АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Галичанського
А.Д.

секретар Воєводчук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
товариства «Страхова компанія
Провідна», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 16.09.2013р., -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, приватного товариства «СК
Провідна» про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Позовні
вимоги обґрунтовував слідуючими
обставинами.

28 травня 2012 року в 00год. 30хвл. ОСОБА_1
котив автомобіль, «Фольксваген Т4» д.н.
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4 відповідно до копії свідоцтва
на право власності, з прилеглої дороги
до обочини по вул. Головній, с.
Клішківці, Хотинського району.
Відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Фіат Добло» д.н. НОМЕР_2 виїхав на
смугу зустрічного руху, внаслідок чого
зіткнувся з автомобілем позивача.

Постановою Хотинського районного суду
Чернівецької області від 01червня 2012
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП
України.

22ц-1550/ 21/2014р.
Головуючий у 1 інстанції Єфтеньєв О.Г.

Категорія 30/34
доповідач Перепелюк І.Б

Внаслідок ДТП автомобіль позивача був
пошкоджений. Згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження від 04.07.2012р. вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 62520,08грн.

Позивач просив стягнути на його
користь з відповідача вартість
відновлювального ремонту автомобіля в
сумі 62 520,08грн.; стягнути кошти на
проведення експертизи в сумі 600грн.;
стягнути вартість послуг адвоката в
сумі 5000грн.; стягнути витрати на
буксирування пошкодженого автомобіля
з місця ДТП до місця постійного
перебування та майстерні по ремонту в
сумі 1000грн., моральну шкоду в розмірі
20000 грн. та судові витрати.

В ході cудового розгляду позивач
зменшив розмір відшкодування вартості
відновлювального ремонту на 27767,02грн.
оскільки зазначена сума була виплачена
ПАТ «СК Провідна» в рахунок страхового
відшкодування. Просив суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 51297грн. в рахунок
відшкодування вартості ремонту
автомобіля, 20000грн. моральної шкоди,
600грн. - за проведення експертизи, за
надання правової допомоги та евакуацію
транспортного засобу 1000грн.

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 16.09.2013р. позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК Провідна» на користь
ОСОБА_1 1663,98грн. та судові витрати в
розмірі 166,52грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 33089,08грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та
судові витрати в розмірі 3996,53 грн.

В задоволені позову ОСОБА_1 в іншій
частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, просить рішення змінити в
частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі
33089,08грн. та моральної шкоди в розмірі
1000грн., відмовивши в задоволенні даних
позовних вимог. Апелянт вважає, що
оскаржуване рішення суду прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
посилається на те, що судом не
враховано, що вартість
відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля становить
більше 90% вартості автомобіля, а також,
що у висновку експертного
товарознавчого дослідження вартість
відновлювального ремонту автомобіля
вказана без урахування зносу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ч.1 ЦПК
України, апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 28 травня 2012 року
в 00год. 30хвл. по вул.Головній в
с.Клішківці, Хотинського району,
відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Фіат Добло» д.н. НОМЕР_2, виїхав
на смугу зустрічного руху, внаслідок
чого зіткнувся з автомобілем
«Фольксваген Т4» д.н. НОМЕР_1, яким
користувався ОСОБА_1, та який належав на
праві власності ОСОБА_4 відповідно до
копії свідоцтва на право власності.

Постановою Хотинського районного суду
Чернівецької області від 01червня 2012
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
зазначеної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП України.

Внаслідок ДТП автомобіль «Фольксваген
Т4» д.н. НОМЕР_1 був пошкоджений. Згідно
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження від
04.07.2012р. вартість відновлювального
ремонту автомобіля становить 62 520,08грн.

Вартість матеріального збитку, що
являє собою вартість відновлювального
ремонту з урахуванням зносу
автомобіля становить 29431грн.

ПАТ «СК Провідна» в рахунок страхового
відшкодування виплатила позивачу
ОСОБА_1 27 767,02грн., що становить вартість
відновлювального ремонту автомобіля з
урахуванням зносу мінус ПДВ на
запчастини.

Суд першої інстанції, враховуючи
відсутність даних щодо сплати ПДВ,
стягнув з ПАТ «СК Провідна» 1663,98грн. -
різницю вартості відновлювального
ремонту з врахуванням зносу автомобіля
та сумою виплаченою страховою
компанією.

Рішення в цій частині не оскаржується.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги не
з»ясував на якій правовій підставі
позивач керував транспортним засобом,
не будучи його власником.

З матеріалів справи, зокрема копії
довіреності, заяви ОСОБА_3, колегією
встановлено, що на момент ДТП
автомобіль «Фольксваген Т4» д.н. НОМЕР_1
належав на праві власності ОСОБА_4
відповідно до копії свідоцтва на право
власності. На підставі нотаріальної
довіреності від 01.06.2011р. право на
керування та розпорядження
автомобілем мав ОСОБА_3, який і передав
28.05.2012р. на умовах усного договору
зазначений автомобіль позивачу ОСОБА_1
для поїздки на весілля. ОСОБА_1
зобов»язувався повернути автомобіль в
належному стані. Зазначені обставини
викладені в позовній заяві та були
підтверджені позивачем при розгляді
справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України,
положення щодо захисту права власності
поширюються також на осіб, які хоч і не
є власниками, але володіють майном на
праві господарського відання,
оперативного управління або на
підставі, передбаченій законом чи
договором, такі особи також мають право
вимагати відшкодування шкоди, завданої
цьому майну. Враховуючи зазначені
обставини, ОСОБА_1 є належним позивачем.
Отже доводи апеляційної скарги з цього
приводу є безпідставними.

Враховуючи обставини пригоди та вину
відповідача ОСОБА_2, суд першої
інстанції, керуючись положеннями ст.1188
ЦК України, зробив висновок про
необхідність стягнення з відповідача
ОСОБА_2 різниці заподіяних збитків та
стягнув з нього 33089,08грн. та 1000грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
про наявність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
матеріальної шкоди в розмірі 33089,08грн. є
неправильним.

Суд першої інстанції не врахував, що
відповідно до ст.29 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв»язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов»язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
При стягненні на користь потерпілого
вартості пошкодженого майна
враховується зношеність пошкодженого
майна. Розрахунок зношеності
проводиться відповідно до Методики
оцінки транспортних засобів.

Оскільки вартість матеріального
збитку, що являє собою вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля
становить 29431грн., ПАТ «СК Провідна» в
рахунок страхового відшкодування
виплатила позивачу ОСОБА_1 27 767,02грн.,
крім того судом стягнуто з ПАТ «СК
Провідна» 1663,98грн. - різницю вартості
відновлювального ремонту з
врахуванням зносу автомобіля та сумою
виплаченою страховою компанією, отже,
підстав для стягнення на користь
позивача матеріальної шкоди в розмірі
33089,08грн. не вбачається. В задоволенні
цих позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин, суд неповно
встановив всі обставини по справі,
неправильно застосував норми
матеріального права, що, відповідно до
п.п.1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є
підставою для часткового скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення.

Частково задовольняючи позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди, суд
керуючись положеннями ст.1167 ЦК України,
з врахуванням принципу розумності та
справедливості, визначив її в розмірі
1000грн. Підстав для зміни чи
скасування рішення в цій частині не
вбачається.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача
600грн. за проведення експертизи, однак,
з матеріалів справи вбачається, що по
справі було проведено
автотоварознавче дослідження
пошкодженого автомобіля для
з»ясування вартості відновлювального
ремонту та матеріального збитку.
Проте, у відповідності до п.4 ч.2 ст.79 ЦПК
України, до судових витрат відносяться
витрати, пов»язані з проведенням
судових експертиз. Судової експертизи
по справі не було проведено. Витрати за
проведення дослідження не відносяться
до судових витрат, отже і не підлягають
відшкодуванню. Понесення
позивачем витрат в розмірі 1000грн. за
надання правової допомоги та евакуацію
транспортного засобу, належними та
допустимими доказами не підтверджено.
За таких обставин, ці вимоги
задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначені положення, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені ним судові витрати,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а саме судовий збір в
розмірі 114,71грн.

Керуючись ст. 307, п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного
суду Чернівецької області від 16.09.2013р. в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 33089,08грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
скасувати. В задоволенні цих вимог
відмовити.

Рішення в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових
витрат змінити, зменшивши цей розмір з
3996,53грн. до 114,71грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча

Судді: