У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Товариство
з обмеженою відповідальністю «СПТК
Доломит», про стягнення грошової суми,
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «СПТК Доломит», про
стягнення грошової суми, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від
06 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 24 листопада 2011 року
він через ОСОБА_6 передав відповідачу
ОСОБА_5 як засновнику ТОВ
«СПТК Доломит» грошові кошти у сумі 400
тис грн у рахунок авансових платежів за
умовами укладеного між ОСОБА_4 і ТОВ
«СПТК Доломит» договору підряду з
будівництва об'єкта нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 1
100 100 грн, за умовами якого він замовив
будівництво вказаного об'єкта
нерухомого майна, а товариство
виступило виконавцем робіт зі зведення
каркасу господарської будівлі
індивідуального житлового будинку за
вказаною адресою. Отримання вказаних
грошових коштів ОСОБА_5 було оформлено
його розпискою, однак на рахунок ТОВ
«СПТК Доломит» він вніс лише грошову
суму у розмірі 181 250 грн 40 коп. У лютому
2013 року ТОВ «СПТК Доломит»
виконало роботи з будівництва
залізобетонного каркасу у межах 12 % від
загального обсягу робіт вартістю з ПДВ
153 877 грн, після чого ОСОБА_5 у
телефонному режимі повідомив позивача
про необхідність додаткового
фінансування будівництва, у зв'язку з
витрачанням отриманих 400 тис грн за
цільовим призначенням. Таким чином,
ОСОБА_5 незаконно привласнив належні
позивачу грошові кошти у розмірі 218 750
грн, які позивач на підставі ст. 1212 ЦК
України просив з нього стягнути.

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з аналогічним позовом, у якому
просив з тих самих підстав стягнути з
ОСОБА_5 на свою користь безпідставно
отриману грошову суму у розмірі 218 750
грн.

Рішенням Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 06
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 18 грудня 2013 року,
позов ОСОБА_4 задоволено, у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_5
просить скасувати судові рішення
першої й апеляційної інстанцій,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з доведеності
цього позову та наявності правових
підстав для стягнення з відповідача
ОСОБА_5 на підставі ст. 1212 ЦК України
грошових коштів, якими він заволодів
без достатньої правової підстави.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 06
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик