Справа №486/348/14-ц 24.04.2014 24.04.2014 24.04.2014
Провадження № 22ц/784/1368/14
Суддя першої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М.,
Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Бакуті Т.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 21 березня
2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
батька,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на своє утримання,
зазначивши в його обґрунтування, що на
даний час є непрацездатним, потребує
лікування, однак отриманих за пенсією
коштів йому на достатній життєвий
рівень та необхідні умови для
існування не вистачає, у зв'язку з чим,
просив стягнути з відповідача аліменти
на своє утримання в розмірі ? частки
від усіх видів заробітку, щомісячно.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 21
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити вимоги його
позову в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у місцевому суді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу
України ( надалі- СК України)
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України при
вирішення питання про стягнення
аліментів, суд враховує матеріальний
та сімейний стан сторін.

Положеннями ст. 201 СК України визначено
обов'язкові умови та підстави
покладення на дітей обов'язку
утримувати своїх батьків: діти досягли
вісімнадцяти років; батьки є
непрацездатними за віком або за станом
здоров'я; батьки потребують
матеріальної допомоги; відсутні
обставини для звільнення дітей від
обов'язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення
обов'язку утримувати своїх батьків є
наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги
визначається в кожному конкретному
випадку в залежності від матеріального
становища батьків. До уваги
приймається отримання батьками
пенсії, державних пільг, субсидій,
наявність у батьків майна, що може
приносити дохід тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
свідоцтва про народження ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_3 (а.с. 82). Останній 16
березня 1992 року змінив своє прізвище з
ОСОБА_3 на ОСОБА_3 (а.с. 40).

Шлюб між батьками відповідача
розірваний 27 жовтня 1975 року (а.с. 100).

На підставі рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 15 січня 1974 року з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_3 стягувалися аліменти (а.с.92).

З архівної довідки відкритого
акціонерного товариства «Юженергобуд»
та трест -майданчик
«Атомгідроенергобуд» вбачається. Що за
період роботи позивача з жовтня 1982
року по грудень 1991 року проводилося
утримання аліментів з заробітної плати
за виконавчими листами (а.с.99).

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
ОСОБА_2 є пенсіонером за віком та
отримує пенсію за списком № 2 (при
повному пільговому стажі) станом на
січень 2014 року в розмірі 1793 грн.14
коп.(а.с. 5), тобто позивач отримує дохід
більший між встановлений Законом
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» сума прожиткового мінімуму
з 1 січня 2014 року - 949 грн.

Відповідач має постійне місце роботи
працює у ПАТ «ДАК»Автомобільні дороги
України». Його середня заробітна плата
за 2013 рік становить 5313.18 грн.

На утриманні відповідача знаходяться
двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62). Дружина
відповідача працює і її
середньомісячний заробіток складає
4045.81 грн. Крім того, відповідач має
кредитні зобов'язання за кредитними
угодами. (а.с. 41-52).

Суд першої інстанції, правильно
встановивши фактичні обставини справи
та давши правильну оцінку всім
зібраним у справі доказам, з
урахуванням вищезазначених положень
закону, дійшов обґрунтованого висновку
про наявність підстав, за яких позов не
підлягає задоволенню.

Такого висновку суд дійшов виходячи з
того, що позивач не потребує
матеріальної допомоги, оскільки розмір
його державного утримування (пенсії) є
значно більшим ніж розмір прожиткового
мінімуму, встановленого державою. При
цьому суд правильно зазначив, що сам
факт непрацездатності батька не
зумовлює виникнення у відповідача
обов'язку його утримання. Стан
непрацездатності має супроводжуватися
необхідністю отримувати сторонню
матеріальну допомогу. Згідно діючого
законодавства, держава забезпечує
необхідне утримання непрацездатних
осіб - пенсією за віком, пенсією з
інвалідності, державною допомогою, а
тому суд при ухваленні рішення
обґрунтовано виходив з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік».

Посилання позивача на те, що він
потребує додаткових витрат, пов'язаних
з лікуванням, слушно районним судом не
прийнято до уваги, оскільки такі
позовні вимоги відповідно до ст. 206 СК
України не заявлялися в позовній заяві
та відповідні докази на підтвердження
таких витрат ОСОБА_2 не надавалися.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів, на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують, а тому
колегія суддів не вбачає підстав,
передбачених ст. 309 ЦПК України, для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 21 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних та цивільних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: