27.03.2014 Справа № 756/4046/14-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2-о/756/116/14
УХВАЛА

27 березня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва О.В.Диба,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1,
зацікавлена особа: Головне управління
юстиції у м. Києві про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, однак, в порушення вимог ст.,
ст. 119, 258 ЦПК України заявник не виконав
вимог, які ставляться до заяви при
зверненні до суду, які унеможливлюють
відкриття провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 258 ЦПК України у
заяві повинно бути зазначено причини
неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт.

Із поданої заяви вбачається, що заявник
просить встановити факт того, що ОСОБА_2
та ОСОБА_3 являються рідними братами,
народженими від одного батька ОСОБА_4
вказаний факт заявник просить
встановити з метою одержання в органах,
що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину.

На підтвердження своїх посилань,
заявник надає постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2014
року. З наданої постанови вбачається,
що нотаріус відмовив у вчиненні
нотаріальної дії у зв'язку із
відсутністю документів про право
власності на спадкову масу. Зі змісту
наданої заявником постанови суд не
може встановити невизнання органом
нотаріату факту того, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 являються рідними братами,
народженими від одного батька ОСОБА_4
та це слугує відмовою у вчиненні
нотаріальної дії.

Таким чином, надані заявником докази
необхідності встановлення юридичного
факту не підтверджують його посилань
на мету звернення до суду із заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Отже, заявнику слід усунути виявлені
судом порушення вимог шляхом надання
доказів про те, що він не може прийняти
спадщину саме тому, що існують
розбіжності в по батькові ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, а не відсутності
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву (заяву,
скаргу) подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача
(заявника, скаржника) і надає йому строк
для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник),
відповідно до ухвали суду, у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України,
позовна заява (заява, скарга)
вважається поданою в день її
первісного подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Згідно вимог п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити в собі,
зокрема, виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

В даному випадку, подана заява не
відповідає вказаним вимогам, оскільки
заявником не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
неможливості реалізації його права.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до
ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку
повернення позовної заяви позивачу це
не перешкоджає повторному зверненню до
суду, якщо перестануть існувати
обставини, що стали підставою для її
повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що
провадження у справі неможливо
відкрити до усунення вказаних
недоліків, а тому заяву слід залишити
без руху, а заявнику надати строк для їх
усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Головне управління юстиції у м. Києві
про встановлення факту, що має юридичне
значення - залишити без руху;

Надати заявнику строк для усунення
недоліків - протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.В. Диба