АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/3049/2014
Головуючий 1 інстанції - Петріщева І.В.
Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянського району м. Києва, третя
особа: орган опіки та піклування Служба
у справах дітей Деснянської районної у
місті Києві державної адміністрації
про припинення права власності,
визнання права власності, визначення
порядку користування жилим
приміщенням, зобов'язання розділити
особовий рахунок та укласти договір,-

В С Т А Н О В И
Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про встановлення
порядку користування квартирою.

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просила
припинити право власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на 0,2 кв. м., що складає 11/1000
частки кожного, у квартирі АДРЕСА_1, та
визнати право власності на 0,4 кв.м за
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, визначити
порядок користування житловими
приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1, таким
чином:

виділити в користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 кімнату № 2 площею 17,1 кв.м та
кімнату № 4 площею 12,2 кв.м з лоджією
площею 3,9 кв.м, що розташована вздовж
кімнат № 2 та № 4, при цьому житлова
площа кімнати № 2 та кімнати № 4 (17,1
+12,2=29,3) є ідеальною часткою ОСОБА_2 та її
доньки (28,9 +0,4=29,3);

виділити в користування ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 кімнату №1 площею 19,8 кв.м,
кімнату № 3 площею 15,9 кв.м з балконом
площею 1,8 кв. м, що розташований вздовж
кімнати № 1 та кухні;

коридор, ванну кімнату, вбиральню та
кухню залишити в загальному
користування усіх співвласників.

Просить зобов'язати КП «Дирекція з
управління обслуговування житлового
фонду» Деснянського району м. Києва
розділити особовий рахунок та укласти
договір на обслуговування будинку та
прибудинкової території та оплату
комунальних послуг з ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
малолітня ОСОБА_4 є інвалідом дитинства
і для її повноцінного подальшого
розвитку необхідно облаштувати
куточок для фізичного розвитку. На
сьогоднішній день в кімнаті, яку займає
мати разом з донькою не вистачає місця
для встановлення необхідних
тренажерів для лікувальної
фізкультури, необхідної для
нормального розвитку дитини.

Крім того, відповідачі не завжди
своєчасно передають ОСОБА_2 кошти для
оплати комунальних платежів і іноді
бувають затримки з оплатою комунальних
платежів, а тому є доцільним відкрити
окремий особовий рахунок за рішенням
суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 04 липня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
квартирою залишено без розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах
та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4
задоволено частково.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_5 на 0,2 кв.м, що складає
11/1000 частку квартири АДРЕСА_1.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_6 на 0,2 кв.м, що складає
11/1000 частку квартири АДРЕСА_1.

Сплачено на користь ОСОБА_5 грошову
компенсацію за 0,2 кв.м, частки квартири
АДРЕСА_1 у розмірі 1754,00 грн., які внесені
ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду
згідно з квитанціями № ПН1942 від 09
жовтня 2013 року, № ПН4566 від 11 листопада
2013 року.

Сплачено на користь ОСОБА_6 грошову
компенсацію за 0,2 кв.м, частки квартири
АДРЕСА_1 у розмірі 1754 грн., які внесені
ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду
згідно з квитанціями №ПН1942 від 09
жовтня 2013 року, № ПН4566 від 11 листопада
2013 року.

Визнано право власності ОСОБА_2, що діє
від свого імені та від імені
малолітньої доньки ОСОБА_4, на 0,2 кв.м,
частки квартири АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 09 вересня 2011
року.

Визнано право власності ОСОБА_2, що діє
від свого імені та від імені
малолітньої доньки ОСОБА_4 на 0,2 кв.м,
частки квартири АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 09 вересня 2011
року.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій
просить змінити його в частині відмови
в задоволенні позовних вимог та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на те, що висновки не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам.

Посилається на те, що запропонований
позивачем порядок користування
квартирою не обмежить право
користування відповідачів як
співвласників квартири.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення
апеляційної скарги заперечував та
просив її відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Відповідачі: ОСОБА_6, КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Деснянського району м.
Києва та третя особа: орган опіки та
піклування Служба у справах дітей
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явилися, про день і час
розгляду справи були належним чином
повідомленні, колегія суддів вважає
можливим розглядати справу у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4, законним представником якої є
її мати ОСОБА_2 є власником 5/18 частин
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на житло від 13 жовтня 2005 року, виданого
відділом приватизації державного
житлового фонду Деснянської районної у
м.Києві державної адміністрації,
копією свідоцтва про право на спадщину
від 09 вересня 2011 року та копією
свідоцтва про право на спадщину
зареєстрованого від 09 вересня 2011 року.

Крім того, ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом,
що підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 від 08 серпня 2005 року
виданого Деснянським УП та СЗН.

ОСОБА_2 є власником 1/6 (3/18) частини даної
квартири, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на житло
від 13 жовтня 2005 року виданого відділом
приватизації державного житлового
фонду Деснянської районної у місті
Києві державної адміністрації.

Відповідачі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є
власниками по 5/18 частин квартири, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на житло від 13 жовтня
2005 року виданого відділом приватизації
державного житлового фонду
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації, копією
свідоцтва про право на спадщину
зареєстрованого від 09 вересня 2011 року
та копією свідоцтва про право на
спадщину зареєстрованого від 09
вересня 2011 року.

Спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
4-х житлових кімнат загальною площею 97,0
кв.м, жилою площею 65,0 кв.м, у тому числі:
кімнати №1 площею 19,8 кв.м, кімнати №2
площею 17,1 кв.м, кімнати №3 площею 15,9
кв.м., кімнати №4 площею 12,2 кв.м, кухні
площею - 8,1 кв.м, ванної кімнати площею
2,6 кв. м, вбиральні - 1,0 кв.м, коридору - 14,6
кв.м, балкону - 1,8 кв.м, лоджії - 3,9 кв.м.

Відповідно до довідки по ф№3 в
квартирі АДРЕСА_1 проживають та
зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_4

З матеріалів справи убачається, що між
сторонами не досягнуто згоди щодо
порядку користування квартирою.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову та припиняючи
право власності відповідачів на 0,4 кв.м
у спірній квартирі з урахуванням
інтересів всіх співвласників, в тому
числі позивача та її малолітньої
дитини-інваліда відповідно до вимог
статті 365 ЦК України, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
ОСОБА_2 дотрималася умов попереднього
внесення на депозитний рахунок суду
вартості часток відповідачів, які є
незначними та припинення права
власності на 0,2 кв.м кожного з
відповідачів не завдають істотної
шкоди їхнім інтересам як співвласникам
квартири.

Рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог не
оскаржується, а тому набрало законної
сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про зміну порядку користування
квартирою суд першої інстанції виходив
з того, що позов є передчасним, оскільки
на момент звернення до суду з позовом
ідеальна частка позивача та її дочки
складала 28,9 кв.м, а площа кімнат №2 і № 4
складає 29,3 кв.м.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції не погоджується,
оскільки такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини спору, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та без належної оцінки доказів.

Згідноз висновком № 02/01/14 експертного
будівельно-технічного дослідження від
28 січня 2014 року єдиний варіант порядку
користування квартирою АДРЕСА_1, при
якому співвласники ОСОБА_2 та її
малолітня донька ОСОБА_4, користувалися
б ідеальною частиною, що їм належить
(3/18, 5/18 частками та з урахуванням 0,4 кв.м
житлової площі квартири згідно рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 17 грудня 2013 рокупо справі №
2603/9481/12 (в частині рішення яке не
оскаржується), наведений у
дослідницькій частині у таблиці №1 та
представлений в додатку №1 до висновку,
а саме, що ідеальній частці ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 відповідають кімнати №2 та №4
площами 17,1 кв.м та 12,2 кв.м відповідно.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Колегія суддів вважає, що встановлення
порядку користування квартирою та
виділення в користування позивачу та
її неповнолітній дитині кімнати № 2
площею 17,1 кв.м та кімнати № 4 площею 12,2
кв.м з лоджією площею 3,9 кв.м, що
розташована вздовж кімнат №2 та № 4, та
виділення відповідачам у користування
кімнати №1 площею 19,8 кв.м та кімнати № 3
площею 15,9 кв.м з балконом площею 1,8
кв.м., що розташований вздовж кімнати №
1 та кухні не буде порушувати право
власності сторін, оскільки розмір
вказаних кімнат відповідають розміру
ідеальних часток сторін у житловій
площі квартири.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у встановленні порядку
користування квартирою та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
в цій частині позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог про поділ особового
рахунку та зобов'язання укласти
договір, оскільки такий спосіб захисту
цивільних прав, як зобов'язання укласти
договір, не передбачений ст.16 ЦК
України. Договір - це волевиявлення
учасника правочину, яке в силу ст.203 ЦК
України повинне бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 про визначення
порядку користування житловим
приміщенням скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення наступного
змісту.

Визначити порядок користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1 наступним чином:

виділити у користування ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 житлову кімнату № 2 площею 17,1
кв.м, житлову кімнату № 4 площею 12,2 кв.м
з лоджією площею 3,9 кв.м, що розташована
вздовж кімнат №2 та № 4 відповідно до
технічного паспорту;

виділити у користування ОСОБА_5, ОСОБА_6
житлову кімнату №1 площею 19,8 кв.м,
житлову кімнату № 3 площею 15,9 кв.м з
балконом площею 1,8 кв.м, що розташований
вздовж кімнати № 1 та кухні, відповідно
до технічного паспорту;

місця загального користування:
коридор, туалет, ванну кімнату, кухню
залишити у спільному користуванні
співвласників квартири.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: