Справа № 315/23/13- ц
Номер провадження № 2/315/2/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

в складі:

головуючого судді:
Каракай Н.Д.

при секретарі:
Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Гуляйполе
Запорізької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лілія» м.
Гуляйполе Запорізької області, третя
особа - відділ Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області, про припинення договору
оренди земельної ділянки шляхом його
розірвання, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

04.01.2013 року до Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лілія» м. Гуляйполе
Запорізької області, третя особа -
відділ Держкомзему у Гуляйпільському
районі Запорізької області, про
припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЗП № 121412 від
13.06.2005 року вона є власником земельної
ділянки розміром 8,0674 га, яка
розташована на території
Гуляйпільської міської ради
Запорізької області. Вказану земельну
ділянку вона отримала у спадок від
свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
батька ОСОБА_2. Згідно договору оренди
землі від 14.06.2005 року вона передала цю
земельну ділянку в оренду ТОВ «Лілія»
м.Гуляйполе Запорізької області. У 2011
році вона звернулася з листом до ТОВ
«Лілія» м.Гуляйполе Запорізької
області щодо розірвання договору
оренди та повернення їй її земельної
ділянки у зв'язку з несплатою орендарем
компенсації за користування цією
земельною ділянкою за 2010 рік. 30.06.2011
року за № 65 ОСОБА_1 надійшла відповідь
на її звернення від ТОВ «Лілія» м.
Гуляйполе Запорізької області, в якій
відповідач посилаючись на договір від
14.06.2005 року та додаткову угоду до нього
від 15.05.2009 року повідомляв, що
позивачкою отримано орендну плату за
2010 рік в натуральній формі повністю.

Далі позивачка в позові зазначила, що
17.05.2012 року вона звернулась до ТОВ
«Лілія» м. Гуляйполе Запорізької
області з письмовою вимогою про сплату
боргу за користування її землею у 2010
році. У своїй відповіді від 01.06.2012 р. № 77
Товариство посилалось на те, що орендна
плата за 2010 рік була сплачена позивачці
у грошовому виразі в розмірі 1658, 78 грн.
Але, як стверджує позивачка, вона
орендної плати за 2010 рік не отримувала
і тому ОСОБА_1 звернулась до міліції із
заявою про перевірку підписів про
отримання орендної плати в тих
документах, на які посилався орендар.

Договором оренди від 14.06.2005 року (п.9)
зазначено, що орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі 1,5% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, або в натуральній формі чи
відробітковій формі, що складає: 2500 кг.
зерна, 100 кг. соняшника. В додатковій
угоді до договору оренди земельної
ділянки від 15.05.2009 р. в п.9 зазначено, що
орендна плата вноситься орендарем в
грошовій формі 3% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки і
може сплачуватись як в грошовій, так і в
натуральній чи відробітковій формі.
Номенклатура, кількість та вартість
продукції (послуг), що поставляється
орендарем орендодавцю в рахунок
орендної плати розраховується в
залежності цін, які склалися на момент
розрахунку та зазначаються в окремій
угоді. У розмір орендної плати входить
податок на землю, який орендар сплачує
самостійно. Тому, позивачка в позові
вказала на те, що відповідно до витягу
Держкомзему у Гуляйпільському районі
Запорізької області № 11 вартість її
земельної ділянки згідно технічної
документації про нормативну оцінку
земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнту індексації становить в
цінах 2010 року 65049,60 грн., тобто орендна
плата в цьому році мала скласти 1951грн. 49
коп. (20328 грн. х 3.2 коеф. індексації = 65049,60
х 3% = 1951,49 грн.). Така ж орендна плата
повинна бути і в 2011 році. Відповідно до
витягу відділу Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області № 13 вартість земельної
ділянки, яка належить позивачці, згідно
технічної документації про нормативну
оцінку земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнту індексації становить в
цінах 2012 року 114 227,10 грн., тому за
розрахунками позивачки орендна плата у
2012 році мала скласти 3426,21 грн. 81 коп. (20328
грн. (ціна 1995 року) х 3.2 коеф. індексації
х 1.756 = 114227,10 х 3% = 3426,81 грн.).

Також, в позові зазначалося, що 23.07.2012
року представник позивачки надсилав
письмове звернення до ТОВ «Лілія» про
узгодження форми виплати орендної
плати за 2012 рік та окрему угоду, в якій
від імені позивачки вона просила
погодити виплату орендної плати за 2012
рік у натуральній формі, про що вказано
в п.9 договору оренди землі та в
додатковій угоді до нього. Однак,
відповіді від Товариства позивачка так
і не отримала. Сплати коштів за
користування земельною ділянкою у 2012
році від ТОВ «Лілія» до 31 грудня 2012
року, як це передбачено договором
оренди, не надійшло ні в грошовій формі,
ні в натуральній. Таким чином,
позивачка вважає, що ТОВ «Лілія»
неналежним чином виконує умови
договору, тобто систематично не
розраховується по виплаті орендної
плати за користування її земельною
ділянкою. Тому, позивачка просить суд
припинити договір оренди земельної
ділянки від 14.06.2005 року, укладений між
нею та ТОВ «Лілія» м.Гуляйполе
Запорізької області, зареєстрований у
Гуляйпільському РВ «Центр ДЗК» 26.09.2007
року за № 93 шляхом його
розірвання в зв'язку з невиконанням
орендарем своїх договірних обов'язків.

В своїх запереченнях на позовну заяву,
наданих в судовому засіданні
представник відповідача посилається
на те, що вказані позивачкою в позові
обставини не відповідають дійсності.
Так, позивачка неодноразово зверталася
до суду з позовами про визнання
недійсним спірного договору оренди
землі з зобов'язанням відповідача
повернути їй земельну ділянку.
Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 29.03.2012
року було встановлено, що позивачка в
період з 14.06.2005 року до 2011 року
отримувала орендну плату за договором
оренди землі. Ці обставини були
підтверджені поясненнями сторін.
Вказаний договір був визнаний дійсним
та таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства. Ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 15.05.2012
року зазначене рішення суду було
залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст.
61 ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішення у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Далі представник відповідача вказує,
що на підтвердження сплати орендної
плати за користування земельною
ділянкою у Товариства є
видатково-касові ордери. Тому,
представник відповідача вважає, що не
має жодних підстав для розірвання
договору оренди земельної ділянки,
оскільки ТОВ «Лілія» виконує свої
зобов'язання за договором оренди
належним чином. Також в запереченнях
зазначено, що договір не містить чіткої
позиції щодо нарахування орендної
плати за користування земельною
ділянкою позивачки. А саме, у договорі
відсутні будь-які посилання на те, яким
чином та як повинна нараховуватись
орендна плата. У зв'язку з тим, що ТОВ
«Лілія» не мала наміру порушувати
договірні відносини та чинне
законодавство України, а також, у
зв'язку з тим, що позивачем на день
розгляду справи так і не була отримана
орендна плата за користування
земельною ділянкою відповідачем були
направлені на адресу позивачки та на
адресу її представника відповідні
заяви. В цих заявах зазначалося, що
згідно договору оренди землі від 14.06.2005
року укладеного з позивачкою
відповідачем була нарахована орендна
плата за 2012 рік, яка складала суму до
видачі 2912,79 грн.. При цьому відповідач
виходив із наступних показників:
грошова оцінка землі - 20328 грн.; k= 3,2; k=
1,756; розмір орендної плати - 3%. Всього
нараховано орендної плати на суму 4698,72
грн., з яких утримано 15% податку, а саме
514,02 грн.. Тому, відповідач просив
позивачку або ж її представника
з'явитися за адресою: АДРЕСА_1 для
отримання орендної плати за 2012 рік чи
вказати реквізити, за якими можливо
перерахувати їм належні платежі. Однак,
ні позивачка, ні її представник до
відповідача не з'явилися, а направлені
відповідачем листи повернулися з
відміткою поштового відділення щодо
відмови адресатів в прийняті вказаної
кореспонденції. Отже, представник
відповідача вважає, що відмова
позивачки від отримання належної
орендної плати не є підставою для
розірвання договору оренди землі, адже
відповідач не заперечує проти права
позивачки на отримання цих платежів.
Тому, представник відповідача просить
суд у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а. с.
27-29 т. 1).

Ухвалою Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 23.05.2013
року було частково задоволено заяву
позивача про забезпечення доказів по
справі та призначено судову
почеркознавчу експертизу по
розглядуваній цивільній справі з
вирішення питання щодо виконання
підпису на видатковому касовому ордері
№ 713 від 14.12.2010 року ТОВ «Лілія» в рядку
«отримано» від імені ОСОБА_1 самою
позивачкою чи іншою особою (а. с. 71 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 26.06.2013 року апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Лілія» відхилено,
ухвалу Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 23.05.2013 року
залишено без змін (а.с. 113-114 т. 1).

30.09.2013 року до суду надійшла заява
представника позивача ОСОБА_3 про
збільшення розміру позовних вимог. В
заяві представник зазначає, що ТОВ
«Лілія» впродовж 2010-2013 років
самостійно господарює на земельній
ділянці позивачки, отримує від цього
сільськогосподарську продукцію та як
наслідок чого має прибутки, але при
цьому не виконує умови договору оренди
землі щодо сплати орендної плати. 23
травня 2013 року в судовому засіданні
відповідачем було надано видатковий
касовий ордер № 713 від 14.12.2010 року з
підписом в рядку «отримано» на
підтвердження своїх тверджень
стосовно отримання позивачкою коштів у
сумі 1658,77 грн. Цього ж дня за
клопотанням позивачки судом було
призначено почеркознавчу експертизу
стосовно ідентифікації підпису ОСОБА_1
на вказаному документі. Висновком
експерта Запорізького відділення
Дніпропетровського НДІ судових
експертиз від 10.09.2013 року встановлено,
що підпис на видатковому ордері № 713
від 14.12.2010 року в рядку «підпис
отримувача» виконано не від імені
ОСОБА_1 іншою особою. Пунктом 14 договору
оренди передбачено, що у разі не
внесення орендної плати з вини
орендаря у строки, визначені цим
договором, справляється пеня у розмірі
0,1 % несплаченої суми за кожен день
прострочення. Пеня від несплаченої
суми (1658,77 грн.) за 2010 рік за кожен день
прострочення складає 1,66 грн. (1658,77 х 0,1 % =
1,66 грн.). Станом на 30.09.2013 року сума пені
складає 1005,66 грн. (1004 дні х 1,66 грн. = 1005,66
грн.).

Також, в заяві викладено, що за
проведення судово-почеркознавчої
експертизи позивачкою було сплачено
1762,56 грн., що підтверджується
квитанцією відділення «Ощадбанк» № 1/118
від 27.08.2013 року. Крім того позивачкою
було сплачено судовий збір на загальну
суму 458,80 грн. Станом на 30.09.2013 року ТОВ
«Лілія» орендну плату ОСОБА_1 за
користування її земельною ділянкою у
2010-2012 роках не сплачувало. Тому,
представник позивача просить суд
стягнути з ТОВ «Лілія» на користь
ОСОБА_1 кошти, а саме: 1658,77 грн. - орендна
плата за 2010 рік; 1005,66 грн. - пеня за
несвоєчасне внесення орендної плати за
2010 рік; 1762,56 грн. витрати за проведення
судової почеркознавчої експертизи; 458,80
грн. витрати по сплаті судового збору, а
всього - 4885,79 грн. та припинити договір
оренди земельної ділянки від 14.06.2005
року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Лілія», зареєстрований у
Гуляйпільському РВ «Центр ДЗК» 26.09.2007
року за № 93 шляхом його
розірвання в зв'язку з систематичним
невиконанням орендарем своїх
договірних обов'язків ( а.с. 143-146 т. 1).

15.11.2013 року відповідачем надано суду
письмові заперечення (а.с. 177-179 т. 1), в
яких прохають в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
зазначають, що неодноразово просили
позивача або представника з належно
оформленою довіреністю з'явитись за
адресою: АДРЕСА_1 для отримання
орендної плати за 2010 та 2012 роки, або
вказати реквізити, за якими можливо
перерахувати позивачеві належні
платежі, на сьогоднішній день до
відповідача надійшли вказані листи з
відміткою поштового відправлення про
відмову у прийнятті вказаних заяв.
Вважають, що відмова позивача від
отримання належних орендних платежів
не є підставою для розірвання договору,
адже відповідач не заперечує проти
отримання позивачем належних орендних
платежів, а навпаки наполягає на цьому,
прохають врахувати, що позивач вже
втретє звертається до суду з одним і
тим же предметом позову, але з різних
підстав, тож ТОВ «Лілія» повністю
виконує свої зобов'язання за договором
оренди земельної ділянки і не має
жодних підстав для розірвання
договору.

09.12.2013 року ухвалою Гуляйпільського
районного суду Запорізької (а.с. 219 т. 1)
призначено судову почеркознавчу
експертизу по справі, на вирішення якої
поставлено питання: 1. Чи виконано
підпис на видатковому касовому ордері
№ 713 від 14.12.2010 року ТОВ «Лілія» в рядку
«отримано» від імені ОСОБА_4 чи іншої
особи?. 2. Чи виконано підпис на
видатковій відомості 2010 року ТОВ
«Лілія» м. Гуляйполе Запорізької
області в рядку № 3 в отриманні зерна
2,125 т від імені ОСОБА_4 чи іншої особи?

26.02.2014 року представник позивача в
судовому засіданні подала заяву (а.с. 32
т. 2), в якій прохає стягнути з
відповідача на користь відповідача
судові витрати: 900,48 грн.- витрати на
проведення почеркознавчої судової
експертизи, 09,00 грн. - витрати за
обслуговування платежів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, була повідомлена належним
чином. Надала письмову заяву про
розгляд справи без її участі та
пояснення, що вона свій позов, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, підтримує повністю,
вимоги щодо стягнення грошових коштів
та розірвання договору оренди просить
задовольнити (а.с. 170, 175-176 т. 1).

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі, наполягає на його задоволенні в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, при цьому посилався
на факти, які були викладені в
письмових запереченнях, додатково
заявив про застосування позовної
давності в 1 рік до вимог про стягнення
пені при розрахунку орендної плати за
2010 рік.

Представник третьої особи відділу
Держкомзему в Гуляйпільському районі
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, надав до суду письмові
заяви про розгляд справи без участі
представника (а.с. 24, 162 т. 1, а.с. 26 т. 2).

Справа розглянута без участі позивача
та представника третьої особи на
підставі наявних в ній доказів, проти
чого не заперечували учасники процесу.

Суд, вислухавши учасників процесу,
свідків та вивчивши матеріали справи,
вважає встановленими наступні
обставини.

14.06.2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лілія» м.
Гуляйполе Запорізької області в особі
директора Данілова О.О. був укладений
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 8,0674 га (а.с. 9-12 т. 1).

15.05.2009 року між сторонами була укладена
додаткова угода до договору оренди
землі № б/н від 14.06.2005 року (а. с. 13).

18.11.2011 року згідно видаткового касового
ордера № 820 за нотаріально посвідченою
16.06.2011 року за реєстром № 1637
довіреністю ОСОБА_1 отримана ОСОБА_3
орендна плата за землю за 2011 рік у сумі
1658,77 грн. (а.с. 196-197 т. 1).

Згідно відомості № 4 видачі орендної
плати за 2011 рік № 3 за довіреністю
ОСОБА_6 отримано орендну плату за 2011 рік
(а.с. 205 т. 1).

17.05.2012 року позивачка повторно
звернулася до ТОВ «Лілія» з письмовою
вимогою про сплату боргу за
користування її землею за 2010 рік (а.с.148
т. 1).

02.01.2013 року ОСОБА_1 звернулася з
письмовою заявою до начальника
Гуляйпільського РВ УМВС України в
Запорізькій області з проханням
провести перевірку та дослідити
обставини, на які посилається ТОВ
«Лілія» у своїх листах, а саме, що
позивачка отримала орендну плату за
користування її земельною ділянкою в
2010-2012 роках (а.с. 35 т. 1).

16.01.2013 року позивачка письмово
повідомила ТОВ «Лілія» про відсутність
у неї наміру продовжувати орендні
відносини та просила не здійснювати у
2013 році технічний обробіток її
земельної ділянки, яка знаходиться на
території Гуляйпільської міської ради
ДП № 58; п.190 (а.с. 43 т. 1).

В письмовій відповіді на вказану заяву
позивачки від 29.01.2013 року № 19 ТОВ
«Лілія» повідомляло, що відповідно до
п. 8 договору оренди від 14.06.2005 року цей
договір укладено строком на 10 років,
тому на час звернення він діє і є
обов'язковим для виконання його
сторонами. Також, не має підстав для
припинення цього договору, які
передбачені п. 38 договору оренди.
Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається. Товариство не порушувало
умов вказаного договору, тому вважає,
що заява позивачки є невмотивованою та
недоведеною (а.с. 44 т. 1).

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 29.03.2012
року (а.с. 82-83 т. 1) позовну заяву ОСОБА_1
до ТОВ «Лілія» про визнання договору
оренди землі від 14.06.2005 року недійсним
та зобов'язання повернути земельну
ділянку залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області від 15.05.2012 року
рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 29.03.2012
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Лілія» про визнання недійсним
договору оренди землі та зобов'язання
повернути земельну ділянки, залишено
без змін (а.с. 84-85 т. 1).

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 04.12.2012
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ТОВ
«Лілія» Гуляйпільського району
Запорізької області, третя особа:
відділ Держкомзем у Гуляйпільському
районі Запорізької області, про
визнання правочину недійсним,
скасування його державної реєстрації
та зобов'язання повернути земельну
ділянку, залишено без задоволення (а.с.
87-90 т. 1).

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області від 29.01.2013 року
вказане рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області
було залишено без змін (а.с. 91-94 т. 1).

Відповідно до ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09.04.2013 року касаційна скарга
ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3
відхилена, а рішення Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
04.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 29.01.2013 року
залишено без змін (а.с. 95 т. 1).

Відповідно до вказаних рішень суду
були встановлені обставини щодо того,
що 14.06.2005 року між сторонами був
укладений договір оренди земельної
ділянки загальною площею 8,0674 га,
розташованої на території
Гуляйпільської міської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області, зареєстрований в
Гуляйпільському районному відділі
Запорізької регіональної філії «Цент
ДЗК» 26.09.2007 року за № 93 строком на
10 років, замість позивачки цей договір
підписала її сестра ОСОБА_8 (а.с. 88 т. 1).

15.05.2009 року між ТОВ «Лілія» та ОСОБА_1 за
представництвом в особі її сестри
ОСОБА_8, в межах дії нотаріально
посвідченого доручення, маючи
відповідні повноваження на вчинення
правочину від імені позивачки, було
укладено додаткову угоду до договору
оренди землі № б/н від 14.06.2005 року, яку
зареєстровано в Державному реєстрі
09.11.2010 року за № 16, та встановлено,
що наявна додаткова угода не оскаржена,
не визнана недійсною і позов щодо якої
не заявлявся. Не заявляються
позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги щодо
розірвання додаткової угоди і в цій
справі.

Згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи № 102-13 від
03.09.2013 року Запорізького відділення
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз, підпис,
виконаний від імені ОСОБА_1, який
розміщений у графі «підпис одержувача»
оригіналу видаткового касового ордеру
№ 713 від 14.12.2010 року на отримання ОСОБА_1
грошей в сумі 1658 грн. 77 коп., виконаний
не ОСОБА_1, а іншою особою (а. с. 126-137 т. 1).

Згідно висновку експерта НДЕКЦ ГУМВС
України в Запорізькій області Д/№ 49 від
06.02.2014 року (а.с. 2-18 т. 2), підпис, в графі
«Підпис одержувача», у видатковому
касовому ордері № 713 від 14.12.2010 року,
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.
Підпис, в рядку № 3, в графі «подпись», у
«Ведомость № 4 выдачи арендной платы за
2010 год Заповит.», в отриманні зерна 2,125
т, виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

За закінченням терміну зберігання
відповідачу повернуті листи,
направлені позивачу про отримання
орендної плати за 2010, 2012, 2013 рік (а.с. 184-189
т. 1).

30.12.2013 року позивачем по квитанції № 0368
Укрпошта переказано позивачу 5825,58 грн. -
орендна плата за 2012-2013 роки (а.с. 43-44 т. 2).

Платіжним дорученням № 10736 від 30.01.2014
року ЗД УДПП-З «Укрпошта» (ЦА3 № 5 м.
Оріхів) ТОВ «Лілія» повернутий переказ
3/0368 - 5759,98 грн. гроші ОСОБА_1 за оренду
2012-2013 роки (а.с. 41-42 т. 1).

Суд, задовольняючи позов частково,
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 39 договору оренди
землі дія договору припиняється
шляхом його розірвання за: взаємною
згодою сторін; рішенням суду на вимогу
однієї із сторін унаслідок невиконання
другою стороною обов'язків,
передбачених договором, та внаслідок
випадкового знищення, пошкодження
орендованої земельної ділянки, яке
істотно перешкоджає її використанню, а
також з інших підстав, визначених
законом (а.с. 10 т. 1).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Згідно ст. 13 цього Закону України
договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за землю
-це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (окрім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України.

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності;
право оренди земельної ділянки виникає
з моменту державної реєстрації цього
права.

Згідно положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачка в обґрунтування позовних
вимог посилалася на те, що не виплата
орендної плати згідно умов укладеного
між сторонами договору та норм діючого
законодавства, є підставою для
розірвання договору оренди землі на
вимогу однієї із сторін за рішенням
суду.

Так, статтею 31 Закону України «Про
оренду землі» встановлені підстави
припинення договору оренди землі, а
саме такими підставами є: закінчення
строку, на який його було укладено;
викупу земельної ділянки для
суспільних потреб та примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку,
встановленому законом; поєднання в
одній особі власника земельної ділянки
та орендаря; смерті фізичної особи -
орендаря, засудження його до
позбавлення волі та відмови осіб,
зазначених у статті 7 цього Закону, від
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки; ліквідації
юридичної особи - орендаря; відчуження
права оренди земельної ділянки
заставодержателем; набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці; припинення дії договору,
укладеного в рамках
державно-приватного партнерства (щодо
договорів оренди землі, укладених у
рамках такого партнерства).

При цьому, зазначений перелік підстав
не є вичерпним.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Випадки припинення права користування
земельною ділянкою, визначені ст. 141 ЗК
України стосуються всіх правових
підстав користування землею, у тому
числі оренди землі.

Отже, згідно вищенаведених правових
норм підставою для розірвання договору
оренди землі є систематична несплата
орендної плати.

Така правова позиція щодо розірвання
договору оренди у разі систематичної
несплати орендної плати викладена в
постанові Верховного Суду України від
12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно
із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів. Зокрема, Верховний Суд зробив
висновок про можливість розірвання
договору оренди землі лише в разі
систематичної несплати орендної плати,
разове порушення умов договору у цій
частині не є підставою для його
розірвання.

А тому, за наведених позивачкою
обставин, суд не вбачає фактів, які б
свідчили про систематичне порушення
відповідачем умов договору в частині
несплати орендної плати. В 2011 році
орендна плата отримана представником
позивача, що не спростовано в судовому
засіданні (а.с. 196-197 т. 1), в 2013 році
відповідач направляв позивачу лист
вих. № 98 від 09.08.2013 року (а.с. 189 т. 1), яким
прохав її або її представника з належно
оформленою довіреністю з'явитись за
адресою м. Гуляйполе, вул. 9 Січня, 110, для
отримання нею орендної плати за 2012 рік,
2013 рік або вказати реквізити по яким
можливо перерахувати їй належні кошти.
30.12.2013 року позивачем по квитанції № 0368
Укрпошта переказано позивачу 5825,58 грн. -
орендна плата за 2012-2013 роки (а.с. 43-44 т. 2).
Платіжним дорученням № 10736 від 30.01.2014
року ЗД УДПП-З «Укрпошта» (ЦА3 № 5 м.
Оріхів) ТОВ «Лілія» повернутий переказ
3/0368 - 5759,98 грн. гроші ОСОБА_1 за оренду
2012-2013 роки (а.с. 41-42 т. 1).

Отже, враховуючи вказані правові норми
та правові позиції Верховного Суду
України, суд прийшов до висновку, що
розірвання договору оренди землі
можливе лише в разі систематичної
несплати орендної плати, разове
порушення умов договору у цій частині,
а саме за 2010 рік не є підставою для його
розірвання, а не внесення орендарем
орендної плати в 2012 році та відмова
позивача та її представника від
отримання орендної плати в 2013 році не є
підставою для розірвання договору
оренди землі.

Позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
орендної плати за 2010 рік - 1658,77 грн., пені
за несвоєчасне внесення орендної
плати, витрат за проведення судових
почеркознавчих експертиз, витрат на
обслуговування платежів,
відшкодування суми судового збору,
підлягають задоволенню частково,
поскільки судом в судовому засіданні
встановлено, що за 2010 рік орендна плата
не внесена відповідачем позивачу. При
цьому вимоги щодо стягнення пені
підлягають задоволенню в межах
позовної давності за один рік в сумі
605,45 грн., згідно пояснень представника
відповідача в судовому засіданні та
поданої заяви через канцелярію суду
(а.с. 45 т. 2).

Суд критично відноситься до письмового
звернення представника позивачки
ОСОБА_3 від 23.07.2012 року до ТОВ «Лілія»
про узгодження форми виплати орендної
плати за 2012 рік та окремої угоди, в якій
вона просила погодити форми виплати
орендної плати за 2012 рік у натуральній
формі (а. с. 40-42 т. 1), яке відповідачем не
було узгоджено та не підписано, а
питання про збільшення орендної плати
в установленому законодавством
порядку сторонами не вирішено.

Суд не приймає до уваги Витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
виданого відділом Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області за №11 від 16.01.2013 року, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 8,0674 га (рілля), яка
знаходиться ДП № 58; п. 190 Гуляйпільської
міської ради Гуляйпільського району
Запорізької області (за межами
населеного пункту) та належить ОСОБА_1 в
цінах на 2010 рік становить 65 049,60 грн. (а.
с. 36 т. 1); Витяг з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, виданого відділом
Держкомзему у Гуляйпільському районі
Запорізької області за №12 від 16.01.2013
року, що нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 8,0674 га (рілля),
яка знаходиться ДП № 58; п. 190
Гуляйпільської міської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області (за межами населеного пункту)
та належить ОСОБА_1 в цінах на 2011 рік
становить 65 049,60 грн. (а. с. 37 т. 1); Витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
виданого відділом Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області за № 13 від 16.01.2013 року, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 8,0674 га (рілля), яка
знаходиться ДП № 58; п.190 Гуляйпільської
міської ради Гуляйпільського району
Запорізької області (за межами
населеного пункту) та належить ОСОБА_1 в
цінах на 2012 рік становить 114 227,10 грн.
(а.с. 38 т. 1); Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виданого
відділом Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області за №14 від 16.01.2013 року, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 8,0674 га (рілля), яка
знаходиться ДП № 58; п. 190 Гуляйпільської
міської ради Гуляйпільського району
Запорізької області (за межами
населеного пункту) та належить ОСОБА_1 в
цінах на 2013 рік становить 114 227,10 грн.
(а.с. 39 т. 1) щодо коригування орендної
плати в залежності від зміни
нормативної грошової оцінки з огляду
на наступне:

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за
земельні ділянки, що перебувають у
власності фізичних та юридичних осіб,
переглядається за згодою сторін.

В зв'язку з прийняттям Кабінетом
Міністрів України постанови № 1185 від 31
жовтня 2011 року, якою внесені зміни до
Методики нормативної грошової оцінки
земель сільськогосподарського
призначення та населених пунктів,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України № 213 від 23 березня 1995
року, де п.5 доповнено абзацом 2 та
зазначено, що для врахування змін у
рентному доході, який створюється при
виробництві зернових культур, до
показників нормативної грошової
оцінки ріллі, проведеної станом на 1
липня 1995 р. (з урахуванням індексації),
застосовується коефіцієнт 1,756, при
цьому жодна зі сторін договору не
ініціювала укладення додаткової угоди
з зазначенням останньої нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, яка
належить позивачці, а п. 5 договору
оренди земельної ділянки від 14.06.2005
року, укладеного сторонами (а.с. 9 т. 1),
зазначена нормативна грошова оцінка
земельної ділянки 20328 грн. в цінах 1995
року.

Суд не приймає до уваги пояснення
позивача (а.с. 176 т. 1), що орендодавцю у
наданні доказів стосовно не отримання
ним орендної у 2011 році було відмовлено
судом, поскільки як слідує з ухвали
апеляційного суду Запорізької області
від 26.06.2013 року відмова в заявленні
клопотання про призначення експертизи
щодо касового ордеру за 2011 рік не
позбавляє сторони можливості заявити
таке клопотання у порядку,
встановленому законом (а.с. 113-114 т. 1).
Повторно експертиза позивачем не
заявлялася. Крім того, не заявлялося
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи підпису у
відомості № 4 про отримання орендної
плати за 2011 рік за довіреністю позивача
(а.с. 205 т. 1). А до пояснень в судовому
засіданні свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_9 в частині внесення орендної
плати в натуральній, грошовій формі суд
відноситься критично, враховуючи, що
вони є працівниками ТОВ «Лілія». До
пояснень в судовому засіданні свідка
ОСОБА_4 суд також відноситься критично,
враховуючи його сімейні відносини з
представником позивача.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тому судовий збір у
сумі 229,40 грн., який був сплачений
позивачем при подачі позовної заяви
(а.с. 3, 4 т. 1), підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 212-218 ЦПК
України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 258, 407-410, 412, 638, 640,
649, 792 ЦК України, п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК
України, ст.ст. 13, 18, 19, 21-25, 30-32 Закону
України «Про оренду землі», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лілія» м.
Гуляйполе Запорізької області, третя
особа - відділ Держкомзему у
Гуляйпільському районі Запорізької
області, про припинення договору
оренди земельної ділянки шляхом його
розірвання, стягнення коштів -
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Лілія» м. Гуляйполе
Запорізької області на користь ОСОБА_1
1658,77 гривень - орендної плати за 2010 рік;
605,45 гривень - пені за несвоєчасне
внесення орендної плати за 2010 рік; 1663,04
гривні - витрати за проведення судових
почеркознавчих експертиз; 9 гривень -
витрат на обслуговування платежів; 229,40
гривень у рахунок відшкодування
судового збору, а всього - 4 165,66 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

З повним текстом рішення учасники
процесу можуть ознайомитись 25.03.2014
року.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: Каракай Н. Д.