311/1559/14-ц 05.05.2014
Провадження №2-о/311/40/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м.
Василівка

Суддя Василівського районного суду
Запорізької області Носик М.А.,
перевіривши виконання вимог
ст.ст.107-126,256,258 ЦПК України по цивільній
справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи Василівська
державна нотаріальна контора, Відділ
реєстрації актів цивільного стану
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду
Запорізької області звернулася ОСОБА_1
із заявою про встановлення факту, що
має юридичне значення, в якій просить
суд встановити: факт реєстрації шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; факт допущення
помилки в прізвищі в актовому записі
№411 при реєстрації в державному
реєстрі актів цивільного стану
громадян про шлюб; внести зміни до
актового запису №411 від 15 вересня 1971
року, змінивши прізвище ОСОБА_1 на -
ОСОБА_2.

Ознайомившись зі змістом поданої до
суду заяви та матеріалами, що до неї
додаються, вважаю необхідним відмовити
у відкритті провадження у даній
цивільній справі за заявою ОСОБА_1
виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України суди
розглядають справи визначені у частині
першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Згідно положень ч.3 ст.235 ЦПК України,
справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

Заява про встановлення факту має
відповідати вимогам ст.258 ЦПК України
та має бути подана до суду за правилами,
встановленими ст.257 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві
про встановлення факту, що має юридичне
значення повинно бути зазначено, який
факт заявник просить встановити та з
якою метою; також причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують цей факт; докази, що
підтверджують факт. До заяви додаються
докази, що підтверджують викладені в
заяві обставини, і довідка про
неможливість відновлення втрачених
документів.

Разом з тим, як зі змісту заяви, так і
змісту доданих до заяви документів,
неможливо встановити мету звернення
ОСОБА_1 до суду. Фактично заявником при
зверненні до суду не зазначена мета
встановлення вказаного у заяві
юридичного факту.

Заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог
ст.ст.119,258 ЦПК України, зокрема з
матеріалів заяви не вбачається, чи було
нотаріусом відмовлено заявнику у
видачі свідоцтва про право на спадщину
шляхом винесення відповідної
постанови, оскільки, згідно діючого
законодавства, відмова нотаріуса у
вчинені нотаріальної дії має бути
викладена у вигляді відповідної
постанови. До заяви не додано
будь-якого іншого роз'яснення
нотаріуса про неможливість отримання
заявниками свідоцтва про право на
спадщину. Таким чином відмова
нотаріуса по суті породжує юридичні
наслідки - нереалізоване право на
спадщину, відповідно виникає
необхідність встановлення факту, про
що зазначено в постанові Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення».

Відповідно до п.4) ч.1 ст.256 ЦПК України,
суд розглядає справи про становлення
факту реєстрації шлюбу, розірвання
шлюбу, усиновлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суди можуть встановлювати
факти реєстрації шлюбу, якщо в органах
реєстрації актів громадянського стану
не зберігся відповідний запис чи
відмовлено у його відновленні або ж він
може бути відновлений лише на підставі
рішення суду про встановлення факту
реєстрації акту громадянського стану.
При цьому слід мати на увазі, що з
заявами про встановлення факту
реєстрації шлюбу може звернутися
подружжя або кожен з них. Якщо заяву
подано лише одним з подружжя, другий з
них притягується до участі у справі як
заінтересована особа.

Як вбачається із доданих до заяви
ОСОБА_1 документів, актовий запис про
реєстрацію шлюбу між нею та ОСОБА_2
зберігся, що підтверджується Витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб щодо
підтвердження дошлюбного прізвища, на
який посилається заявниця. Крім того,
згідно доданих до заяви документів,
ОСОБА_2 помер, що унеможливлює
притягнення його до участі у справі як
заінтересованої особи.

Відмова відповідного органу у
виправленні допущеної помилки в
прізвищі в актовому записі №411 при
реєстрації в державному реєстрі актів
цивільного стану громадян про шлюб та
внесенні змін до актового запису №411
від 15 вересня 1971 року, шляхом зміни
прізвища ОСОБА_1 на - ОСОБА_2, може бути
оскаржена заінтересованою особою до
суду в порядку, передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
про встановлення факту, що має юридичне
значення не може бути прийнята до
провадження, оскільки відповідно до п.1
ч.2 ст.122 ЦПК України подана ОСОБА_1 заява
не підлягає судовому розгляду в
порядку окремого провадження.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122, 208-210, 256 ЦПК
України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у цивільній
справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи Василівська
державна нотаріальна контора, Відділ
реєстрації актів цивільного стану
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що він вправі
звернутися із відповідної заявою про
встановлення даного факту до
уповноваженого органу, а у випадку
відмови уповноваженого органу - з
адміністративним позовом до суду.

Копію ухвали разом із заявою та всіма
додатками до неї направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
М.А. Носик