Справа № 363/3420/13-ц Головуючий у І
інстанції Скарлат О.І.Провадження №
22-ц/780/1889/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря
Власенко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 17 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, ОСОБА_1, третя особа -
управління Держкомзему у
Вишгородському районі Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

28 серпня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із позовом про
визнання незаконними та скасування
рішення Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 20 грудня 2007 року та
державного акта на право власності на
земельну ділянку, серії ЯЛ №588992 від
27.04.2011 року, кадастровий номер
:38:120:0202, зобов'язати управління
Держкомзему у Вишгородському районі
скасувати запис про його реєстрацію.

На обґрунтування заявлених вимог
послалися на те, що рішенням
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 20 грудня 2007 року було
затверджено матеріали технічної
документації по складанню державних
актів на право приватної власності на
земельну ділянку ОСОБА_1, площею 0,1874 га,
яка розташована по АДРЕСА_1, призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд.

На підставі вказаного рішення
відповідач отримав державний акт на
право власності на земельну ділянку.

Згідно кадастрового плану
спірної земельної ділянки ОСОБА_1
передана у користування частина
провулку, що є землею загального
користування, що порушує право
власності позивача ОСОБА_2, оскільки
унеможливлює проїзд до його власної
ділянки.

Окрім цього, межі земельної
ділянки із суміжними
землекористувачами не погоджувались.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 17 січня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області №224-13-У від 20.12.2007 року, в
частині затвердження технічної
документації по складанню державних
актів, що посвідчує право власності на
земельну ділянку для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на ім'я
ОСОБА_1 .

Визнано недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею 0,1874 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, серії
ЯЛ №588992, кадастровий номер
:38:120:0202, виданий на ім'я ОСОБА_1.

В решті задоволення позовних
вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що на
порушення п. 1.13 «Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
( в тому числі на умовах оренди ) та
договорів оренди землі», затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 4 травня 1999 року
№43, згідно матеріалів технічної
документації, державний акт
відповідачу був виданий без дотримання
встановленого порядку.

Межі земельної ділянки межовими
знаками не позначались, акт
встановлення на місцевості та
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки позивач ОСОБА_2, як суміжний
землекористувач, не погоджував,
відсутній акт прийомки-передачі
межових знаків.

Зазначене призвело до порушення прав
позивачів на земельні ділянки, які їм
належать.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин справи,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального і
процесуального права.

Просить рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 17
січня 2014 року скасувати та відмовити у
задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки,
площею 0,1854 га, яка розташована по
АДРЕСА_2, на підставі рішення
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 23 грудня 2006 року та
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№244208, виданого 26.05.2010 року, який
зареєстрований у встановленому
порядку ( а.с. 65 ).

Рішенням цієї ж ради від 01 листопада 2011
року ОСОБА_3, з тим же цільовим
призначенням - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
( підсобна ділянка ), надана земельна
ділянка, площею 0,2107 га, а 08 квітня 2012
року - йому виданий державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯМ №719944 ( а.с. 64 ).

ОСОБА_2, у свою чергу, є власником
земельної ділянки площею 0,0777 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №567180,
виданого 06.05.2011 року, зареєстрованого в
установленому порядку ( а.с. 3 ).

Рішенням Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області від 20 грудня 2007 року
затверджено матеріали технічної
документації по складанню державних
актів на право приватної власності на
земельні ділянки ОСОБА_1 в АДРЕСА_1,
загальною площею - 0,2539 га, з них - 0,1874 га -
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, 0,0665 га - для ведення
особистого селянського господарства (
а.с.79, 120 ).

Згідно акту відновлення на місцевості
та погодження зовнішніх меж земельної
ділянки, площею 0,18 га, претензій з боку
всіх суміжних землекористувачів, у т.ч.
ОСОБА_2, в особі уповноваженого ним
ОСОБА_4, та ОСОБА_3, не заявлено, межові
знаки показані на місцевості та
передані землекористувачу ( а.с. 91, 127
).

На підставі вказаного рішення та
розробленої технічної документації,
відповідач в установленому законом
порядку 09 лютого 2012 року отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №588992 на
земельну ділянку, площею 0,1874 га, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку , господарських будівель та
споруд за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 4 ).

Відповідно до опису меж земельної
ділянки , яка перебуває у власності
відповідача, землі від А до Б є землями
загального користування ( проїзд ), від
Б до В - землекористування, від В до Г -
землекористування ОСОБА_5, від Г до Д
- землекористування ОСОБА_4, від Д до Е -
землекористування, від Е до Є -
землекористування ОСОБА_6, від Є до А -
землекористування ОСОБА_7 ( там же ).

Будь-яких порушень чинного
законодавства, у т.ч. охоронюваних прав
та інтересів позивачів, при наданні у
власність ОСОБА_1 спірної земельної
ділянки, судом другої інстанції не
встановлено.

Дотримання закону, при цьому,
підтверджується довідкою сільської
ради від 27 березня 2012 року, актом про
відновлення меж земельної ділянки від
07 грудня 2012 року, довідкою сільської
ради від 27 березня 2012 року ( а.с. 6, 51, 66 ),
згідно яких радою не приймалось
рішення про передачу відповідачу у
приватну власність провулку, межі
спірної земельної ділянки проходять по
умовній лінії між відновленими
межовими знаками і не викликають
суперечливих питань.

Надані суду акт про невиконання вимог
від 03 жовтня 2012 року, протокол №44
засідання постійної комісії
Хотянівської сільської ради, акт
обстеження провулку по вул. Шевченка,
довідка від 21 грудня 2012 року ( а.с.
7, 8, 10, 28, 50 ), на переконання апеляційного
суду, не підтверджують заявлені
позовні вимоги, а свідчать лише про
невиконання відповідачем рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 02 лютого 2012 року
за яким ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зобов'язано,
серед іншого, усунути перешкоди у
користуванні земельними ділянками, які
належать позивачам, а саме демонтувати
за власні кошти ворота із сітки та
металеві ворота, які поставлені у
провулку на землях загального
користування Хотянівської сільської
ради, не вчиняти дій, які б перешкоджали
вільному заїзду транспорту з провулку
на земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (
а.с. 29-32 ).

Факт невиконання зазначеного
судового рішення, як заявив у судовому
засіданні апеляційного суду
представник позивачів, був підставою
для пред'явлення позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції
неправильно прийшов до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог в частині визнання незаконним та
скасування рішення Хотянівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області від 20.12.2007 року, в
частині затвердження технічної
документації по складанню державних
актів, що посвідчує право власності на
земельну ділянку для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на ім'я
ОСОБА_1 та недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку,
площею 0,1874 га і, без додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 126, 152 Земельного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 16, 58-60, 212-213, ЦПК
України, ухвалив незаконне та
необґрунтоване рішення.

При цьому, не дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

Окрім цього, в частині зазначеного
рішення сільської ради, суд першої
інстанції погодився із запропонованим
позивачами способом захисту їх
інтересів, який не ґрунтується на
положеннях ст. 152 ЗК України, а в частині
вирішення спору щодо державного акту
на право власності на земельну ділянку
- вийшов за межі заявлених вимог у
порушення принципу диспозитивності,
закріпленого ст. 11 ЦПК України, та
визнав його недійсним при відсутності
таких вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Таким чином, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин справи, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального і
процесуального права, на думку
апеляційного суду, знайшли своє
підтвердження при розгляді справи у
суді другої інстанції, а тому є
підставою для задоволення заявлених
апеляційних вимог.

Доводи позову, зокрема, про те, що
ОСОБА_3 передана у користування
частина провулку, що є землею
загального користування, що порушує
право власності позивача ОСОБА_2,
оскільки унеможливлює проїзд до його
власної ділянки, межі земельної
ділянки із суміжними
землекористувачами не погоджувались,
на переконання апеляційного суду, не
відповідають дійсності та не
спростовують, в силу викладеного,
висновки апеляційного суду про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог і не можуть бути підставою для їх
задоволення.

В решті рішення суду першої
інстанції, на переконання апеляційного
суду, ухвалено з додержанням
матеріального і процесуального права,
а тому скасуванню не підлягає.

Тим паче, що управління
Держкомзему у Вишгородському районі
Київської області, до якого заявлені
позовні вимоги про зобов'язання
скасувати запис про реєстрацію
державного акта на право власності на
земельну ділянку, залучено у справі як
третя особа, а не у якості відповідача
по справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково. Рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 17 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, ОСОБА_1, третя особа -
управління Держкомзему у
Вишгородському районі Київської
області про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту, зобов'язання вчинити
певні дії, в частині задоволення позову
про визнання незаконним та скасування
рішення Хотянівської сільської ради,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
скасувати і ухвалити у цій частині нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С.
Сержанюк

Судді:

О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба