Справа № 734/2242/13-ц Провадження №
22-ц/795/45/2014 Головуючий у I інстанції
-Баоаненко С.М. Доповідач - Онищенко О.
І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.,при
секретарі:Руденко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 24 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ЕрдеБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 24 жовтня 2013 року, яким позовні
вимоги ПАТ «ЕрдеБанк» до ОСОБА_5
задоволено та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Оскаржуваним рішенням Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 24 жовтня 2013 року позовні вимоги
банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_5
на користь ПАТ «ЕрдеБанк»
заборгованість по Договору про
відкриття та обслуговування
карткового рахунку з видачею
банківської платіжної картки № ПК-117584
від 06.05.2011 року в розмірі 14 605 грн. 24 коп.
та 229 грн. 40 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції не
взято до уваги ст. 27 Закону України „
Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", положення якої
регулюють подібні за змістом
відносини, щодо нарахування процентів
за вкладами припиняється з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії. Постановою
Правління Національного банку України
№ 4 від 09.01.2013 року відкликано
банківську ліцензію та розпочато
процедуру ліквідації ПАТ «ЕрдеБанк», а
тому стягнення судом нарахованих
банком процентів після відкликання
ліцензії є незаконним. Крім того,
апелянт вважає, що суд повинен був
застосувати до спірних правовідносин
положення ст. 606 ЦК України та поєднати
боржника і кредитора в одній особі,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону
України „ Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" вимога апелянта
у сумі 35000 гривень була включена до
Реєстру акцептованих вимог кредиторів
АТ „ ЕРДЕ БАНК".

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

По справі встановлено, що 06 травня 2011
року між ПАТ «ЕрдеБанк» та ОСОБА_5 було
укладено договір про відкриття та
обслуговування карткового рахунку з
видачею банківської платіжної картки
№ ПК - 117584 та встановлено правила
користування банківською платіжною
карткою.

Згідно письмової розписки відповідача
від 16.05.2011 року, він отримав платіжну
картку з ПІН кодом. З правилами
користування карткою ознайомлений та
зобов'язується їх виконувати.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_5 за
період з 10.09.2012 року по 10.07.2013 року
згідно договору № ПК - 117584 доступна до
використання сума на кінець періоду
-(мінус) 14605, 24 грн.

Згідно розрахунку заборгованості
станом на 10.07.2013 року заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором про відкриття та
обслуговування карткового рахунку з
видачею банківської платіжної картки
№ ПК - 117584 від 06.05.2011 року становить 14 605
грн. 24 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач в порушення умов договору
про відкриття та обслуговування
карткового рахунку з видачею
банківської платіжної картки № ПК - 117584
від 06.05.2011року та статей 526, 530, 625, 1054 ЦК
України до теперішнього часу не
сплатив позивачу заборгованість, яка
виникла внаслідок використання
кредитного ліміту по картковому
рахунку, відкритому в АТ «ЕрдеБанк»
згідно з договором № ПК - 117584 від 06.05.2011
року в сумі 14 605 грн. 24 коп., а тому
зазначена сума повинна бути стягнута з
відповідача на користь ПАТ «ЕрдеБанк».

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, оскільки він ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Доводи апелянта про те, що 09.01.2013 року
почалася ліквідаційна процедура ПАТ
«ЕрдеБанк» та відкликана банківська
ліцензія, а тому позивач може
нараховувати проценти за кредитним
договором по день відкликання
банківської ліцензії суд до уваги не
приймає, оскільки на час розгляду
справи ПАТ «ЕрдеБанк» не виключено з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
тобто зобов'язання осіб не припинились.

Підстав для застосування до спірних
правовідносин ст. 27 Закону України „
Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" відсутні, оскільки
зазначене положення законодавства
регулює інші правовідносини, які не є
подібними за змістом.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги, щодо застосування
положення ст. 606 ЦК України та поєднання
боржника і кредитора в одній особі,
оскільки згідно з ч. 3 ст. 1 Закону
України „ Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможніх банків з ринку та
ліквідації банків, рерулюються цим
законом, іншими Законами України,
нормативно - правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень
зазначеного Закону законодавчі та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом,
застосовуються у частині, що не
суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 46 Закону
України „ Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" вимоги за
зобов'язаннями банку, що виникли під
час проведення ліквідації, можуть
пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Кредиторські вимоги ОСОБА_5
акцептовані і віднесені до 6 черги
реєстру кредиторів.

Вказаним Законом не передбачено
способу задоволення вимог кредиторів
до банку шляхом поєднання боржника та
кредитора в одній особі.

Висновок місцевого суду
підтверджується матеріалами справи,
яким суд дав правильну оцінку і не
суперечать нормам матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позовних вимог. Розмір
заборгованості відповідачем не
спростовано.

Оскаржуване рішення ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах,
оцінка яких проведена у відповідності
до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують та не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 24 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: