Справа № 434/3137/14-ц
Провадження № 2-н/434/473/14
У Х В А Л А

18 квітня 2014 року
місто
Луганськ

Артемівський районний суд м.
Луганська в особі судді Селезньової
Т.В., розглянувши заяву Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
надані послуги мобільного зв'язку та
санкцій за невиконання умов договору,-

встановив:

Заявник просить видати судовий
наказ на суму, яка складається з:

1) заборгованості за надані і
використані послуги мобільного зв'язку

2) санкцій за невиконання умов
договору щодо його дострокового
розірвання або припинення.

Ст.96 ЦПК України передбачає
вичерпний перелік вимог, за якими
може бути видано судовий наказ,
зокрема: п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України
передбачає видачу судового наказу,
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення, радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.
Розширеному тлумаченню дана норма
закону не підлягає, і перелік вимог, на
які може бути видано судовий наказ, є
вичерпним.

Заявлені вимоги про стягнення
санкцій (за умовами договору у випадку
дострокового його припинення) тобто
сум, не пов'язаних з оплатою наданих
послуг і з виниклою заборгованістю, - не
можуть розширено тлумачитись як
стягнення заборгованості в оплаті за
телекомунікаційні послуги, тому слід
вважати, що такі вимоги не передбачені
ст.96 ЦПК України, і тому по ним не
передбачено видання судового наказу.
Вимоги про стягнення даних сум-
санкцій за умовами договору - є спором,
що виник на підставі договору і з його
умов, тому він повинен розглядатись у
загальному порядку позовного
провадження.

Згідно ч.5 ст100 ЦПК України у
разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина з яких
не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження, суд постановляє
ухвалу про відмову у прийнятті заяви
про видачу судового наказу лише в
частині цих вимог. У разі якщо заявлені
вимоги між собою взаємопов'язані і
окремий їх розгляд неможливий, то суд
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Згідно ч.3 ст.100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу у разі, якщо
заявлено вимогу, не передбачену ст.96
ЦПК України (п.1), якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України).

Щодо вимоги про стягнення
заборгованості за отримані послуги
мобільного зв'язку, то суд виходить з
того, що вказані вимоги становлять
незначну суму 73,16грн. у порівнянні з
застосованими санкціями, а також суд
враховує, що долучені до заяви
розрахунки плати за надані послуги
ніким не посвідчені, не зазначено
посадову особу, що несе
відповідальність за достовірність
розрахунків.

Суд також враховує, що заявник
не зазначив усі необхідні дані про
боржника, зокрема ідентифікаційний
номер, а при відсутності таких даних є
неможливим допущення до примусового
виконання судового наказу на випадок
його видачі судом. Заявник заявив
клопотання про витребування судом
даних про ідентифікаційний номер
боржника, але в порядку видачі
судового наказу закон не передбачає
заявлення і розгляд клопотань, в тому
числі і про витребування даних про
ідентифікаційний номер. Розгляд даного
клопотання потребує проведення
судового засідання, що в порядку видачі
судового наказу не передбачено.

При таких обставинах суд вважає
недоцільним видачу судового наказу як
в цілому так і окремо лише на суму
заборгованості, і вважає доцільним
відмовити у видачі судового наказу в
цілому, вбачаючи у заяві спір про
право.

Керуючись п.1 ч.3 , ч.5 ст.100 ЦПК
України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному
товариству «МТС Україна» у прийнятті
заяви про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
надані послуги мобільного зв'язку та
нарахованих санкцій за невиконання
умов договору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів.

Суддя
Т.В. Селезньова