У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів - Чужі Ю.Г., Кондора
Р.Ю.

при секретарі - Голінко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 17 березня 2014 року про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі реєстраційної служби
про визнання договору дарування
недійсним та його скасування, -

в с т а н о в и л а :

14 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2, Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області в особі
реєстраційної служби про визнання
договору дарування недійсним та його
скасування.

У заяві про забезпечення вказаного
вище позову ОСОБА_1 просив накласти
арешт на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
яку обгрунтував тим, що ОСОБА_2,
всупереч наявного рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 14.03.2013 р. про визнання за
ним, ОСОБА_1, права власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1, як
частину в спільній сумісній власності
подружжя, подарувала вказаний будинок
дітям, що унеможливило проведення
державної реєстрації права власності
на це майно. ОСОБА_2 являється законним
представником дітей і має право
розпоряджатися вказаним будинком.
Відповідачка може знову відчужити
вказаний будинок, шляхом його
дарування або продажу іншим особам,
тому існує очевидна небезпека його
законним правам та інтересам.

Ухвалою судді Ужгородського
місьрайонного суду від 17 березня 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі реєстраційної служби
про визнання договору дарування
недійсним та його скасування
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на незаконність ухвали із-за порушення
норм процесуального права, неповного
встановлення обставин справи, просила
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити ухвалу про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6, який представляє інтереси
ОСОБА_2, просив відхилити апеляційну
скаргу як безпідставну і залишити без
змін ухвалу судді.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-який стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1, частини 1 статті
152 ЦПК України позов забезпечується
зокрема: накладенням арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відмовляючи в задоволенні заяви суддя
виходила з того, що позивачем не надано
жодного доказу того, що не вжиття
заходів забезпечення позову може в
подальшому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду в
разі задоволення його позовних вимог.

З таким висновком судді не можна
погодитись, оскільки з позовної заяви
ОСОБА_1 про визнання договору дарування
недійсним вбачається, що рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 14 березня 2013 року за
позивачем визнано право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1, яку
в процесі виконання рішення ОСОБА_1
подарувала дітям, що підтверджується
рішенням державного реєстратора
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області від 22 листопада 2013 року за №
8252450.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що заява ОСОБА_1 про
забезпечення позову підлягає
задоволенню, оскільки невжиття
вказаних заходів може ускладнити, або
зробити неможливим виконання судового
рішення.

На підставі ч. 2 ст. 312 ЦПК України ухвала
судді підлягає скасуванню, оскільки
вирішена з порушенням норм
процесуального права та необхідно
постановити ухвалу про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі реєстраційної служби
про визнання договору дарування
недійсним та його скасування шляхом
накладення арешту на житловий будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Ужгородського
міськрайонного суду від 17 березня
скасувати.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області в особі реєстраційної служби
про визнання договору дарування
недійсним та його скасування шляхом
накладення арешту на житловий будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: