Справа № 761/2653/14-ц
Провадження №2-с/761/21/2014
У Х В А Л А

іменем України

28 лютого 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.,

при секретарі Пироговській-Харітоновій Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про присудження аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Боржник) через Макіївську виправну колонію Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, 24 січня 2014 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про скасування судового наказу від 10 грудня 2013 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на підставі заяви ОСОБА_2 (далі - Стягувач) про присудження аліментів на дитину. Просить суд зазначений судовий наказ скасувати, оскільки, на його думку, існує спір про право у зв'язку з тим, що Стягувач зловживає правами опікуна його малолітньої дитини та використовує кошти не за призначенням і тому він вважає, що питання щодо аліментів має вирішуватися у позовному порядку. Крім того, зауважує, що через ув'язнення, він позбавлений можливості заробляти власною працею за його спеціальністю кошти на утримання дитини.

У судове засідання Боржник не з'явився. Згідно інформації Макіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№32) від 13 січня 2014 року за № 17/8-14/к-7, Боржник відбуває міру покарання згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2010 року, яким засуджений до 10 років позбавлення волі із кінцевим строком відбування покарання 17 жовтня 2018 року (а.с. 26).

Суд знаходить можливим розгляд справи у відсутність Боржника, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Стягувач у судовому засіданні щодо скасування судового наказу поклалася на розсуд суду.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення Стягувача, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить, що заява підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із судового наказу, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають присудженню аліменти на дитину у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Вказаний судовий наказ виданий на підставі свідоцтва про народження малолітньої дитини ОСОБА_3, свідоцтва про смерть ОСОБА_4, вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2010 року та відповідних розпоряджень Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, щодо призначення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування та надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, поданих Стягувачем.

Відповідно до Статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, приймаючи до уваги припис Закону в частині щодо того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначено у судовому наказі, суд не вбачає спору про право. Інші обставини, які зазначені у заяві Боржника, як підстави для скасування судового наказу, суд оцінює критично та знаходить їх такими, що вони не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, статті 51 Конституції України, статей 180, 182 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 60, 105-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про присудження аліментів на дитину - залишити без задоволення.

Судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 10 грудня 2013 року про присудження із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 18 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва в апеляційному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ :