Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1274/14Головуючий у 1-й
інстанції Ревуцький С.І.
Суддя-доповідач Гончар М.С.УХВАЛА
25 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 20 грудня
2013 року у справі за позовом
Бердянського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про витребування майна від
добросовісного набувача, -

ВСТАНОВИЛА:

Бердянський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України до відповідача, який надалі
уточнив (т.с. 1 а.с.207-214) та в якому просив
витребувати у відповідача 1894/3000 часток
гуртожитку по АДРЕСА_1 згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, складеної 17.09.2013 року, та
передати останні у власність держави в
особі Фонду державного майна України.

В обґрунтування свого позову зазначав,
що рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 24.11.2010 року, яке
набрало законної сили, договір
купівлі-продажу 68/75 частин гуртожитку
по АДРЕСА_1, укладений 29.06.2004 року між
Федерацією професійних спілок України
і ОСОБА_7, визнаний недійсним.
Відповідно до інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно відповідач ОСОБА_2 є власником
1894/3000 часток гуртожитку по АДРЕСА_1 на
підставі договорів дарування від 02.07.2008
року та від 09.07.2008 року, а також договору
купівлі-продажу від 11.07.2008 року,
укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_2
Прокурор вважає, що вказане майно
вибуло з володіння власника не з його
волі, а тому підлягає поверненню
власникові.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 20 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено
повністю.

Поновлено Бердянському міжрайонному
прокурору строк позовної давності для
звернення до суду з позовом.

Витребувано у ОСОБА_2, ІІН НОМЕР_1, 1894/3000
частин гуртожитку, що знаходиться у
АДРЕСА_1, а саме згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
складеної 17.09.2013р., 1894/3000 частин (63,13%)
гуртожитку (1/100 + 1/200 + 1849/3000), що входять
наступні конкретні приміщення:

за договором дарування №118 від 02.07.2008
року - 1/100 частка (1,0%) в основній будівлі
літ."А" з другого поверху приміщення
кабінету №228 площею 17,1 кв.м., коридор
№235 площею 2,3 кв.м., підсобне приміщення
№236 площею 3,0 кв.м., підсобне приміщення
№237 площею 8,5 кв.м., в загальному
користуванні: коридор №234 та сходові
клітини;

за договором дарування №119 від 09.07.2008
року - 1/200 частка (0,5%): в основній будівлі
літ."А" з другого поверху приміщення
складу №238 площею 14,3 кв.м., в загальному
користуванні: коридор №234 та сходові
клітини;

за договором купівлі-продажу №146 від
11.07.2008 року - 1849/3000 частин (61,63%), які
залишилися у ОСОБА_2 після укладання
договорів дарування №№153, 154 від 12.07.2008
року між ОСОБА_2 і ОСОБА_8 та та ОСОБА_2 і
ОСОБА_9 (1909/3000 - 1/100 - 1/100) в основній
будівлі літ."А":

з першого поверху приміщення підсобне
№118 площею 5,9 кв.м., вбиральня №124 площею
14,3 кв.м., в загальному користуванні:
коридор №137, сходові клітини, тамбури
III, VI;

з другого поверху кімната №209 площею 12,8
кв.м., кімната №210 площею 17,5 кв.м.,
коридор №208 площею 3,3 кв.м., вбиральня
№207 площею 1,8 кв.м., кімната №217 площею
12,0 кв.м., кухня №218 площею 17,1 кв.м.,
коридор №216 площею 2,5 кв.м., вбиральня
№215 площею 1,5 кв.м., приміщення підсобне
№229 площею 1,1 кв.м., вбиральня №230 площею
1,1 кв.м., вбиральня №231 площею 1,1 кв.м.,
коридор №232 площею 6,1 кв.м., умивальня
№233 площею 6,2 кв.м., вбиральня №252 площею
1,5 кв.м., коридор №253 площею 3,4 кв.м.,
кімната №254 площею 12,1 кв.м., кімната №255
площею 17,5 кв.м., кімната №256 площею 17,2
кв.м., кімната №257 площею 17,2 кв.м.,
коридор №258 площею 3,3 кв.м., вбиральня
№259 площею 1,5 кв.м., кухня №260 площею 16,4
кв.м., в загальному користуванні:
коридори №201, №234, №234а, сходові
клітини;

з третього поверху коридор №302 площею
7,6 кв.м., душова №303 площею 2,0 кв.м., ванна
№304 площею 2,0 кв.м., душова №305 площею 2,0
кв.м., душова №306 площею 2,0 кв.м.,
вбиральня №307 площею 1,4 кв.м., коридор
№308 площею 3,5 кв.м., кімната №309 площею
12,1 кв.м., кімната №310 площею 16,8 кв.м.,
кімната №311 площею 17,2 кв.м., кімната №312
площею 12,0 кв.м., коридор №313 площею 3,2
кв.м., вбиральня №314 площею 1,4 кв.м.,
вбиральня №315 площею 1,5 кв.м., коридор
№316 площею 3,3 кв.м., кімната №317 площею
11,9 кв.м., кухня №318 площею 17,6 кв.м.,
кімната № 321 площею 9,4 кв.м., шафа №322
площею 0,8 кв.м., коридор №323 площею 6,7
кв.м., шафа №324 площею 0,4 кв.м., кімната
№327 площею 10,9 кв.м., коридор №328 площею
6,3 кв.м., комора №329 площею 3,8 кв.м.,
кімната №330 площею 13,6 кв.м., вбиральня
№331 площею 1,1 кв.м., вбиральня №332 площею
1,1 кв.м., комора №333 площею 1,1 кв.м.,
коридор №334 площею 5,9 кв.м., коридор №335
площею 6,1 кв.м., душова №337 площею 2,8
кв.м., приміщення підсобне №338 площею 11,3
кв.м., кухня №339 площею 14,6 кв.м., кімната
№340 площею 9,8 кв.м., шафа №341 площею 0,7
кв.м., шафа №342 площею 0,2 кв.м., коридор
№343 площею 10,0 кв.м., кімната №344 площею
13,0 кв.м., кімната №345 площею 17,6 кв.м.,
кімната №346 площею 7,8 кв.м., коридор №347
площею 9,1 кв.м., шафа №348 площею 0,4 кв.м.,
санвузол №358 площею 2,9 кв.м., кухня №359
площею 9,4 кв.м., коридор №360 площею 4,0
кв.м., кімната №361 площею 17,1 кв.м.,
кімната №362 площею 17,2 кв.м., коридор №363
площею 3,2 кв.м., кімната №364 площею 11,9
кв.м., кухня №365 площею 15,2 кв.м., санвузол
№366 площею 3,3 кв.м., вбиральня №367 площею
2,4 кв.м., кімната №368 площею 10,8 кв.м.,
коридор №369 площею 3,6 кв.м., комора №370
площею 4,4 кв.м., кімната №371 площею 9,7
кв.м., в загальному користуванні:
коридори №301, №336, сходові клітини;

з четвертого поверху приміщення №402-406
площею 16,3 кв.м., вбиральня №407 площею 1,7
кв.м., коридор №408 площею 3,3 кв.м.,
кімната №409 площею 12,3 кв.м., кімната №410
площею 16,9 кв.м., кімната №411 площею 17,3
кв.м., кімната №412 площею 12,0 кв.м.,
коридор №413 площею 3,4 кв.м., вбиральня
№414 площею 1,8 кв.м., кухня №418 площею 16,8
кв.м., кімната №419 площею 9,5 кв.м.,
коридор №420 площею 7,0 кв.м., кімната №421
площею 17,1 кв.м., кімната №426 площею 17,3
кв.м., кімната №428 площею 17,4 кв.м.,
вбиральня №429 площею 1,1 кв.м., вбиральня
№430 площею 1,1 кв.м., вбиральня №431 площею
1,1 кв.м., коридор №432 площею 5,9 кв.м.,
умивальня №433 площею 6,1 кв.м., душова №435
площею 2,9 кв.м., приміщення №436 площею 11,5
кв.м., кухня №437 площею 14,7 кв.м., кімната
№438 площею 16,5 кв.м., кімната №439 площею
9,5 кв.м., коридор №440 площею 7,7 кв.м.,
кімната №441 площею 17,2 кв.м., коридор №442
площею 6,3 кв.м., кімната №443 площею 10,8
кв.м., кімната №444 площею 12,4 кв.м.,
коридор №445 площею 4,7 кв.м., кімната №446
площею 17,7 кв.м., кухня №460 площею 16,9
кв.м., кімната №461 площею 10,5 кв.м.,
вбиральня №462 площею 1,9 кв.м., коридор
№463 площею 2,3 кв.м., кімната №464 площею
13,7 кв.м., шафа №465 площею 0,3 кв.м., в
загальному користуванні: коридори №401,
№434, сходові клітини;

з п'ятого поверху кімната №507 площею 12,0
кв.м., вбиральня №508 площею 1,7 кв.м.,
коридор №509 площею 3,3 кв.м., кімната №510
площею 17,5 кв.м., кухня №518 площею 16,1
кв.м., кімната №521 площею 17,7 кв.м.,
кімната №522 площею 17,5 кв.м., кімната №523
площею 17,4 кв.м., шафа №524 площею 0,5 кв.м.,
вбиральня №527 площею 1,1 кв.м., вбиральня
№528 площею 1,1 кв.м., вбиральня №529 площею
1,1 кв.м., коридор №530 площею 6,0 кв.м.,
умивальня №531 площею 6,0 кв.м., душова №532
площею 2,8 кв.м., приміщення №533 площею 11,4
кв.м., кухня №534 площею 15,0 кв.м., кімната
№535 площею 17,5 кв.м., кімната №536 площею
18,0 кв.м., кімната №537 площею 16,8 кв.м.,
шафа №538 площею 0,4 кв.м., кімната №539
площею 17,5 кв.м., кухня №554 площею 15,6
кв.м., вбиральня №555 площею 1,7 кв.м.,
коридор №556 площею 2,7 кв.м., кімната №557
площею 10,4 кв.м., кімната №558 площею 14,1
кв.м., в загальному користуванні:
коридори №501, №501-а, сходові клітини; з
підвалу сходова клітина XVII площею 11,8
кв.м., приміщення підсобне XVIII площею 87,1
кв.м., приміщення підсобне XIX площею 142,8
кв.м., сходова клітина XX площею 11,8 кв.м.,
приміщення підсобне XXI площею 17,6 кв.м.,
приміщення підсобне XXII площею 31,0 кв.м.,
приміщення підсобне XXIII площею 144,1 кв.м.,
приміщення підсобне XІV площею 87,8 кв.м.,
приміщення підсобне XXV площею 80,7 кв.м.,
приміщення підсобне XXVI площею 42,2 кв.м.,
приміщення підсобне XXVII площею 17,4 кв.м.,

та передано зазначені частини
гуртожитку у власність держави в особі
Фонду державного майна України.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального права
судом першої інстанції, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі (т.с. 1 а.с. 240-241, т.с. 2 а.с.4-5).

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд має право її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Встановлено, що поновлюючи
Бердянському міжрайонному прокурору
строк для звернення із вищезазначеним
позовом до суду в інтересах держави в
особі Фонду державного майна України
та задовольняючи цей позов у повному
обсязі, суд першої інстанції керувався
ст. 388 ЦК України та виходив із
поважності причин пропуску позивачем
зазначеного строку та того, що позивач
має право на витребування у
відповідача ОСОБА_2 у цій справі 1894/3000
часток гуртожитку по АДРЕСА_1 згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, складеної 17.09.2013 року та
передачу останніх у власність держави
в особі Фонду державного майна України.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки основані на
доказах, поданих сторонами, до
встановлених правовідносин вірно
застосовані норми матеріального права,
відсутні порушення норм
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було
правильно встановлено, що рішенням
Бердянського міськрайонного суду від
24.11.2010 року, яке набрало законної сили,
договір купівлі-продажу 68/75 частин
гуртожитку по АДРЕСА_1, укладений 29.06.2004
року між Федерацією професійних спілок
України і ОСОБА_7, визнаний недійсним.

Відповідно до інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно відповідач ОСОБА_2 є власником
1894/3000 часток гуртожитку по АДРЕСА_1 на
підставі договорів дарування від 02.07.2008
року та від 09.07.2008 року, а також договору
купівлі-продажу від 11.07.2008 року,
укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Вказане майно (згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
складеної 17.09.2013 року), вибуло з
володіння власника - Фонду державного
майна України не з волі останнього, а
тому підлягає поверненню власникові в
силу вимог ст. 388 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не
ґрунтуються на законі та є такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а лише відображають позицію
відповідача, висловлену ним у
запереченнях проти позову позивача у
цій справі, яку він вважає такою, що є
єдино вірною та єдино можливою.

Щодо доводів апелянта у частині
порушення судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуємого рішення у цій
справі норм процесуального права,
зокрема щодо розгляду цієї справи за
відсутністю його, як відповідача, якій
не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, та не
давав згоди на розгляд цієї справи за
його відсутністю.

То відсутність заяви відповідача про
розгляд цієї справи судом першої
інстанції не є перешкодою для розгляду
останньої цим судом.

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, лише якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено у цій справі таких
порушень процесуального права судом
першої інстанції.

Крім того, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

Доводи відповідача - апелянта про те, що
Фонд державного майна України не є
власником майна, яке було витребувано у
відповідача на підставі ст. 388 ЦК
України за оскаржуємим рішенням суду
першої інстанції, не ґрунтуються на
законі та доказах.

Оскільки, належність позивача у цій
справі підтверджується обставинами,
встановленими рішенням Бердянського
міськрайнного суду Запорізької
області від 24.11.2010 року (т.с. 1 а.с.33-39), яке
набрало законної сили, у цивільній
справі за позовом Бердянського
міжрайонного прокурора в інтересах
Фонду державного майна України,
Бердянської міської ради до ОСОБА_7,
ОСОБА_10, Федерації професійних спілок
України, треті особи: приватний
нотаріус Бердянського міського
нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу 68/75 частини гуртожитку
по АДРЕСА_1 недійсним і таким, що
підлягає скасуванню, які не підлягають
доказуванню в силу ст. 60 ч. 3 ЦПК України.

Щодо поновлення судом першої інстанції
позовної давності позивачеві для
звернення до суду із вищезазначеним
позовом, то це не суперечить вимогам
чинного законодавства. Оскільки в силу
ст. 267 ч. 5 ЦК України, якщо суд першої
інстанції визнав поважними причини
пропущення позовної давності, то
порушене право підлягає захисту.

Інші доводи апелянта ОСОБА_2, викладені
останнім у доповненнях до апеляційної
скарги (т.с. 2 а.с.24-26), які були повернуті
апелянту ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 14.03.2014 року
через пропуск строку, передбаченого ч. 1
ст. 300 ЦПК України, для їх подачі (т.с. 2
а.с.27), та у поясненнях представника
останнього (т.с. 2 а.с.33-48) у судовому
засіданні 25.03.2014 року у тій частині, яка
виходить за межі доводів апеляційної
скарги ОСОБА_2 (т.с. 1 а.с. 240-241, т.с. 2 а.с.4-5),
не приймаються судом апеляційної
інстанції до уваги, оскільки це
суперечить вимогам ст. 303 ч. 1 ЦПК
України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 (т.с. 1
а.с. 240-241, т.с. 2 а.с.4-5) не зазначав, що він
не згодний із висновком судової
будівельно-технічної експертизи,
складеної 17.09.2013 року у цій справі, та не
заявляв клопотання у зв'язку із цим про
проведення будь-якої додаткової чи
повторної експертиз.

При вищевикладених обставинах, суд
першої інстанції правильно встановив
правовідносини, які склалися між
сторонами по справі, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані
сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права,
відсутні порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення цієї справи, також суд першої
інстанції прийняв рішення, яким спір
знайшов своє належне вирішення.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у
задоволенні його апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції у
повному обсязі у цій справі, останній
не має права на компенсацію за рахунок
позивача судових витрат, понесених ним
у зв'язку із розглядом справи у суді
апеляційної інстанції (т.с. 2 а.с.6).

Керуючись ст.ст. 307-308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 20 грудня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.