Справа №560/379/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Дубровицький
районний суд Рівненської області у
складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадковий житловий
будинок з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просить визнати за ним право власності
на спадкове майно за законом після
смерті його батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а саме на житловий
будинок з надвірними будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті його батька залишилось спадкове
нерухоме майно, заповіту на
вищевказане майно немає. Позивач є
спадкоємцем по закону першої черги.
Окрім нього, спадкоємцям за законом
першої черги є також відповідач по
справі - його рідна мати: ОСОБА_2. Однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину позивач не зміг, так як
відсутні правовстановлюючі документи,
які підтверджують належність будинку
померлому батьку.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, однак до початку судового
засідання до суду від неї надійшла
заява про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Заслухавши позивача, дослідивши докази
по справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
(а.с.4) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
про що в книзі реєстрації актів про
смерть зроблено запис за №09.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3
заповіту не склав, а тому право на
спадкування після його смерті згідно
ст. 1223 ЦК України здійснюється за
законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинних відносин між
спадкодавцем та позивачем у справі
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 01 липня 1970
року, із якого вбачається, що позивач
ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3
(а.с.5).

Спадкоємцями майна за законом першої
черги після смерті ОСОБА_3, окрім
позивача є також його рідна мати:
ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які на спадщину не претендують, що
підтверджується їх заявами, які наявні
в матеріалах справи (а.с.12, 25-27) згідно
яких мати та сестри позивача
відмовились від належної їм частки
спадщини, що залишилось після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з виписки з
погосподарської книги від 12.02.2014 року
№374, виданої Соломіївською сільською
радою (а.с.6), згідно погосподарської
книги №2, особовий рахунок НОМЕР_2,
будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно довідки №368 від 11.02.2014 року
виданої Соломіївською сільською радою
Дубровицького району Рівненської
області, померлий ОСОБА_3 з 07.09.1940 року
по 05.03.2000 року проживав та був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. На
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року з ним
проживали та були зареєстровані: з 1961
року та по даний час, дружина - ОСОБА_2; з
24.05.1970 року та по даний час, син - ОСОБА_1,
(а.с.8).

Відповідно до довідки №284 від 05.02.2014
року виданої Соломіївською сільською
радою Дубровицького району
Рівненської області, в будинку АДРЕСА_1,
ніхто не зареєстрований і не проживає
(а.с.7).

Оскільки спірні правовідносини
виникли до набрання чинності ЦК
України, тобто до 1 січня 2004 року, то до
цих відносин застосовується
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення. За чинним на той час
законодавством, а саме відповідно до
ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року),
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном. За цією
підставою ОСОБА_1 і прийняв спадщину.
Однак юридично своїх прав не оформляв і
свідоцтво про право на спадщину не
отримував.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивач по справі, будучи спадкоємцем
першої черги майна померлого звернувся
до Дубровицької державної
нотаріальної контори для оформлення
права на неї (а.с.13).

З повідомлення Дубровицької державної
нотаріальної контори встановлено, що у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спадковий будинок відмовлено, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу (а.с.13).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину, особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Для вироблення технічної документації
на спадковий житловий будинок, позивач
звернувся в КП "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації" Рівненської
обласної ради, яким станом на 13 січня 2014
року було видано технічний паспорт на
житловий будинок, на об'єкт
незавершеного будівництва, по АДРЕСА_1
(а.с.9-10).

Довідкою КП "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації" Рівненської
обласної ради, за № 616 від 13 січня 2014
року, виданої ОСОБА_1 повідомляється, що
відсоток готовності незавершеного
будівництва житлового будинку в
АДРЕСА_1, становить 66%. Інвентаризаційна
вартість незавершеного житлового
будинку станом на 13.01.2014 року становить
35997 грн. (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто сім гривень). Площа забудови
- 102,9 м2. Згідно реєстрових книг бюро,
право власності на незавершений
житловий не зареєстровано (а.с.11).

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Дубровицького районного управління
юстиції Рівненської області за №10713117
від 10 лютого 2014 року (а.с.14) ОСОБА_1 було
відмовлено у державній реєстрації
права приватної власності на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1
(а.с.14).

Процедуру державної реєстрації права
власності на нерухоме майно визначено
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою КМ України
від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2
якого, державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус, як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3
при житті набув або володів житловим
будинком що розташований по АДРЕСА_1,
неправомірно, або, що на нього окрім
позивача, в порядку спадкування чи з
інших підстав претендують інші особи, в
суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що
ОСОБА_3 належав на праві власності
житловий будинок по АДРЕСА_1, інших
спадкоємців, які б претендували на
спадкове майно немає, а тому є підстави
для визнання за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок по по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в
тому, що позивач, згідно норм
спадкового права, став власником
спадкового майна померлого і набув
права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст. 346, 328,
392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292,
294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на спадкове майно за законом,
після смерті його батька ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а саме на
житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова І.В.