АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», поданою його
представником КузнєцовоюТетяною
Олександрівною, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08 жовтня 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про визнання договору
поруки недійсним,

в с т а н о в и л а :

у липні 2010 року ПАТ «КБ «Надра»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3, у якому просило стягнути з
відповідачів солідарно прострочену
заборгованість за кредитом - 272 209,67
доларів США, що еквівалентно 2 153 369,06
грн. посилаючись на те, що позичальник
ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_3 не
виконують умови кредитного договору
від 08.04.2008 року.

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ПАТ «КБ
«Надра», у якому просив визнати договір
поруки недійсним посилаючись на те, що
договір поруки не був спрямований на
настання правових наслідків, оскільки
він не мав коштів для сплати боргу за
позичальника та останній завірив його,
що сплачувати кредит буде самостійно.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08.10.2013 року позов ПАТ
«КБ «Надра» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 272 209,67 доларів США, що
в гривневому еквіваленті по курсу НБУ
становить2 153 369,06 грн. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«КБ «Надра» через свого представника
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду в
частині стягнення боргу та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким позов
задовольнити у повному

Справа № 22-ц-2690/1244/2014

Головуючий в суді першої інстанції -
Гайдук С.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції- Махлай Л.Д.

обсязі. Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме суд не
врахував, що подача позову і є вимогою
до поручителя та що саме право банку
вирішувати питання про стягнення боргу
у судовому чи позасудовому порядку. А
тому відмову у стягненні боргу з
поручителя через відсутність вимоги до
поручителя, направленої в позасудовому
порядку вважають безпідставною.

Рішення в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову не
оскаржується, а тому в апеляційному
порядку не перевіряється.

У судовому засіданні представник
апелянта Орел С.С. просив апеляційну
скаргу задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не
з`явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомили, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у їх відсутності за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта,, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.04.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», яке
змінило назву на ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
71/П/29/2008-840, за умовами якого банк надав
останньому кредит у розмірі 196 637,90
доларів США для придбання нерухомого
майна, а саме земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Вишеньківська сільська рада, с.
Вишеньки строком до 07.04.2033 року.
Відсоткова ставка за користування
кредитом встановлена у 13,69 % річних.

Повернення кредиту передбачалось
шляхом внесення щомісячних платежів у
розмірі не менше 2 346,93 доларів США.

З метою забезпечення виконання
зобов`язань за кредитним договором
08.04.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно
з яким поручитель забов`язався перед
кредитором відповідати за невиконання
ОСОБА_2 усіх його зобов'язань, що
виникли з кредитного договору,
включаючи суму кредиту, нараховані
відсотки по кредиту, сплатити інші
платежі, передбачені кредитним
договором, сплатити можливі штрафні
санкції.

Позичальник не виконав зобов`язання
щодо своєчасної сплати щомісячних
платежів та сплати процентів за
користування кредитом та станом на
22.06.2010 року виникла заборгованість по
кредиту, з урахуванням дострокового
стягнення залишку кредиту у розмірі 196
026,40 доларів США, заборгованість по
сплаті процентів у розмірі 49 199,68
доларів США. Крім того, нарахована пеня
відповідно до п.5.2 договору кредиту у
розмірі 7 319,80 доларів США та штраф
відповідно до п. 4.3.14 цього ж договору у
розмірі 19 663,79 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення боргу з позичальника та
відмовляючи у солідарному стягненні
цього боргу з поручителя суд першої
інстанції виходив з того, що поручителю
ОСОБА_3 не було направлено обов`язкове
повідомлення - вимога про виконання
зобов`язання позичальника ОСОБА_2, як то
передбачено п. 2.1 договору поруки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов`язок
позичальника повернути позику
частинами, то у разі прострочення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася та сплати процентів.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позичальник не виконав
зобов`язання щодо своєчасної сплати
щомісячних платежів та сплати
процентів та визнав законними та
обгрунтованими вимоги банку про
стягнення як заборгованості по кредиту
та процентах за користування кредитом,
так і дострокове стягнення всієї суми
кредиту та штрафних санкцій,
передбачених умовами кредитного
договору.

Розмір заборгованості та нарахованих
штрафних санкцій не оскаржується, а
тому в апеляційному порядку не
перевіряється.

Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У разі
порушення боржником зобов`язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Відповідно до ст. 3 ЦК України свобода
договору є однією із засад цивільного
законодавства.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 6 цього ж Кодексу
сторони мають право укласти договір,
який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Пунктом 2.1 договору поруки
передбачено, що кредитор набуває право
вимагати від поручителя виконання
зобов'язання, що витікає із кредитного
договору при умові, що в установлений
кредитним договором строк виконання
позичальником зобов`язання в цілому чи
будь - якій його частині не будуть
виконані, а також при умові
обов`язкового направлення поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов`язання позичальника в цілому (або
в тій чи іншій його частині).

Зазначений пункт договору поруки
визначений сторонами на власний
розсуд, не суперечить вимогам
цивільного законодавства та не
позбавляє кредитора заявляти вимогу до
поручителя щодо солідарного стягнення
після виконання умови договору щодо
обов`язкового направлення поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов`язання, а тому суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
позов до поручителя заявлений
передчасно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
подача позову і є вимогою до поручителя
суперечать умовам договору поруки та
загальним засадам цивільного
законодавства щодо свободи договору.
Подача позову до суду могла б
розцінюватися як пред`явлення вимоги
до поручителя у тому разі, якби умовами
договору поруки не було визначено
набуття кредитором права вимагати від
поручителя виконання зобов'язання, що
витікає з кредитного договору під
умовою, та такою умовою є обов`язкове
направлення поручителю повідомлення з
вимогою виконати зобов`язання
позичальника. Даний пункт договору
поруки узгоджений сторонами при
підписанні договору поруки, не
змінений і недійсним не визнаний.

Умови договору є обов`яковими для
виконання як поручителем, так і
кредитором. Оскільки кредитор не
виконав вимоги договору щодо
обов`язкового направлення поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов`язання позичальника, висновки
суду про відмову у позові до поручителя
колегія суддів вважає правильними.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції законне та
обґрунтоване і не може бути скасоване з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді