Семенівський районний суд Полтавської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014 р.
смт. Семенівка

№547/101/14-ц

провадження у справі № 2/547/70/14

Семенівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Литвина М. М.,

при секретарі - Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Семенівка Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Семенівської селищної ради
Семенівського району Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно .

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися
до Семенівського районного суду
Полтавської області з позовом до
Семенівської селищної ради
Семенівського району Полтавської
області про визнання права власності
на нерухоме майно. Позов мотивують тим,
що

20.10.1995 року, виконавчим комітетом
Семенівської селищної ради, на
виконання власного рішення від 04.10.1995
року, видано ордер на житлове
приміщення № 1032 громадянину ОСОБА_3,
сім'я якого складається з 3-х чоловік
(він та позивачі), на право зайняття
двокімнатної квартири АДРЕСА_1. З
вказаного моменту (20.10.1995 року) позивачі
разом родиною мешкають у вказаній
квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько
позивачів - ОСОБА_3. Підприємство, у
повному господарському віданні якого
перебував будинку АДРЕСА_1, ВАТ
«Веселоподільський цукровий завод»
було ліквідовано.

Окрім позивачів інших осіб, які можуть
мати речові права на вищевказану
квартиру немає. Позивачі зверталися до
реєстраційної служби Семенівського
районного управління юстиції для
реєстрації права власності на вказане
майно, проте їм було відмовлено.

Починаючи з 20.10.1995 року спадкодавець
ОСОБА_3, фактично добросовісно,
відкрито, безперервно володів та
користувалася вказаним майном, а саме:
двокімнатною квартирою АДРЕСА_1,
утримував її.

Позивачі також, починаючи з 20.10.1995 року,
добросовісно, відкрито, та безперервно,
разом з померлим ОСОБА_3, володіли
вказаною квартирою, утримували її,
підтримували в належному стані та
мешкали.

Позивачі прохали суд визнати що їм,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної
часткової власності в рівних частинах
належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивачів - ОСОБА_4, що діє на підставі
доручення, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, вказав, що позивачі з
20.10.1995р. разом із померлим ІНФОРМАЦІЯ_3
батьком ОСОБА_3 мешкали у вказаній
квартирі, відкрито та безперешкодно
володіли вказаною квартирою,
утримували її, підтримували в
належному стані, тому за ними повинно
бути визнано право власності на
вказане майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник
відповідача - Жарікова І. М.., що діє на
підставі доручення, позовні вимоги
визнала, проти задоволення позову не
заперечувала.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Судом роз'яснено відповідачу наслідки
визнання позову згідно ст.174 ЦПК
України.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи та оцінивши їх в своїй
сукупності, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
20.10.1995 року, виконавчим комітетом
Семенівської селищної ради, на
виконання власного рішення від 04.10.1995
року, видано ордер на житлове
приміщення № 1032 громадянину ОСОБА_3,
сім'я якого складається з 3-х чоловік, на
право зайняття двокімнатної квартири
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачів -
ОСОБА_3. Підприємство, у повному
господарському віданні якого
перебував будинку АДРЕСА_1, ВАТ
«Веселоподільський цукровий завод»
було ліквідовано.

Окрім позивачів інших осіб, які можуть
мати речові права на вищевказану
квартиру немає. Позивачі, починаючи з
20.10.1995 року, добросовісно, відкрито, та
безперервно, разом з померлим ОСОБА_3,
володіли вказаною квартирою,
утримували її, підтримували в
належному стані та мешкали.

Відповідно до копії Ордеру №1032 від
20.10.1995р., виданого виконавчим комітетом
Семенівської ради народних депутатів
ОСОБА_3 надано право на зайняття 2-х
кімнатної квартири (загальною площею
51,6 кв.м., житловою площею 28 кв.м.) у
будинку АДРЕСА_1, яка перебуває на
обліку у Веселоподільському
цукрозаводі.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3 від 25.04.2006р. ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Семенівка
Полтавської області.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вказано, що ВАТ
«Веселоподільський цукровий завод»,
код ЄДРПОУ - 00372227, ліквідовано, статус
юридичної особи зазначений як:
припинено.

Відповідно до відповіді відділу
культури, туризму та архіву
Семенівської РДА Полтавської області
від 16.01.2014р. № 01-03/04 вказано, що даних про
розподіл та приватизацію квартири
АДРЕСА_1 в архівних документах сесій та
виконкомів Семенівської селищної ради
Полтавської області з 1995 року по
20.04.2006р. не виявлено.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК
України, згідно якої суд розглядає
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України, особа,
яка заявляє про давність володіння,
може приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
правила статті 344 Цивільного кодексу
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Незаконність набуття права власності
судом не встановлена.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.. 392 ЦК України
право власності може бути визнано
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 Цивільного
Кодексу України, право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати слід покласти на
позивача згідно заяви.

На підставі ст.ст. 15, 16, 321, 328, 344, 392
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позв ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт серії НОМЕР_4 виданий 29.01.2008р.,
ІПН - НОМЕР_1), та ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт серії НОМЕР_5 виданий 27.04.2000р.,
ІПН - НОМЕР_2), на праві спільної
часткової власності, в рівних частинах,
належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення суду. Апеляційна
скарга подаються Апеляційному суду
Полтавської області через
Семенівський районний суд.

Головуючий - підпис

«З оригіналом - згідно»

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області
М. М. Литвин