22-ц/795/637/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Коверзнев В. О. Доповідач - Шевченко В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.,суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,при
секретарі:руденко О.О.,за
участю:позивача ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 04 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

29 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_5 про зменшення
розміру алІментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання.
Позивач зазначав що, Заочним
рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 13 вересня 2013 року з
нього на користь його дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у
розмірі 1/6 частини всіх видів йогшо
заробітку(доходів), щомісячно , на
період навчання в Чернігівському
національному педагогічному
університеті ім.Т.Г.Шевченка,
починаючи з 26.07.2013 року по 30.06.2016 року.
Оскільки не враховано судом його
соціальний та сімейний стан, а саме що
він має сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
необхідність наймати житло з сім»єю, та
незадовільний стан здоров»я та потребу
у зв»язку з цим лікування, що позивачка
є одруженою, позивач просив зменшити
розмір алыментів на повнолітню дитину
що продовжує навчання з підстав
передбачених ст.192 СК України.
Враховуючи зазначене, позивач просив
зменшити розмір аліментів на
повнолітню дочку що продовжує
навчання, до половини від щорічного
платежу на її навчання в
Чернігівському національному
педагогічному університеті
ім.Т.Г.Шевченка.

Оскаржуваним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 04
лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 04
лютого 2014 року та ухвалити нове рішення
по суті позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з»ясовано обставини справи, які мають
значення для справи, судом недоведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.

Так, апелянт зазначає, що судом не взято
до уваги наступні обставини: стан
здоров»я та матеріальне становище
дитини, стан здоров»я та матеріальне
становище платника аліментів, зокрема
апелянт є пенсіонером МВС, проте в
рішенні суду зазначено, що він є
працюючим; наявність у апелянта як
платника аліментів іншої дитини (сина
ІНФОРМАЦІЯ_2), судом не враховано також
та обставина, що мати відповідача має у
власності нерухоме майно та два
автомобіля; що донька-відповідача, яка
продовжує навчання - вийшла заміж і
обов»язок по її утриманню покладається
також і на її чоловіка. Також апелянт
винаймає квартиру, про що є договір
оренди, а орендна плата є додатковими
витратами з його доходів. Судом не
враховано і те, що мати відповідача
працевлаштована та отримує заробітну
плату, додатково заробляє нарощуванням
нігтів. Крім того, існує переплата у
виплаті аліментів в розмірі 5000 грн., про
що мається відповідна довідка.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Розглядаючи справу та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції зазначив, що позивач
фактично намагається змінити рішення
суду першої інстанції, ухвалене цим
самим судом заочне рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 13.09.2013 року, з яким він не
згодний, що не відповідає приписам ЦПК
України, стосовно порядку перегляду
рішень судів.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Виходячи із змісту ст. 179 ЦК України
предметом доказування у кожній справі
є факти, які становлять основу
заявлених вимого і заперечень проти
них або мають інше значення для
правильного розгляду справи і
підлягають встановленню для прийняття
судового рішення.

По справі судом встановлено, що заочним
рішенням Деснянського районного суду
міста Чернігова від 13.09.2013 року
стягнуто з ОСОБА_4 на користь його
повнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку
щомісячно, на час навчання в
Чернігівському національному
педагогічному університеті імені
Т.Г.Шевченка, починаючи з 26.07.2013 року і
до 30.06.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 не працює, перебуває на обліку в
головному управлінні Пенсійного фонду
України в Чернігівській області та
отримує пенсію,є батьком малолітнього
-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дитини
ОСОБА_10 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради та отримує
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, при народженні дитини.

За рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 20 травня 2010 року з
позивача на користь ОСОБА_11, стягнуто
аліменти на утримання трьох
неповнолітніх дітей - дочок ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та
ОСОБА_14 ,ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі ?
частини всіх видів заробітку щомісяця.
На час розгляду справи в суді першої
інстанції позивач сплачував на
утримання двох неповнолітніх дочок
ОСОБА_10 та ОСОБА_14 аліменти у розмірі 1/3
частини.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_4 зазначив, що ухвалюючи
вищезазначене заочне рішення,
Деснянський районний суд м. Чернігова
дійшов помилкового висновку про те, що
він працевлаштований. Насправді він
перебуває на пенсії, а тому єдиним
джерелом його існування є пенсія, яку
він отримує як пенсіонер органів
внутрішніх справ. Крім того, судом не
було враховано його матеріальний і
сімейний стан, зокрема те, що він має
іншу сім'ю та виховує малолітнього сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; що його дружина
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і отримує лише дохід у вигляді
державної допомоги в розмірі 130 грн., що
покладає на нього обов'язок її
утримання. Судом також не враховано, що
відповідач навчається у вищому
професійному училищі і отримує
стипендію, а також те, що вона перебуває
в шлюбі.

З врахуванням сплачуваних
ним(апелянтом) за рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 29 травня 2010 року аліментів на
користь ОСОБА_11 на утримання
неповнолітніх доньок ОСОБА_10 та ОСОБА_14
обоє ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини
всіх видів доходу щомісячно, та
присуджених заочним рішенням
Деснянського районного суду від 13
вересня 2013 року до сплати аліментів на
користь повнолітньої дочки ОСОБА_5 у
розмірі 1/6 частини всіх видів доходу,
розмір стягуваних з нього аліментів
становить 50 відсотків отримуваної ним
пенсії.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками , може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось з них та в інших випадках
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду У країни від 15 травня
2006 року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства ,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв»язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану погіршення чи
поліпшення здоров»я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Значне
погіршення матеріального становище
батька може бути підставою для його
вимоги про зменшення розміру
аліментів.

Цивільний процесуальний кодекс
України у ст. 1 закріплює, що завданням
цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених , невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

В засіданні апеляційного суду
одержувач аліментів ОСОБА_5, зазначила
що стягнення на її користь на період
навчання з позивача - батька аліментів
в розмірі 1/6 частини всіх видів його
доходів з урахуванням стягуваних із
нього аліментів на утримання доньок
ОСОБА_10 та ОСОБА_14 та необхідності
утримувати малолітнього сина ОСОБА_7
поставить позивача в скрутне
матеріальне становище, і тому
погодилась до зменшення розміру
аліментів стягнутих з ОСОБА_4 на її
користь на період навчання до 1/8
частини всіх видів його доходів.

Враховуючи зазначені пояснення
відповідача, що фактично нею визнано
обставини які повідомляв позивач щодо
погіршення його матеріального стану
як платника аліментів, внаслідок цього
цей факт набуває безспірного
характеру, апеляційний суд вважає що
наявні підстави для зменшення
розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_4
заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 13
вересня 2013 року.

Виходячи з вищенаведеного що суд
першої інстанції неповно з»ясував
обставини що мають значення для справи,
а саме не з»ясував наявності у
позивача як батька повнолітньої
відповідачки можливості надавати їй
матеріальну допомогу у визначеному
судом розмірі - 1/6 частини всіх видів
його заробітку (доходів) щомісячно, за
наявності у нього інших аліментних
зобов»язань та необхідності утримання
малолітнього сина; рішення суду
необхідно скасувати.

Визначаючи дату стягнення аліментів
змінених аліментів, апеляційний суд
виходить з положень ч.1 ст. 191 СК України
про те, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред»явлення позову, оскільки ОСОБА_4
звернувся до суду 29 листопада 2013 року,
то із зазначеної дати мають
стягуватися аліменти у зменшеному
розмірі.

У зв»язку з наведеним необхідно позов
ОСОБА_4, задовольнити частково,
зменшивши розмір аліментів, стягнутих
з ОСОБА_4, згідно заочного рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 13 вересня 2013 року на
користь ОСОБА_5, на період навчання в
Чернігівському національному
педагогічному університеті імені
Т.Г.Шевченка з 1/6 до 1/8 частини всіх
видів його заробітку(доходів)
щомісячно, починаючи з 29.11.2013 року і по
30.06. 2016 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, п.4ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України,ст..ст.182,191,192 СК України,
апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 04 лютого 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення
розміру аліментів задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з
ОСОБА_4, який народився 01 жовтня 1970 року
в м. Чернігові, згідно заочного рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 13 вересня 2013 року на
користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період
навчання в Чернігівському
національному педагогічному
університеті імені Т.Г.Шевченка з 1/6 до
1/8 частини всіх видів його
заробітку(доходів) щомісячно,
починаючи з 29.11.2013 року і по 30.06.2016 року.

Відкликати виконавчий лист, виданий на
підставі рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 13
вересня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: