Єдиний унікальний номер 205/7420/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.,

при секретарі
Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Кредитної
спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до неї же як
законного представника ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, Управління - служба у справах
дітей Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради про виселення,
стягнення штрафу та зняття з
реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.08.2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому вказав, що 08
вересня 2010 року між КС «Взаємний
кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № 080910-к, згідно умов якого
остання отримала кредит в розмірі 144000
грн., строком до 08 вересня 2011 року для
купівлі побутової техніки. В
забезпечення належного виконання умов
договору 08 вересня 2010 року між
позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки №
080910-3, відповідно до умов якого
відповідачі передали в іпотеку належну
їм на праві власності квартиру
АДРЕСА_1. У зв'язку з неповерненням
кредиту у встановлений договором строк
КС «Взаємний кредит» звернулося до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки. Заочним рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року
позовні вимоги Кредитної спілки
«Взаємний кредит» про звернення
стягнення на предмет іпотеки було
задоволено. Згідно довідки КЖЕП 25 , в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. 24
квітня 2013 року на адресу відповідачів
була направлена письмова вимога про
виселення, яка була вручена, однак
станом на 29.08.2013 року вимога не
виконана. Відповідно до п. 3.1.4 договору
іпотеки, Іпотекодавці зобов'язані не
відчужувати предмет іпотеки у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб, не
видавати довіреності на користування
(володіння) розпорядження предметом
іпотеки, не виступати поручителем за
третіх осіб без отримання попередньо
письмової згоди на це від
Іпотекодержателя, не реєструвати
інших осіб за предметом іпотеки. У разі
порушення цього пункту Іпотекодавці
сплачують Іпотекодержателю штраф у
розмірі 50 % від суми кредиту. Так,
Іпотекодавці за договором іпотеки
порушили приписи п. 3.1.4 договору
іпотеки, зареєструвавши за адресою
предмета іпотеки ОСОБА_3, ОСОБА_5.
Оскільки згідно п.1.1. кредитного
договору сума кредиту є 144 000 грн., то за
порушення п. 3.1.4 договору іпотеки
підлягає сума штрафу в розмірі 72000 грн.
Позивач просив виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1, без
надання іншого житлового приміщення;
стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Кредитної спілки «Взаємний
кредит» штраф в сумі 72000 грн.; зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив їх задовольнити. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав в
повному обсязі та заперечував проти їх
задоволення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та
заперечував проти їх задоволення.

Співвідповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 у
судове засідання не з`явилися, про день
і час проведення слухання справи
повідомлялися належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.

Треті особи у судове засідання не
з`явилися, про день і час проведення
слухання справи повідомлялися
належним чином. Від Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області надійшла письмова заява з
проханням слухати справу у відсутність
їх представника.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню по наступних
підставах.

Матеріалами справи встановлено,
що 08 вересня 2010 року між КС «Взаємний
кредит» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 080910-К, відповідно
до умов якого вона отримала грошові
кошти у розмірі 144 000 грн., строком до 08
вересня 2011 року, для купівлі побутової
техніки, плата за користування
становить 48 відсотків річних (а.с.6).

В забезпечення виконання
умов кредитного договору між КС
«Взаємний кредит» та ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 08 вересня 2010 року було
укладено договір іпотеки № 080910-3,
відповідно до умов якого, з метою
забезпечення своєчасного повернення
кредиту, відсотків за користування ним
та можливих штрафних санкцій,
іпотекодавці передали в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1. (а.с.7-8).

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 33
Закону України «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Так, рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 жовтня 2012 року ухваленого в заочному
порядку позовні вимоги КС «Взаємний
кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволені, звернено стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в
рахунок погашення заборгованості в
сумі 250 986,50 грн. Рішення набрало
чинності (а.с.9-13).

Частинами 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 43 Постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин»№ 5 від 30
березня 2012 р., що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

24.04.2013 року на адресу
відповідачів направлено повідомлення
про необхідність виселення зі спірної
квартири протягом 30 днів, яке було ними
отримано, про що свідчить поштове
повідомлення (а.с.15-16). Суд приймає до
уваги, що рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки набрало
законної сили 09.04.2013 року.

З матеріалів справи
вбачається, що місце проживання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано за адресою:
АДРЕСА_1 відповідно до довідки КЖЕП № 25
про склад сім`ї та місце реєстрації
(а.с.14).

Оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, а також враховуючи, що
відповідачі відмовляються добровільно
звільнити займане приміщення - предмет
іпотеки, суд приходить до висновку, що
позов в частині позовних вимог про
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин, оскільки
квартира є предметом договору іпотеки,
на неї звернуто стягнення та визначено
спосіб її реалізації на прилюдних
торгах, та оскільки реєстрація в
квартирі відповідачів перешкоджає
позивачу у здійсненні своїх прав, як
іпотекодержателя, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 є
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Натомість позовні вимоги в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної
спілки «Взаємний кредит» штраф в сумі
72000 грн. не підлягають задоволенню за
нижченаведеним.

Відповідно до ст. ст. 549,611 ЦК
України, одним із наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки
(штрафу, пені).

Так, п. 3.1.4 договору іпотеки,
Іпотекодавці зобов'язані не
відчужувати предмет іпотеки у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб
(зокрема, не передавати його в оренду,
найм, наступну заставу тощо), не
видавати довіреності на користування
(володіння) розпорядження предметом
іпотеки, не виступати поручителем за
третіх осіб без отримання попередньо
письмової згоди на це від
Іпотекодержателя, не реєструвати
(надавати дозвіл на реєстрацію) інших
осіб за предметом іпотеки. У разі
порушення цього пункту Іпотекодавці
сплачують Іпотекодержателю штраф у
розмірі 50 % від суми кредиту.

Проте, як зазначено вище
договір іпотеки був укладений 08
вересня 2010 року, а згідно довідки КЖЕП
№ 25 про склад сім`ї та місце реєстрації
від 23.07.2013 року, на яку посилається
позивач вбачається, що місце
проживання ОСОБА_5 у спірній квартирі
зареєстровано 07.08.2010 року, тобто до
укладання договору іпотеки, вказані
протиріччя представником позивача в
судовому засіданні не були усунені.

Крім того, в договорі іпотеки від 08
вересня 2010 року місце реєстрації
ОСОБА_3, зазначено за адресою: АДРЕСА_1, а
тому, суд вважає, що позивачу на час
укладання вказаного договору, було
відомо про наміри ОСОБА_3
зареєструватися за спірною адресою.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, у ОСОБА_3 на
момент укладання договору у
встановленому законом порядку не було
зареєстровано місце проживання, тому
була вказана спірна адреса. Разом з тим,
суд звертає увагу, що доказів в
підтвердження вказаних обставин суду
не представлено.

Таким чином, суд приходить до
висновку про відсутність законних
підстав для задоволення позовних вимог
в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Кредитної спілки «Взаємний
кредит» штрафу в сумі 72000 грн.

24 січня 2014 року на адресу суду
надійшла письмова заява ОСОБА_2 про
зупинення провадження по вказаній
цивільній справі до розгляду цивільної
справи за заявою ОСОБА_4 про визнання
фізичної особи недієздатною,
заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Орган опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, Кредитна спілка «Взаємний
кредит».

Однак, вказана заява не підлягає
задоволенню. Так, відповідно до п. 4 ч.1
ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в іншому провадженні.

Разом з тим, така підстава
зупинення провадження застосовується
судом в тому разі, якщо в іншій справі
можуть бути вирішені питання, що
стосуються підстав, заявлених у даній
справі вимог чи умов, від яких залежить
можливість розгляду даної справи.

З огляду на те, що розгляд справи
про виселення та зняття з
реєстраційного обліку є можливим
незалежно від справи про визнання
фізичної особи недієздатною, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для зупинення провадження у
даній справі на підставі п. 4 ч.1 ст.201
ЦПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті у
справі докази, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача
законні, обґрунтовані і підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів в рівних частках слід
стягнути на користь позивача судові
витрати, понесені ним по оплаті
судового збору у розмірі 229,40 грн., тобто
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись Законом України «Про
іпотеку», Законом України «Про Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. 109 ЖК
України, Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин»№ 5 від 30 березня 2012 р.,
ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Взаємний
кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, до неї же як законного
представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
треті особи - Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, Управління
- служба у справах дітей Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про виселення, стягнення штрафу та
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення.

Зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з
ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_2), ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_3),
ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_4 (і.н.НОМЕР_4)
на користь Кредитної спілки «Взаємний
кредит» судові витрати в розмірі 229,40
грн. (двісті двадцять дев»ять гривень 40
коп.).

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник