Справа № 201/6062/13ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії відділу державної виконавчої
служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії ВДВС Павлоградського МРУЮ. В
обґрунтування своєї скарги заявник
посилається на те, що рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2013 року
яке частково змінено рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2013 року з нього на
користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення ними повноліття,
починаючи з 24 травня 2013 року. Вважає що
державним виконавцем не вірно
здійснюється відрахування розміру
аліментів, тому просить суд визнати
неправомірними дії посадових осіб
ВДВС Павлоградського МРУЮ, щодо
помилкового стягнення аліментів з
кожного доходу окремо та зобов*язати
їх вірно обчислювати розмір аліментів
враховуючи сукупність доходів
отриманих в різних місцях.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з*явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, від нього
надійшла заява про слухання справи за
його відсутності, скаргу просив
задовольнити.

Представник ВДВС Павлоградського МРУЮ
в судове засідання не з*явився про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає скаргу ОСОБА_1 не обґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ. Про подання
скарги суд повідомляє відповідний
відділ державної виконавчої служби
не пізніше наступного дня після
прийняття її судом.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2013 року
зміненого частково рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2013 року з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення ними повноліття,
починаючи з 24 травня 2013 року.

02 серпня 2013 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська видано
виконавчого листа.

22 серпня 2013 року державним виконавцем
ДВС Павлоградського МРУЮ Щепіною І.О.
відкрито виконавче провадження, про що
повідомлено сторони виконавчого
провадження .

В той же день 22 серпня 2013 року
державним виконавцем винесено
постанову про звернення стягнення на
заробітну плату ОСОБА_1 в розмірі 1/3
частини але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку в
рахунок погашення заборгованості з 24
травня 2013 року.

25 листопада 2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
звернення стягнення на заробітну плату
ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку в рахунок
погашення заборгованості з 01 жовтня 2013
року по 01 листопада 2013 року.

Статтею 1 Закону України «Про державну
виконавчу службу» від 24.03.1998 року №
202/98-ВР встановлено, що Державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України
і здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено
правову основу діяльності державної
виконавчої служби, відповідно до якої,
правова основа діяльності державної
виконавчої служби становить
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

У відповідності до ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі документи якими серед іншого
є - виконавчі листи.

Відповідно п. 7.17 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень у разі якщо боржник отримує
заробіток (доходи) у різних місцях,
відрахування аліментів із кожного виду
виплат здійснюється за окремими
постановами про стягнення аліментів
згідно з розміром утримання,
визначеним виконавчим документом.

Стаття 74 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
порядок стягнення аліментів. Так, у
разі наявності заборгованості із
сплати аліментів понад три місяці
стягнення може бути звернено на
майно боржника. Звернення стягнення
на заробітну плату не перешкоджає
зверненню стягнення на майно боржника.
Розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання
рішення у порядку встановленому
Сімейним кодексом України. Державний
виконавець обчислює розмір
заборгованості із сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику.

Згідно ч. 7 с. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
стягнення аліментів у частці від
заробітку (доходу) боржника на
підприємстві, в установі, організації,
у фізичноїособи, фізичної особи -
підприємця відрахування здійснюються
з фактичного заробітку (доходу) на
підставі постанови державного
виконавця. При цьому розмір аліментів у
разі їх стягнення у частці від
заробітку (доходу) не може бути менше
встановленого Сімейним кодексом
України. У разі якщо стягнути
аліменти в зазначеному розмірі
неможливо, адміністрація
підприємства, установи, організації,
фізична особа, фізична особа -
підприємець, які проводили
відрахування, нараховують боржнику
заборгованість із сплати аліментів.

Враховуючи викладені обставини,
оцінюючи всі письмові докази в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
заявника є необґрунтованими,
недоведеними, а тому не підлягають
задоволенню. Будь-яких порушень при
вчиненні виконавчих дій з боку
державного виконавця, судом при
розгляді справи не встановлено, а отже
відсутні підстави для задоволення
вимог заявника.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати
пов'язанні з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було поставлено рішення про відмову в
задоволенні його скарги, або на відділ
державної виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 інд. номер НОМЕР_1 на
користь держави судові витрати в
розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська до апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
С.О. Демидова