АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 -4022 /2014р.
Головуючий у І інстанції Ісаєвська
Доповідач Котула Л.Г.
18 березня 2014 року Колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Антоненко Н.О.,Слюсар Т.А.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 31 січня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про припинення права
власності на частку у спільному майні ,
визнання права власності та
В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку у
спільному майні, визнання права
власності та виселення.
Зазначав, що йому належить на
праві власності 5/6 частин
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, а
ОСОБА_1 - 1/6 частина цієї квартири.
Квартира була придбана у 2001 році в
рівних частках ним та його сином
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
смерті сина ОСОБА_1 успадкувала 1/6
частину спірної квартири.
В квартирі, крім ОСОБА_1 проживає її
Посилався на те, що відповідачка
обмежила йому доступ до квартири,
самовільно змінила замки на вхідних
дверях, фактично обмежує позивача у
здійснені права власності, у зв'язку з
чим виникають постійно конфлікти, що
негативно впливає на стан його
здоров'я, позивач просив задовольнити
Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 31 січня 2014 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права
власності на частку у спільному майні ,
визнання права власності та виселення
осіб задоволено частково.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
1/6 частку квартири АДРЕСА_1 .

Зобов'язано виплатити ОСОБА_1, внесені
ОСОБА_2 в рахунок компенсації
припинення права власності на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1 , будинок 18
грошові кошти в розмірі 185 740 грн. 00
коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 4 532 грн. 68
коп.

В задоволені позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
відмовити у задоволені позову в
повному обсязі , оскільки судом
неповно з'ясовані обставини справи,
висновки суду не відповідають вимогам
закону та обставинам справи і судом
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та представника відповідачок
ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну
скаргу і просили її задовольнити з
підстав , викладених у ній ,
представника ОСОБА_2 ОСОБА_7, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги , вказуючи на те , що
суд обґрунтовано задовольнив вимоги
позивача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги , колегія суддів дійшла висновку
, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов та припиняючи
право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку в
квартирі АДРЕСА_1, суд виходив з того ,
що є всі наявні підстави передбачені
ст. 365 ЦК України для такого
припинення.

Проте погодитися з такими
висновками суду не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону
припинення права власності на частку
в спільному майні допускається за
наявності будь-якого з передбачених
пунктами 1 - 3 ч.1 ст. 365 ЦК України
випадку, але в тому разі , коли таке
припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та
членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди , яка
може бути завдана співвласнику та
членам його сім'ї , вирішується в
кожному конкретному випадку з
урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта , який є спільним
майном.

Судом встановлено, що сторони у справі
є співвласниками двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Позивачу на підставі договору
купівлі-продажу від 05 вересня 2001 року
та свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25.11.2010 року належить 5/6
часток в зазначеній квартирі , а
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на
спадщину за законом від 25.11. 2010 року - 1/6
частка( т.1 а.с.9-11).

Задовольняючи позов в частині
припинення права власності ОСОБА_1 на
1/6 частку квартири , суд виходив з того ,
що таке припинення не завдасть їй
істотної шкоди.

Проте , дійшовши такого висновку , суд
залишив без уваги ту обставину , що
спірна квартира є єдиним житлом
відповідачки та її дочки , іншого
житла у них немає, що свідчить про те ,
що припиненням права власності
ОСОБА_1 на 1/6 частку в спірній квартирі
завдасть істотної шкоди її
інтересам та членам її сім'ї.

А відтак , вимоги позивача в цій
частині не підлягають задоволенню з
наведених підстав.

У зв'язку з цим , не підлягають
задоволенню вимоги про припинення
права власності відповідачки на 1/6
частку у спірній квартирі відповідно
не можуть бути задоволені і вимоги про
виселення відповідачок зі спірної
квартири.

За таких обставин , рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволені позову з наведених підстав.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК
України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року
скасувати і відмовити ОСОБА_2 у
задоволені позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_3
про припинення права власності на
частку у спільному майні, визнання
права власності та виселення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: