Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/893/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 04 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення від права на спадкування та
зміну черговості одержання права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення
від права на спадкування, в якому
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
двоюрідна сестра ОСОБА_5.

До числа спадкоємців померлої належить
її чоловік - відповідач ОСОБА_4 та вона -
ОСОБА_3 Вважає, що відповідач має бути
усунутий від права на спадкування, бо
протягом останнього періоду свого
життя її двоюрідна сестра хворіла та
потребувала постійного догляду. В
останній місяць життя їй було важко
пересуватись, готовити їжу, вчиняти
інші побутові дії. Натомість
відповідач за нею не доглядав,
необхідної допомоги не надавав,
зловживав спиртними напоями. При цьому
позивачка постійно знаходила
необхідний час для догляду за своєю
сестрою, купувала їй необхідні ліки,
допомогала в побуті. Під час
відвідування сестри, остання постійно
скаржилася їй на відповідача, що він
зовсім не допомогає їй, не доглядає її,
хоча має таку можливість. Натомість,
замість піклування, відповідач
періодично бив свою дружину від
початку їх подружнього життя, що
підтверджується актом Запорізького
обласного бюро судово-медичної
експертизи.

Враховуючи тривале ухилення
відповідача від надання допомоги
спадкодавцю, позивачка була вимушена
запозичувати грошові кошти на ліки та
достатнє харчування для сестри,
заощаджувати для себе та своєї сім'ї на
харчуванні, одязі, працювати неповний
робочий день, постійно доглядати за
сестрою та надавати всякого роду
допомогу.

За два місяці до смерті ОСОБА_5 виявила
бажання оформити право власності на
свою квартиру на позивачку, але
воєвиявленню ОСОБА_5 не можливо було
здійснитися у зв'язку з її раптовою
смертю.

Відповідач під час тяжкої хвороби
дружини, яка була у безпорадному стані,
мав можливість, але свідомо ухилявся
від надання спадкодавцю будь-якої
матеріальної допомоги та моральної
підтримки.

Позивачка просить суд прийняти рішення
про усунення відповідача від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду справи позивач
доповнила позовні вимоги, просила суд
також змінити черговість одержання
права на спадкування після смерті
ОСОБА_5.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04 грудня 2013 року у
задоволені позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляцйну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, шо суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що позивачкою не
було доведено факту перебування
спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному
стані, який би потребував постійного
стороннього за нею догляду і допомоги,
а відповідач мав би змогу таку допомогу
надавати.

Вказаний висновок відповідає
фактичним обставинам справи, наданим
доказам та узгоджується з нормами
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60-ти років померла
ОСОБА_5. До числа спадкоємців першої
черги померлої належить її чоловік -
відповідач ОСОБА_4 та спадкоємець
п"ятої черги - позивач ОСОБА_3.

За нормами ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Для усунення від права на
спадкування за законом необхідно
довести: факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, факт
перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи.

Під безпорадним станом слід
розуміти безпомічність особи,
неспроможність її своїми силами через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
фізично та матеріально самостійно
забезпечувати умови свого життя, у
зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. При цьому підлягає з'ясуванню
судом і питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця і
чи мав спадкоємець змогу надавати таку
допомогу.

При розгляді справи суд прийшов до
правильного висновку, що померла
ОСОБА_5 не відносилася до людини
похилого віку, що вона не мала тяжкої
хвороби і не перебувала у безпорадному
стані, який би потребував постійного
стороннього за нею догляду і допомоги.

Такий висновок суду грунтується на
матеріалах справи, яким судом дана
всебічна оцінка та за якими наявні в
справі медичні документи не свідчать
про тяжку хворобу ОСОБА_5, внаслідок
чого остання б потребула стороннього
догляду.

Крім того за наявності потреби
такої допомоги, то виходячи з віку
відповідача, 1954 року народженні та
стану його здоров"я, за яким йому було
встановлено 2 групу інвалідності,
неможливо визнати, що б останній мав би
можливість її надавати / а.с.17,18 /.

Доводи позивача про протиправно
поведінку відповідача відносно
спадкодавця, з посиланням на акт
судово-медичного обстеження ОСОБА_5 від
29.06.2000р. неможливо прийняти до уваги, бо
це спростовується довідкою ЖБК
„Весна-6", у якій зазначено, що за місцем
проживання ОСОБА_5 сварок не було і від
ОСОБА_5 скарг на поведінку ОСОБА_4 не
надходило / а.с. 6, 93 /.

Згідно до вимог статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, всебічно і
повно дослідивши докази, надані
сторонами, в тому числі показання
свідків, дійшов правильного висновку,
що у даному випадку не мається
достатніх передбачених законом
підстав для усунення відповідача від
спадкування після смерті його дружини.

За таких обставин справи, судова
колегія вважає, що рішення суду
відповідає обставинам справи та
вимогам норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не
грунтуються на матеріалах справи і
висновків суду не спростовують. При
цьому повторна неявка апелянта,
повідомленого належним чином про час
та місце апеляційного перегляду
справи, на встановлені у цій справі
висновки суду не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: