Єдиний унікальний номер 219/2534/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/932/2014
Головуючий в 1 інстанції - Харченко О.П.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Новосядлої В.М.

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.,

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Служба у справах дітей Ар
темівської районної державної
адміністрації, Служба у справах дітей
Управління молодіжної політики та у
справах дітей Артемівської міської
ради про позбав лення батьківських
прав, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року у позовних вимогах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи Служба у справах
дітей Артемівської районної держа вної
адміністрації, Служба у справах дітей
Управління молодіжної політики та у
справах дітей Артемівської міської
ради про позбавлення батьківських прав
- ві дмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, апелянт зазначив, що судом
першої інстанції було винесене рішення
з порушенням вимог законодавства. А
саме суд першої інстанції став не на
позицію захисту інтересів дитини, а на
захист інтересів відповідача. Крім
того позивач вважає, що заперечення
відповідача на яке посилається суд
першої інстанції отримано судом з
порушенням і не повинно прийматися до
уваги. А також, що відповідач не надав
суду першої інстанції жод ного доказу
на свої посилання у запереченні.

В судовому засіданні Апеляційного суду
позивачка підтримала доводи апеля
ційної скарги.

Прокурор проти доводів апеляції
заперечував, просив у за доволенні
апеляції відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши ма
теріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а оска ржуване рішення слід
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2. народження. Із свідоцтва
про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 17.04.2010р.
відділом РАЦС по м. Артемівську
Артемівського МРУЮ Донецької області
встановлено, що позивачка
зареєструвала шлюб із від повідачем
17.04.2010р. Із заочного рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 23.12.2011р.
встановлено, що шлюб між сторонами було
розірвано, дане рішення набуло
законної сили 03.01.2012р. Із довідки № 436
від 18.03.2013р., виданої Красненською
сільською радою Артемівського району
До нецької області встановлено, що до
складу сім'ї ОСОБА_1 входить її син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження. Із
виконавчого листа № 2-15428-2010, виданого
Артемівським міськрайонним судом
Дхонецької області 16.12.2010р. встанов
лено, що із відповідача стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, 2010 року народження. Із
розрахунку боргу по аліментам відділу
ДВС Артемівського МРУЮ вбачається, що
заборгованість за ОСОБА_2 по сплаті
аліментів станом на 01.12.2013р. за
виконавчим листом складає 13009,15 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керува вся
ст. 164 Сімейного кодексу України і
виходив з того, що підстави для позбав
лення відповідача батьківських прав
відсутні та не встановлена винна
поведінка відповідача, нехтування ним
батьківськими обов'язками.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає висновки суду законними та об
ґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.150, 157 Сімейного
кодексу України, батьки зобо в'язані
виховувати дітей, турбуватися про стан
їх здоров'я , фізичний, духовний і
моральний розвиток, забезпечити
отримання дітьми повної загальної
середньої освіти, готувати їх до
самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення батьківсь
ких прав батьків є: якщо мати, батько
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007р. № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розг ляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклу ються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до само стійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного до
гляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як скла
дову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормаль ного самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духо вних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна розці
нювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
бать ків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яка тягне за собою се
рйозні правові наслідки поведінки для
батька (матері), так і для дитини (ст.166
СК). Це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змі нити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розг ляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рі шення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заяв лених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції з при
воду того, що поведінка відповідача
ОСОБА_2, зокрема тривале не спілкування
з сином не у повному обсязі відповідає
Закону, проте з врахуванням обставин
справи, в тому числі з його проживанням
у даний час на заробітках на великій ві
дстані від місця проживання сина, суд
першої інстанції вважає, що це не може
бути підставою для позбавлення його
батьківських прав.

Крім того, зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки ко гось із батьків або їх
обох з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а та кож інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про поз бавлення
цих прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконання ним батьківських обов'язків.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправи льне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення спору.

Ухвалене судом рішення відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для
його скасування за доводами
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 11 гру дня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголо
шення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протя гом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: