АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9056/14 Справа № 183/202/13- ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 з позовом, яким просила поділити спільне з відповідачем майно та виділити їй в натурі ? частину житлового будинку №17 по вул.Гагаріна у смт. Губиниха Дніпропетровської області. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 19.09.2014р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, ухвалено поділити житловий будинку №17 по вул.Гагаріна у смт. Губиниха Дніпропетровської області, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по ? частині на вказаний будинок та виділити кожному з них відповідні частини згідно варіанту №1 судової будівельно-технічної експертизи з зобовязанням ОСОБА_3 здійснити необхідні переобладнання. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважала, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що весь житловий будинок №17 по вул.Гагаріна у смт. Губиниха з господарчими будівлями та спорудами є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 8.06.1996р. зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 12.12.2011р. шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.4,5).

Згідно нотаріально посвідченого 22.05.2003р. договору купівлі-продажу ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 купив житловий будинок №17 по вул.Гагаріна у смт. Губиниха з господарсько-побутовими будівлями за 13325грн. (а.с.86).

Посилаючись на те, що вказаний будинок придбано у період шлюбу з ОСОБА_2, ОСОБА_3 просила поділити його між ними порівну. ОСОБА_2 заперечував проти того, що будинок є обєктом спільної сумісної власності та посилався на те, що купив його за грошові кошти, виручені від продажу належної йому на праві особистої власності квартири.

Так, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на підставі виданого йому 18.11.2002р. ВАТ Губинихський цукровий завод свідоцтва про право власності на житло. Згідно нотаріально посвідченого договору міни 26.11.2002р. ОСОБА_2 обміняв вказану квартиру на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.85).

Відповідно до вимог ч.2 ст.15 Закону України Про власність перша квартира, отримана ОСОБА_2 у власність на підставі приватизації, а також наступна квартира, отримана ним у порядку обміну з першою, відносились до його особистої власності, оскільки не мали ознак майна, нажитого подружжям.

За нотаріально посвідченим 23.10.2003р. договором купівлі-продажу ОСОБА_2 продав квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_6 за 11770грн. з зазначенням, що вказану грошову суму покупцем сплачено до підписання договору (а.с.88). Згідно письмової розписки від 20.05.2003р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 11770грн. за квартиру АДРЕСА_2, зобовязався протягом трьох місяців оформити в БТІ необхідні документи для продажу квартири та зявитись до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу (а.с.87). Допитана у судовому засіданні апеляційного суду у якості свідка ОСОБА_6 підтвердила, що гроші за пізніше оформленим нотаріально договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 фактично передала ОСОБА_2 саме 20.05.2003р.

Зазначені письмові докази та покази свідка підтверджують пояснення ОСОБА_2 про те, що отримані ним 20.05.2003р. за належну йому на праві особистої власності квартири АДРЕСА_2 грошові кошти у сумі 11770грн. при купівлі житлового будинку №17 по вул.Гагаріна у смт. Губиниха 22.05.2003р. ввійшли до ціни останнього у сумі 13325грн. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, матеріали справи не містять. Арифметичне співвідношення вказаних грошових сум свідчить, що виручена ОСОБА_2 від продажу своєї квартири сума складала у ціні купленого будинку 88/100 частин. У звязку з цим обєктом спільної власності подружжя може вважатись лише інша частка будинку, яка складає 12/100 частин.

Враховуючи зазначені обставини та положення ст.ст.60,70,71 СК України, жилий будинок №17 з господарчими будівлями та спорудами по вул.Гагаріна в смт.Губиниха підлягає поділу з визнанням за ОСОБА_3 право власності на 6/100 його частин, а за ОСОБА_2 право власності - на 94/100 частин.

На підставі вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 95грн. на повернення її витрат на судовий збір (а.с.8).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги.

Вимога ОСОБА_3 про виділ належної їй частини житлового будинку в натурі не підлягає задоволенню. Вирішення вимоги по суті потребує спеціальних технічних знань шляхом призначення відповідної судової експертизи, від якої у даному провадженні ОСОБА_3 відмовилась. Крім того, зважаючи на розмір її частки у власності, вирішення питань відносно неї можливе і іншими передбаченими законом способами. Вимога апеляційної скарги ОСОБА_2 про відмову у задоволенні позову не підлягає задоволенню, оскільки доказів тому, що весь спірний будинок придбаний за його власні кошти, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року скасувати.

Поділити жилий будинок №17 з господарчими будівлями та спорудами по вул.Гагаріна в смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 6/100 частин жилого будинку №17 з господарчими будівлями та спорудами по вул.Гагаріна в смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_2 право власності на 94/100 частин жилого будинку №17 з господарчими будівлями та спорудами по вул.Гагаріна в смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 95грн. на повернення витрат на судовий збір.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_7

ОСОБА_8