У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Вищого
комунального навчального закладу
«Коростишівський педагогічний коледж
імені І.Я. Франка» Житомирської
обласної ради, третя особа -
Житомирське обласне відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про нарахування та
здійснення соціальної виплати, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що вона належить до 4 категорії осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, про що їй видане відповідне
посвідчення. У зв'язку з цим вона має
право на відпустку по вагітності та
пологах тривалістю 180
календарних днів (90 днів до пологів та 90
днів після), що передбачено п.
10 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Коростишівською районною
лікарнею їй було видано листок
непрацездатності за № 860617 серії АВЧ
від 20 серпня 2012 року на 180
календарних днів, однак відповідачем
їй по цьому листку непрацездатності
нараховано та виплачено лише за 126
календарних днів, а у виплаті за 180 днів
їй відмовлено з посиланням на те, що
вона не проживала постійно на
території посиленого
радіоекологічного контролю. Вважає
таку відмову безпідставною, оскільки
ст. 30 вказаного Закону не пов'язує
пільги із місцем проживання, тому
просила зобов'язати відповідача
провести розрахунки та доплатити
соціальну допомогу до 180 календарних
днів.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 13
листопада 2013 року позов задоволено.
Зобов'язано ВКНЗ «Коростишівський
педагогічний коледж імені І.Я. Франка»
Житомирської обласної ради провести
розрахунки та доплату соціальної
допомоги ОСОБА_3 до 180 календарних днів
згідно з листком непрацездатності від
20 серпня 2012 року за № 860617 серії АВ та
стягнуто з відповідача 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив із того, що
відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивачка має право на проведення
розрахунку та доплати соціальної
допомоги до 180 календарних днів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що
позивачка постійно не проживає у зоні
радіоекологічного контролю, тому не
має права на пільгу передбачену п. 10 ч. 1
ст. 30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 визнана
постраждалою внаслідок Чорнобильської
катастрофи і її віднесено до 4
категорії осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 виданим 29 квітня 2002 року (а. с. 14).

Позивачка працює на посаді викладача
педагогічних дисциплін у ВКНЗ
«Коростишівський педагогічний коледж
імені І.Я. Франка» з 01 вересня 2006 року по
даний час, що підтверджується довідкою
від 27 серпня 2013 року № 503
(а. с. 29-30).

Коростишівською районною лікарнею
позивачу було видано листок
непрацездатності № 860617 серії АВЧ від 20
серпня 2012 року на 180 календарних дні,
тобто 90 календарних днів до пологів та
90 календарних днів після
(а. с. 51 зворот).

Позивачка зареєстрована та фактично
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в АДРЕСА_1,
що підтверджується її паспортом та
довідкою Руднє-Бистрянської сільради
Олевського району Житомирської
області від 08 листопада 2013 року
№ 3097 (а. с. 60).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон) потерпілим дітям,
зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього
Закону, та їх батькам надаються такі
гарантовані державою компенсації та
пільги: надання жінкам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відпустки по вагітності і родах
тривалістю 90 календарних днів до родів
і 90 календарних днів після родів, яка
обчислюється сумарно і надається
жінкам повністю незалежно від

кількості днів, фактично використаних
до родів, з оплатою у розмірі повного
заробітку незалежно від страхового
стажу та місця роботи.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись
на анкету вагітної, довідки з місця
навчання малолітніх дітей позивачки,
картки педагогічного навантаження, акт
від № 731 від 30 вересня 2013 року, довідки
ПП «Рим-Богдан» дійшов висновку, що
позивачка на час видачі листа
непрацездатності від 20 серпня 2012 року
не проживала постійно у зоні
радіоекологічного контролю, тому не
має права на пільгу, передбачену п. 10 ч. 1
ст. 30 Закону.

Проте не звернув увагу, що вимога ст. 23
Закону, щодо поширення компенсацій та
пільг громадянам, які віднесені до 4
категорії постраждалих від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС тільки на
час постійного проживання або
постійної роботи чи постійного
навчання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
стосується тільки компенсації та
пільг, які зазначені у вказаній статті.

Пільга ж передбачена п. 10 ч. 1 ст. 30
Закону пов'язана не з місцем проживання
позивачки, а з наявністю стану
вагітності постраждалої.

Крім того жодним нормативним актом
України не передбачено обов'язок
вагітної після видачі листка
непрацездатності № 860617 серії АВЧ від 20
серпня 2012 року на 180 календарних дні,
тобто 90 календарних днів до пологів та
90 календарних днів після, не
змінювати місця свого перебування.

Таким чином апеляційним судом не
враховано всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
справи, неправильно застосовані норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, внаслідок чого
необгрунтовано скасовано рішення суду
першої інстанції, яке ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року скасувати, рішення
Коростишівського районного суду
Житомирської області від 13
листопада 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко