Справа № 427/6832/13-ц
Провадження № 2/427/101/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014 року Свердловський міський суд
Луганської області у складі:

одноособово суддя
Логвіна Л.С.,

при секретарі судового засідання
Колтун Є.О.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань суду
у місті Свердловську Луганської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації в органах РАЦС та
визнання права власності на 1/2 частину
спільно придбаного житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому зазначила, що з відповідачем
познайомилась у грудні 2005 року, між
ними склалися тверді взаємні стосунки
і з лютого 2006 року вони стали разом
проживати за адресою: АДРЕСА_1. Та з того
часу вони почали шукати собі власний
будинок. У квітні 2006 року вони разом
оглянули будинок за адресою: АДРЕСА_2, і
прийняли рішення купити його. Вони у
квітні 2006 року перевезли в зазначений
будинок свої речі та меблі і почали там
проживати. 16.05.2006 року цей будинок був
придбаний на підставі договору
купівлі-продажу, який був оформлений на
відповідача ОСОБА_5, хоча як звертає
увагу позивач гроші на придбання
будинку давали батьки сторін, а решту
суми вони виплачували із сімейного
бюджету. 13.06.2006 року сторони
зареєструвались за адресою: АДРЕСА_2.
28.07.2006 року сторони уклали шлюб та 17.10.2006
року у них народилась дитина. Рішенням
Свердловського міського суду
Луганської області від 16.11.2006 року шлюб
між сторонами було розірвано і позивач
виїхала з зазначеного будинку.

У зв'язку з викладеним, позивач просить
суд встановити факт проживання ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
01.02.2006 року по 27.07.2006 року. Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, які
були придбані 16.05.2006 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 у судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримали і просили
задовольнити їх у повному обсязі.
Позивач пояснила, що відповідач
проходив військову службу з її братом і
дзвонив додому з мобільного телефону
відповідача, так вона і познайомилася з
відповідачем. Перед Новим 2005 роком,
відповідач демобілізувався з армії.
Зустрічати Новий рік відповідач
приїхав до неї в сел. Чернухіне,
Перевальського району, Луганської
області. Після цього, вони почали
зустрічатися, вона приїжджала до
відповідача в гості. 18.01.2006 року вона
поїхала до Москви де працювала з 2004
року на фірмі «Веселі вареники». В
Москві вона зрозуміла що вагітна
відразу подзвонила відповідачу, який
цю новину прийняв позитивно, і вона
повернулася додому. З відповідачем
стала проживати однією сім'єю з лютого
2006 року і до реєстрації шлюбу, тобто
до 28 липня 2006 року. Проживали разом,
як чоловік і дружина, як одна сім'я,
вели спільне господарство, робили
спільні покупки, мали спільні
витрати. У них була спільна мебля.
Вони витрачали спільні гроші, які
заробляв відповідач. Крім того, на
купівлю спільного будинку їй матір
давала 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали і
пояснили суду, що приблизно 30 грудня
2005 року відповідач познайомився із
позивачем ОСОБА_1 і у них виникли
почуття, вони стали зустрічатись і
підтримувати близькі стосунки. Щодо
того, що позивач з лютого 2006 року
мешкала разом із ним, це не відповідає
дійсності, оскільки на той момент був
дуже короткий термін спілкування і
вони не мали наміру створювати сім'ю.
Оскільки у них не було свого власного
життя вони проводили спільний час у
його батьків, які проживають за
адресою: АДРЕСА_1. При цьому позивач
дійсно неодноразово залишалась
ночувати у нього, але будь які речі не
перевозила, оскільки вранці
поверталась до своїх батьків. Будь
якого спільного господарства вони не
вели, спільне майно в них було відсутнє
і сімейний бюджет не формували. В
період часу, коли він зустрічався разом
із позивачем, його батьками був
знайдений варіант житла, що йому
підходив, за адресою: АДРЕСА_2. І після
переговорів між його батьками та
ОСОБА_7 було досягнуто згоди щодо
купівлі будинку. 16.05.2006 року між ним та
ОСОБА_7 був укладений договір
купівлі-продажу будинку, останній був
придбаний за 4500 гривень. 26.03.2006 року
грошові кошти в сумі 3000 грн. були
передані його матір'ю ОСОБА_3 ОСОБА_7, а
10.06.2006 року матір'ю передана решта
коштів у розмірі 1500 грн., що
підтверджуються розписками. Звертає
увагу суду, що тільки після реєстрації
шлюбу вони дійсно стали проживати
разом однією сім'єю та вести спільне
господарство, тобто тільки тоді їх
відносини стали усталеними та вони
стали сім'єю.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 16.05.2006 року,
ОСОБА_5 є власником житлового будинку,
з належними до нього господарськими та
побутовими будівлями і спорудами,
розташованого в АДРЕСА_2 (а.с.13).

Як убачається з свідоцтва про
шлюб ОСОБА_5 у виконкомі Ленінської
селищної ради м.Свердловська
Луганської області 28.07.2006 року
зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 та після
реєстрації шлюбу їх спільне прізвище
ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно запису в паспорті на ім'я ОСОБА_1
та в будинковій книзі для прописки
громадян в будинку АДРЕСА_2, остання
зареєстрована за даною адресою з 13.09.2006
року (а.с.7-9, 18-19).

Відповідно до рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 16 листопада 2010
року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1
розірваний (а.с.11).

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_5 не
проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Даний факт підтверджується
поясненнями свідків, як з боку
позивача, так і з боку відповідача,
письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_3, мати
відповідача, пояснила, що дійсно 10.02.2006
року позивач ОСОБА_1 приїхала до
будинку де вона мешкає із сином де
залишилась на 3 дні, а потім поїхала.
Лише після одруження 28.07.2006 року
позивач стала мешкати разом із сином
як сім'я, оскільки до цього вона
приїжджала на декілька днів, а саме в
місяць кожного тижня, а потім знову
їхала до себе. Особистих речей у них не
залишала. Щодо купівлі будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, то
грошові кошти на його купівлю надавала
вона ОСОБА_7 у розмірі 4500 грн., а саме
спочатку дала завдаток в сумі 3000 грн., а
потім у червні 2006 року залишок 1500 грн.
На при кінці червня 2006 року вони
завезли до цього будинку меблі, при
цьому вона сину та невістці всі речі
надала свої, а саме: холодильник, чашки,
ложки і т.д.. Купувала їм все за свої
гроші оскільки матір позивача нічого
не давала.

Показання свідка ОСОБА_3
підтверджуються письмовими доказами, а
саме розписками ОСОБА_7, де зазначено,
що остання 26.03.2006 року отримала від
ОСОБА_3 3000 грн. у якості завдатку за
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 43) та залишок за будинок
10.06.2006 року у сумі 1500 грн. (а.с. 44).

Свідок ОСОБА_9, пояснила, що дійсно
ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_3 суму
завдатку - 3000 грн. за купівлю будинку,
але ОСОБА_7 ключі віддала ОСОБА_3 лише у
червні 2006 року, після того, як вивезла
свої речі і отримала повну суму за
купівлю будинку.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що
відповідач це її племінник і вона
неодноразово була дома у його батьків в
2006 році. Знає, що ОСОБА_1 до одруження не
мешкала разом із ОСОБА_5, але вони
зустрічались і після одруження почали
жити у будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є
сусідкою батьків відповідача і ОСОБА_1
декілька разів бачила у останніх дома,
але постійно ОСОБА_1 там не жила,
приїжджала у гості на 2-3 дні. На той час
в будинку проживали родина ОСОБА_1:
батько, мати і три сина, вільних кімнат
та умов для сумісного проживання
позивачки і відповідача не було. Знає,
що батьки відповідача купили сину
будинок по вул. Піонерьска у сел.
Ленінське, де позивачка і відповідач
стали проживати разом після весілля.

Свідок ОСОБА_12 пояснила в судовому
засіданні, що вона є сусідкою ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1, де позивачка ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_5 купила будинок. Знає позивачку
ОСОБА_1 з лютого 2006 року, яка на той час
проживала у ОСОБА_1 по вул. Перемоги,
номер будинку не знає. Її чоловік та
чоловік ОСОБА_1 були друзями і їх
познайомили між собою. Зі слів
позивачки знає, що її мати давала 1000
гривень на покупку будинку АДРЕСА_2. У
батьків відповідача, коли там
проживала позивачка, вона була один
раз, на той час особистих речей
позивачки в будинку батьків
відповідача вона не бачила.

Суд критично відноситься до
наданих позивачем довідок депутата
Ленінської селищної ради, оскільки
йому не могло бути відомо про характер
стосунків між сторонами і він, як і інші
свідки зі сторони позивача не був
вдома у батьків відповідача.

Суд також критично відноситься до
пояснень свідків, а саме: подружжя
ОСОБА_13 (ОСОБА_13 доводиться позивачці
двоюрідною сестрою), які особисто не
були свідками подій, надавали
свідчення, що чули зі слів матері
ОСОБА_13 або зі слів позивача ОСОБА_1;
ОСОБА_14, матері позивачки, та ОСОБА_15,
пояснення яких є суперечливими і
такими, що спростовуються іншими
доказами по справі.

У зв'язку з викладеним, враховуючи,
що позивачем, відповідно до ст. 60 ЦПК
України, не доведено суду тих обставин
на які вона посилалась, як на підставу
своїх вимог, а саме що під час сумісного
проживання між ними склалися усталені
відносини, що притаманні подружжю, суд
вважає не доведеним факт проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
сторін в період з 01.02.2006 року по 27.07.2006
року.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 суд керується
наступним законом.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу а саме,
у розглядаємому випадку, ст.ст. 60, 70
Сімейного кодексу України.

Виходячи з того, що суду не було
доведено, про те що спірний будинок був
куплений сторонами під час проживання
однією сім'єю, то він не може бути їх
спільною сумісною власністю.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 57, 60, 70, 74 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 58, 60-61,
212-215, 218, 294 ЦПК Україна, суд -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації в органах РАЦС та визнання
права власності на 1/2 частину спільно
придбаного житлового будинку -
відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Л.С. ЛОГВІНА