Справа № 367/1252/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого судді
Пархоменко О.В.

при секретарі
Жебровській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи - ОСОБА_2,
Бучанська міська державна нотаріальна
контора, Бучанська міська рада
Київської області про встановлення
факту належності майна спадкодавцю,

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду із даною
заявою, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3,
після смерті її чоловіка відкрилася
спадщина у вигляді будинковолодіння
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею
0,1057 га за адресою АДРЕСА_1. Відповідно
до ст. 1261 ЦК України вона являється
спадкоємцем першої черги, крім неї
спадкоємцем першої черги є дочка
померлого ОСОБА_2, яка відмовилась від
спадщини на її користь. Відповідно до
ст. 1269 ЦК України вона в шестимісячний
строк звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та надала всі документи, які
стосуються спадкового майна. Однак їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину. В своїй постанові
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії нотаріус мотивує тим, що надане ним
свідоцтво про право приватної
власності на будівлю, виданого 20 січня
1969 року виконавчим комітетом
Бучанської селищної ради депутатів
трудящих на підставі рішення виконкому
Бучанської селищної ради № 1 від 15
січня 1969 року вбачається, що право
власності зареєстровано Київським
міжміським БТІ 15 січня 1969 року і
записано в реєстрову книгу під № 254.

Вказує, що Бучанською міською
державною нотаріальною конторою був
направлений запит за № 650/02-14 від 20
вересня 2013 року до КП КОР "Бучанське
БТІ" з метою підтвердження реєстрації
права власності на житловий будинок за
спадкодавцем; КП КОР "Бучанське БТІ"
надало відповідь за № 324 від 20 вересня
2013 року, що спадкодавець ОСОБА_3 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1
відповідно до Свідоцтва про право
власності, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1959
року. Ці розбіжності в датах видачі та
реєстрації свідоцтва про право
приватної власності і є причиною
відмови у вчиненні нотаріальної дії та
видачі їй Свідоцтва про право на
спадщину.

Заявниця також вказує, що в зв'язку із
допущеною помилкою вона зараз вимушена
звернутися до суду із заявою про
встановлення факту, що будинок АДРЕСА_1
належить її покійному чоловіку ОСОБА_3 .

В зв'язку із викладеними обставинами
заявниця просила постановити рішення
суду, яким встановити юридичний факт,
що будинок АДРЕСА_1 дійсно належав
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на
підставі Свідоцтва про право приватної
власності на будівлю, яке видане
Бучанською селищною радою депутатів
трудящих 20 січня 1969 року на підставі
рішення виконкому Бучанської селищної
ради № 1 від 15.01.1969 року і записане в
реєстрову книгу під № 254.

В судове засідання заявниця та її
представник ОСОБА_2, яка є також
заінтересованою особою, не з'явилися,
надали суду письмові заяви про розгляд
справи в їх відсутності, заяву
підтримують та просять задовольнити.

Представники заінтересованих осіб -
Бучанської міської державної
нотаріальної контори та Бучанської
міської ради Київської області в
судове засідання не з'явилися, надали
суду листи, в яких просили розглядати
справу в їх відсутності.

В зв'язку із цим суд, враховуючи
письмові заяви заявниці та
заінтересованих осіб, вважав за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши письмові докази по
справі, вважає заяву такою, що підлягає
до задоволення, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після його
смерті відкрилася спадщина на належне
йому за життя майно. Спадкоємцями
першої черги за законом є дружина
померлого ОСОБА_1, яка 12 березня 2013 року
звернулася до Бучанської міської
державної нотаріальної контори
Київської області із заявою про
прийняття спадщини після смерті свого
чоловіка ОСОБА_3, а також дочки
померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які
звернулися до Бучанської міської
державної нотаріальної контори
Київської області із заявами про
відмову від спадщини після смерті
батька на користь дружини спадкодавця
ОСОБА_1; у Бучанській міський державній
нотаріальній конторі Київської
області була заведена спадкова справа
№ 28/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3
належали будинковолодіння АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,1057 га за
адресою АДРЕСА_1.

Встановлено, що згідно постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
державного нотаріуса Бучанської
міської державної нотаріальної
контори Фальковської Л.М. від 19.11.2013
року № 876/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
частку у спільному майні подружжя на
житловий будинок АДРЕСА_1 та Свідоцтва
про право на спадщину за законом на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
оскільки з наданого спадкоємцем
Свідоцтва про право приватної
власності на будівлю, виданого 20 січня
1969 року виконавчим комітетом
Бучанської селищної ради депутатів
трудящих на підставі рішення виконкому
Бучанської селищної ради № 1 від 15
січня 1969 року вбачається, що право
власності зареєстровано Київським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 15 січня 1969 року і
записано в реєстрову книгу під № 254, а
із наданої комунальним підприємством
"Бучанське бюро технічної
інвентаризації" відповіді № 324 від 20
вересня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1
відповідно до Свідоцтва про право
власності, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1959
року.

Встановлено, що згідно Свідоцтва про
право особистої власності на будівлю,
виданого виконавчим комітетом
Бучанської селищної ради депутатів
трудящих 20 січня 1969 року на підставі
рішення виконкому Бучанської селищної
ради № 1 від 15.01.69 р. будинковолодіння в
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, дане
домоволодіння зареєстровано у
Київськоміу міжміському бюро
технічної інвентаризації на праві
особистої власності за ОСОБА_3 на
підставі рішення Бучанської селищної
ради № 1 і записано в реєстрову книгу
під № 254 від 15.01.1969 року.

Також в судовому засіданні
встановлено, що згідно відповіді
Комунального підприємства "Бучанське
бюро технічної інвентаризації" від 20
вересня 2013 року № 324, яка міститься в
матеріалах спадкової справи № 28/2013 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
інвентаризаційна справа на будинок
АДРЕСА_1 в архіві підприємства
відсутня; згідно реєстраційної книги №
1 "Яблунька" (сторінка № 262) за ОСОБА_3
зареєстровано право власності на цілий
будинок АДРЕСА_1,
правовстановлювальним документом є
свідоцтво про право власності, видане
на підставі рішення виконавчого
комітету Бучанської селищної ради № 1
від 15.01.1959 року.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

У відповідності до ст. 256 ЦК України суд
розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення. У
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Суд вважає, що в судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт того,
що за життя ОСОБА_3 володів цілим
будинковолодінням АДРЕСА_1 на підставі
Свідоцтва про право особистої
власності на будівлю, виданого
виконавчим комітетом Бучанської
селищної ради депутатів трудящих 20
січня 1969 року на підставі рішення
виконкому Бучанської селищної ради № 1
від 15.01.69 р. При цьому, на думку суду, при
реєстрації права власності ОСОБА_3 на
вищезазначене будинковолодіння у
Комунальному підприємстві "Бучанське
бюро технічної інвентаризації" була
допущена технічна помилка у зазначенні
дати рішення виконавчого комітету
Бучанської селищної ради № 1 - 15.01.1959
року замість 15.01.1969 року.

Оскільки заявниця ОСОБА_1 є спадкоємцем
після смерті ОСОБА_3 і встановлення
даного факту необхідно їй для
оформлення своїх спадкових прав, суд
вважає, що є підстави для встановлення
факту належності вищезазначеного
будинку спадкодавцю.

На підставі ст. ст. 1216-1222, 1268-1270, ЦК
України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212, 214,
215, 218,256 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що будинок АДРЕСА_1
дійсно належав ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Свідоцтва про
право приватної власності на будівлю,
яке видане Бучанською селищною радою
депутатів трудящих 20 січня 1969 року на
підставі рішення виконкому Бучанської
селищної ради № 1 від 15.01.1969 року і
записане в реєстрову книгу під № 254.

Копію рішення направити сторонам для
відома.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. В. Пархоменко