№ 317/1125/14-ц
№/п 2/317/734/2014
26 березня 2014 року
Запорізький районний суд Запорізької
головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в м.
Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів за
Під час розгляду цивільної справи №
317/4047/13-ц №/п 2/317/116/2014 за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини, позивачкою були
заявлені додаткові позовні вимоги про
стягнення з відповідача аліментів за
минулий час, які ухвалою суду від 05.03.2014
року були виділені в окреме
Відповідно до вищевказаного позову,
позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути
з відповідача ОСОБА_2 аліменти за
минулий час, посилаючись на те, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 05.07.2003р., який було розірвано
24.06.2008 р., згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу. 22.05.2013 року позивачка
вдруге взяла шлюб із ОСОБА_3 та набула
прізвища «ОСОБА_1», що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1,
виданого Комунарським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції від 22.05.2013р., актовий запис № 297.
Від спільного з відповідачем життя
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2,
виданого Новоолександрівською
сільською радою Запорізького району
Запорізької області від 26.12.2003р.,
актовий запис № 22.
11.11.2013 року від представника позивача -
адвоката ОСОБА_5, на адресу суду
надійшла уточнена позовна заява, в якій
вона просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти за минулий час,
починаючи з 30.05.2010 року, в розмірі 605
гривень щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку з подальшою
індексацією відповідно до закону,
посилаючись на те, що відповідач з 2006
року не цікавиться життям та здоров'ям
дитини, не спілкується з сином та
жодного разу не сплатив аліменти, хоча
позивачка вживала заходи щодо
отримання аліментів з відповідача.
Також зазначила, що відповідач
навмисно не надавав своєї адреси в
Іспанії, щоб позивачка та дитина не
знали де він мешкає, та не могли
стягнути з нього аліменти.
02.12.2013 року від відповідача ОСОБА_2 на
адресу суду надійшло заперечення на
позовну заяву, у якій він пояснив, що
позовні вимоги в тому вигляді, в якому
вони заявлені, не визнає, оскільки
після припинення шлюбних відносин,
відповідач весь час надавав кошти на
утримання сина. Позивачка регулярно з
2007 року отримувала його перекази, а з
липня 2013 року, після того, як вийшла
заміж, навмисно перестала отримувати
грошові перекази відповідача. Факт
здійснення грошових переказів
відповідач ОСОБА_2 підтвердив наданими
суду копіями квитанцій на перекази.
Також відповідач зазначив, що
позивачка ОСОБА_1 не надала жодного
доказу на підтвердження того факту, що
вона вживала заходи по отриманню з
нього аліментів за останні три роки,
або доказів того, що відповідач
ухилявся від їх сплати.
Щодо твердження позивачки про те, що
вона не знала його адреси проживання в
Іспанії, відповідач пояснив, що воно є
безпідставним, оскільки у всіх
зроблених ним грошових переказах
зазначено його місце проживання.
У своїх запереченнях відповідач просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що він
добровільно надає матеріальну
допомогу на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а в разі
ухвалення рішення суду про стягнення з
нього аліментів в примусовому порядку,
просив вказати повні реквізити
рахунку, на який він зможе
перераховувати гроші позивачці через
банківські установи, які будуть
конвертувати його платежі, оскільки
він проживає і в іншій державі, де діє
інша грошова одиниця.
24.02.2014 року на адресу суду від
представника позивача - адвоката
ОСОБА_5, надійшла уточнена позовна
заява, в якій вона просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2, який не має
постійного заробітку, на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти з
усіх видів доходу щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку з подальшою
індексацією відповідно до закону, та
аліменти за минулий час, починаючи з
30.05.2010 року, з усіх видів доходу
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку з
подальшою індексацією відповідно до
закону, посилаючись на те, що
відповідач з 2006 року не цікавиться
життям та здоров'ям дитини, не
спілкується з сином та жодного разу не
сплатив аліменти, хоча позивачка
вживала заходи щодо отримання
аліментів з відповідача. Також
зазначила, що відповідач навмисно не
надавав своєї адреси в Іспанії, щоб
позивачка та дитина не знали де він
мешкає, та не могли стягнути з нього
26.03.2014р. на адресу суду надійшла заява
від представника позивача - адвоката
ОСОБА_5 про залишення позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів за минулий час без розгляду.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
На підставі вищевикладеного,
керуючись п.5 ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК України,
суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів за минулий час
- залишити без розгляду.
Відповідно до положень ч.2 ст. 207
ЦПК України особа, заяву якої залишено
без розгляду, після усунення умов, що
були підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
Ухвала суду може бути оскаржена
до апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

СУДДЯ:
М.І.
Галянчук