Справа № 404/9878/13-ц
Номер провадження 2/404/228/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка
Л.Д.

при секретарі Гусак
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з 20.08.2011 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя
з відповідачем не склалося, через
несумісність характерів та різні
погляди на життя. Шлюбні відносини
фактично припинені, тривалий час
проживають окремо, спільне
господарство не ведеться. Шлюб носить
формальний характер. Вважає, що сім'я
розпалася остаточно.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву (вх. № 57335 від 31.12.2013
року) про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує,
просить їх задовольнити (а.с. 31).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, повідомлялася належним
чином (а.с. 28). Надала до суду заяву (вх. №
1820 від 17.01.2014 року) про розгляд справи
без її участі, позовні вимоги визнає,
проти розірвання шлюбу не заперечує.
Після розірвання шлюбу просить
відновити дошлюбне прізвище - ОСОБА_2
(а.с. 33).

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи підтримання позовної заяви
позивачем та визнання позовних вимог
відповідачем, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, 20.08.2011 року
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Прізвище після укладення шлюбу
чоловіка: ОСОБА_1, дружини: ОСОБА_2, про
що складено відповідний актовий запис
за № 383. Зазначене підтверджується
свідоцтвом про шлюб, виданим повторно
серії НОМЕР_1 від 30.10.2013 року (а.с. 7).

Судом встановлено, що шлюбні відносини
між сторонами фактично припинились, не
ведуть спільне господарство, між собою
втратили порозуміння, мають різні
характери і погляди на життя,
примирення не бажають. Вказані
обставини свідчать про неможливість
примирення подружжя та збереження
сім'ї.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватись про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги,
що в даному випадку не відбулось і
підтверджується доказами, що є у
справі.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу. За приписом частини 1 статті 110
Сімейного кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини 2 статті 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу
України визначено, що шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що
сімейні стосунки між подружжям не
склалися, як зазначено в позові, через
різні погляди на сімейне життя, що
призвело до фактичного припинення
шлюбних відносин, намірів зберегти
сім'ю у сторін немає, суд вважає
встановленим, що збереження сім'ї буде
суперечити інтересам сторін у справі.
Шлюб сторін існує формально і може бути
розірваний.

Крім того, за частиною 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд. Судом з'ясовано, що
визнання позову відповідачем не
суперечить закону та не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

В силу статті 113 Сімейного кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання
шлюбу, суд також вважає за необхідне
відповідачу, за її заявою, відновити її
дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 55, 104, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110-112, 113
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
174, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20.08.2011 року Центральним
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Кіровоградській області,
актовий запис за № 383, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2
відновити її дошлюбне прізвище -
ОСОБА_2.

Роз'яснити сторонам, що за приписом
частини 2 статті 115 Сімейного кодексу
України, рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надсилається судом до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда