеною, оскільки позивачем не
підтверджено належними доказами
наявність витрат на дитину в розмірі 3000
грн. щомісячно, оскільки обов'язок по
утриманню дитини покладається на обох
батьків в рівній мірі.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає необхідним зменшити розмір
аліментів, що підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача до 1000
грн. щомісячно, що буде складати
приблизно 33,33 грн. на день і буде
достатнім для забезпечення утримання і
розвитку дитини.

В порядку ст. 309 ЦПК України
підставами для зміни рішення є,
зокрема, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції
підлягає зміні в частині визначення
розміру аліментів, що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача на утримання сина та
визначити розмір аліментів у сумі 1000
(одна тисяча) гривень щомісячно. В решті
рішення суду відповідає вимогам
закону, зібраним доказам та обставинам
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03.03.2014 змінити в частині
визначення розміру аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити
розмір аліментів у сумі 1000 (одна тисяча)
гривень щомісячно.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: