Справа №483/1316/13-ц 13.03.2014 13.03.2014 13.03.2014
Справа № 22ц -784/666/14
Суддя першої інстанції
Суддя - доповідач апеляційного
суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Козаченка
В.І.,

суддів: Мурлигіної
О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі Рудніку Є.М.,

за участю: прокурора - Григорян Е.Р.

відповідачки - ОСОБА_2,

представника райдержадміністрації -
Камалєтдінової О.В.,

представників третіх осіб - Котик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
Дніпровського екологічного прокурора
на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 30 грудня 2013 року за
позовом Очаківського міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури до
Очаківської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2, третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог -
Миколаївського обласного управління
водних ресурсів, Очаківського
міськрайонного управління юстиції в
Миколаївській області, Управління
Держземагентства в Очаківському
районі Миколаївської області про
скасування розпорядження Очаківської
райдержадміністрації, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю та повернення
земельної ділянки, скасування
державної реєстрації права власності
та внесення змін до державного
земельного кадастру про власника
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2013 року прокурор звернувся до
суду з позовом, який уточнив в
подальшому, в інтересах держави до
Очаківської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 про скасування
розпорядження Очаківської
райдержадміністрації, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю та повернення
земельної ділянки, скасування
державної реєстрації права власності
та внесення змін до державного
земельного кадастру про власника
земельної ділянки.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що 8
квітня 2011 року розпорядженням № 109
Очаківської райдержадміністрації
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність 37 особам, у тому числі
ОСОБА_2, для ведення особистого
селянського господарства із земель
сільськогосподарського призначення
державної власності в межах території
Солончаківської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області. На підставі цього
розпорядження відповідачка отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку. Ця земельна ділянка
зареєстрована органом реєстрації прав
власності та облікована в земельному
кадастрі. Проте, в ході проведення
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства було виявлено, що під час
передачі зазначеної земельної ділянки
було порушено вимоги земельного та
водного законодавства України щодо
порядку передачі спірної земельної
ділянки, зокрема передана земельна
ділянка розташована у межах
прибережної захисної смуги
Дніпровсько-Бузького лиману та
відносяться до земель водного фонду, а
тому при вирішенні питання про
передачу цієї земельної ділянки
відповідачці необхідно було змінити її
цільове призначення та погодити ці
питання з відповідними органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування, до повноважень яких
належить забезпечення погодження
документації із землеустрою.

Посилаючись на ці обставини, прокурор
просив визнати незаконним та скасувати
зазначене розпорядження стосовно
ОСОБА_2, визнати недійсним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку, повернути земельну
ділянку у державну власність,
зобов'язати Очаківське міськрайоне
управління юстиції скасувати державну
реєстрацію цього акту та зобов'язати
Управління Держземагенства в
Очаківському районі Миколаївської
області внести зміни до державного
земельного кадастру щодо зміни
власника спірної земельної ділянки.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 30
грудня 2013 року в задоволені позову
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі прокурор просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішенням, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засіданні,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 58, ч. 1
ст. 60, п. «д» ч. 4 ст. 84 Земельного Кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин) до
земель водного фонду належать землі,
зайняті прибережними захисними
смугами вздовж морів, річок та навколо
водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності встановлюються
прибережні захисні смуги.

До земель державної власності, які
не можуть передаватись у приватну
власність, належать землі водного
фонду, крім випадків, визначених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 88, ч. 1 ст. 90 Водного
Кодексу та ч. 3 ст. 60 Земельного Кодексу (
в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) уздовж морів та
навколо морських заток і лиманів
встановлюється прибережна захисна
смуга шириною не менше двох кілометрів
від урізу води.

Прибережні смуги встановлюються
за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних
захисних смуг і пляжних зон
зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
усіх категорій земель, крім земель
морського транспорту.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом
розпорядженням заступника голови
Очаківської районної державної
адміністрації Миколаївської області №
109 від 8 квітня 2011 року затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність 37 особам,
у тому числі відповідачці, для ведення
особистого селянського господарства
із земель сільськогосподарського
призначення державної власності в
межах території Солончаківської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області та передано у
власність 37 громадянам, у тому
числі ОСОБА_2 - 1.00 га. (а.с. 21).

На підставі цього розпорядження
ОСОБА_2 7 жовтня 2011 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯК №
255360, кадастровий номер земельної
ділянки :02:000:0507 (а.с. 40, 51). Остання є
мешканкою с. Солончаки та працює
вчителем Солончаківської
загальноосвітньої школи.

Відстань земельної ділянки ОСОБА_2 від
урізу води Дніпровсько-Бузького лиману
Чорного моря складає - 765,43 м; (а.с.120).

З дослідженої апеляційним судом
технічної документації, наданої
Держземагентвом щодо спірної
земельної ділянки, встановлено, що ця
земельна ділянка в загальному
земельному масиві за рішенням
виконкому Очаківської районної ради №
275 від 8 вересня 1959 року «Про
затвердження внутрігосподарського
землевпорядження колгоспу ім. Леніна
Парутинської сільради» були передані
для запровадження сівозмін, відводу
земельних ділянок під багаторічні
насадження, під огороди, лісосмуги,
польові шляхи, ферми та інші елементи
за проектом. Всього передано в
користування 9529.1 га.

18 грудня 1980 року рішенням виконкому
Очаківської районної ради № 393 « Про
розгляд проекту внутрігосподарського
землевпорядження радгоспу «Родіна»
зазначені землі відійшли в
землекористування радгоспу «Родіна»,
за яким за цим господарством було
закріплено сільськогосподарські
землі загальною площею 2402.9 га, з яких
пашні - 1022.8 га, багатолітніх насаджень -
1228.6 га; пасовищ - 151.5 га.

Відповідно до рішення УП сесії
Солончаківської сільської ради №
55 від 15 вересня 1995 року з загальної
площі зазначених земель 2089.0 га було
передано у колективну власність
колективному сільськогосподарському
підприємству «Родіна» для ведення
сільськогосподарського виробництва. В
подальшому в 2000 році землі колективної
власності були поділені на земельні
частки (паї). Інша частина земель
радгоспу «Родіна», в т.ч. й спірна
земельна ділянка, були повернуті у
державну власність як землі запасу, де
перебували до часу виділення їх у
власність ОСОБА_2 та інш. за
розпорядженням Очаківської
райдержадміністрації від 8 квітня 2011
року.

За довідкою управління
Держземагенства в Очаківському районі
Миколаївської області земельні
ділянки, що перейшли до земель запасу,
зокрема спірна земельна ділянка
ОСОБА_2, віднесені до земель
сільськогосподарського призначення. З
пояснень представника цього
управління на підставі зазначеного
рішення виконкому Очаківської
районної ради № 275 від 8 вересня 1959 року
було визначено цільове призначення
цих земель.

Таким чином, спірна земельна
ділянка на час прийняття розпорядження
входила у склад земель
сільськогосподарського призначення,
оскільки з 1959 року за рішенням
виконкому Очаківської районної ради
№ 275 від 8 вересня 1959 року були передані
колгоспу ім. Леніна для користування
як землі сільськогосподарського
призначення та за даними обліку
управління Держземагенства була
віднесена за цільовим призначенням до
земель сільськогосподарського
призначення.

Отже, з аналізу наведених правових
норм вбачається, що межі прибережних
захисних смуг зазначаються в
документації з землеустрою,
кадастрових планах земельних ділянок.

Проте, як встановлено судом
документація з землеустрою та будь-яка
інша документація щодо встановлення
межі прибережної захисної смуги
Дніпровсько-Бузького лиману Чорного
моря не виготовлялася, а відтак на час
прийняття розпорядження заступника
голови Очаківської районної державної
адміністрації Миколаївської області №
109 від 8 квітня 2011 року межі прибережної
захисної смуги не були встановлені та
спірна земельна ділянка не була
віднесена до земель водного фонду.

За такого, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що підстави для
визнання незаконним розпорядження
заступника голови Очаківської
районної державної адміністрації
Миколаївської області № 109 від 8 квітня
2011 року в частині затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства
із земель сільськогосподарського
призначення державної власності в
межах території Солончаківської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області та передачі її у
власність останній у розмірі 1.00 га
відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те,
що зазначеним розпорядженням
визначено цільове призначення спірної
земельної ділянки як землі
сільськогосподарського призначення,
хоча фактично це землі водного фонду,
не можуть буди взяті до уваги, оскільки
спростовуються наведеними доказами
про віднесення цієї земельної ділянки
до земель сільськогосподарського
призначення.

Оскільки вказане розпорядження
є законним, то відсутні й підстави для
визнання недійсним державного акту на
право власності на спірну земельну
ділянку, виданого ОСОБА_2 на підставі
цього розпорядження, а також щодо
зобов'язання останньої повернути цю
земельну ділянку у державну власність.

З огляду на викладене, суд першої
інстанція підставно відмовив
прокурору у задоволенні зазначених
позовних вимог.

Інші позовні вимоги є похідними
від зазначених позовних вимог, а тому
також районним судом правильно
відмовлено в їх задоволені.

Крім того, позовні вимоги в
частині скасування державної
реєстрації права власності та внесення
змін до державного земельного кадастру
про попереднього власника земельної
ділянки заявлені до Очаківського
міськрайонного управління юстиції та
управління Держземагенства в
Очаківському районі, однак ці юридичні
особи до участі у розгляді справи як
відповідачі не притягувалися, а
займали процесуальне положення у
справі третіх осіб з правами та
обов'язками, визначеними ст.ст. 27, 35 ЦПК
України.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, а тому не вбачає
підстав, визначених ст. 309 ЦПК України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора
відхилити, а рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 30 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: