Ухвала іменем україни 21 березня 2014
року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Умнова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 25 грудня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 25 лютого 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, в якому просила
виділити її частку у розмірі 11/32 із
будинковолодіння АДРЕСА_1, що
належить на праві спільної часткової
власності їй та відповідачу.
Мотивувала тим, що між нею та її сестрою
ОСОБА_3 виникають спори щодо порядку
користування вказаним будинком.
Оскільки, угоди про спосіб виділення
частки будинковолодіння не досягнуто,
звернулась з вищевказаним позовом до
суду.

В жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічним позовом, в якому
просила встановити порядок
користування присадибною земельною
ділянкою, виділивши в її користування
частину земельної ділянки згідно
часток належних у будинковолодінні
АДРЕСА_1.

Рішенням Рівненського районного
суду Рівненської області
від 25 грудня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 25 лютого 2014
року, первісний позов задоволено
частково. Поділено будинковолодіння
АДРЕСА_1, що у спільній частковій
власності, між двома співвласниками,
виділивши ОСОБА_2: 1-1 коридор; 1-2
кухня; 1-3 підсобна; 1-9 коридор; 1-8
житлова; а1 вхідні сходи; Ѕ частину №1
огорожі, «В» - льох, що становить 12/32
частини на суму 41 564 грн., що є цілою
часткою, та визнано за нею право
приватної власності на вищевказане
нерухоме майно. Поділено
будинковолодіння АДРЕСА_1, що у
спільній частковій власності, між
двома співвласниками, виділивши
ОСОБА_3: 1-4 житлова; 1-5 житлова; 1-6
житлова; 1-7 житлова; 1 сарай; 11
гараж; 111 коридор; 1Y літня кухня;
«б» вбиральня; «Д» колодязь; Ѕ
частину №1 огорожі, що становить
20/32 частини на суму 67 164 грн., що є цілою
часткою, та визнано за нею право
приватної власності на вищевказане
нерухоме майно. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 4 189 грн. компенсації.
Зобов'язано ОСОБА_3 виконати роботи по
переобладнанню, а саме: закласти дверні
прорізи № 1 та № 2. Зобов'язано обох
співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3
влаштувати автономні системи опалення
та інженерних мереж
(електропостачання, водопостачання,
водовідведення та газопостачання)
кожен відповідно у своїй частці.
Припинено право спільної часткової
власності щодо будинковолодіння
АДРЕСА_1. Зустрічний позов
задоволено. Надано ОСОБА_2 в
користування частину земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 859
кв. м, що становить 11/32 частини від
загальної площі земельної ділянки,
враховуючи розміщення виділених
приміщень будинку, розташування
надвірних будівель і споруд, яка на
плані земельної ділянки зафарбована
жовтим кольором, згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 14 вересня 2012 року.
Надано ОСОБА_3 в користування частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
площею 1 641 кв. м, що становить 21/32
частини від загальної площі земельної
ділянки, яка на плані земельної ділянки
зафарбована білим кольором, згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 14 вересня 2012 року.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Позивач за первісним позовом, не
погоджуючись з даними рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати з ухваленням нового рішення,
яким задовольнити її позов та
відмовити у задоволенні зустрічного
позову.

Дослідивши подані заявником
матеріали вважаю, що у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанцій
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо її незаконності та
неправильності. Обставини, на які
посилається заявник не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для скасування рішення
місцевого суду.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при вирішенні
даної справи місцевим та апеляційним
судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення Рівненського
районного суду Рівненської області від
25 грудня 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 25 лютого
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із
майна, що у спільній частковій
власності, за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування присадибною
земельною ділянкою.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Умнова О.В.