Провадження № 2/127/4070/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

27.05.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що 06.06.2012 року В РАЦС
Вінницького МУЮ Вінницької області між
сторонами був зареєстрований шлюб,
який в подальшому було розірвано на
підставі рішення Немирівського
районного суду від 28.02.2014 року.

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В даний час дитина проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач участі в
матеріальному утриманні та вихованні
сина взагалі не приймає. В
добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітньої
дитини сторони не можуть. Тому,
позивачка звернулась до суду з даним
позовом та просила стягувати з
відповідача аліменти на її користь на
утримання сина в твердій грошовій сумі
1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня
подачі позову до суду і до досягнення
сином повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
мотивів, викладених у позовній заяві,
не заперечувала проти винесення
заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивачка не заперечує,
відповідно до ст.224 ЦПК України, суд
ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
оцінивши зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що 06.06.2012
року між сторонами був зареєстрований
шлюб, згідно копії свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_2, виданого В ДРАЦС
Вінницького МУЮ Вінницької області
06.06.2012 року (а.с.3), який в подальшому було
розірвано на підставі рішення
Немирівського районного суду від 28.02.2014
року у цивільній справі №140/218/14-ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу (а.с.5).

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого В ДРАЦС РС Вінницького
МУЮ у Вінницькій області 02.04.2014 (а.с.4).

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

В даний час дитина проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні, відповідно до довідки ДП
«ЖЕК №26» від 03.06.2014 року №463 (а.с.10).

Відповідач участі в матеріальному
утриманні та вихованні сина не приймає.
В добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітньої
дитини сторони не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено
перелік обставин, які враховуються
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення
аліментів суд враховує вікову
категорію неповнолітньої дитини та
звичайні потреби дитини. Окрім того,
суд враховує, що відповідач є молодою,
фізично здоровою людиною
працездатного віку, інших утриманців
окрім спільної дитини сторін не має.

А тому, з огляду на вищенаведене та,
враховуючи, що позивачка позовні
вимоги підтримала, а відповідач
заперечень проти позову не надав, суд
вважає за можливе позов задовольнити.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягають до
стягнення на користь держави судові
витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп.
судового збору, від сплати якого
звільнено позивачку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10,
60, 79, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви
до суду, тобто з 27.05.2014 року, до
досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: