КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/8965/13-ц
Провадження № 4-с/552/2/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Божук Д.А.,

при секретарі Саєнко М.А.,

за участю:

скаржника - ОСОБА_1,

представника скаржника - ОСОБА_2,

старшого державного виконавця
Київського ВДВС Полтавського МУЮ -
Жученко Ю.І.,

представника ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» - Тарасенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Полтава скаргу ОСОБА_1 про
визнання неправомірними дій
державного виконавця, визнання
незаконною та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.10.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до Київського районного
суду м. Полтави зі скаргою про визнання
неправомірними дії державного
виконавця, визнання незаконною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 17.10.2013
року. Скарга обґрунтована тим, що,
старшим державним виконавцем 17.10.2013
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 40237091 на
підставі виконавчого листа №2/1609/274/2012
року, виданим Київським районним судом
м. Полтави 23.11.2012 року, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме: на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по
заборгованості за кредитним договором
в загальній сумі 750 390,16 грн. шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження. Про
наявність даної постанови боржнику
стало відомо 27.11.2013 року, коли отримала
лист від державного виконавця, який був
відправлений 26.11.2013 року (тобто через
місяць після винесення постанови).
Зазаначає, що винесена державним
виконавцем постанова підлягає
скасуванню, оскільки виходячи з
рішення Київського районного суду
міста Полтави від 12 вересня 2012 року, ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, посилаючись
на те, що між банком та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір, який не
виконувався останнім, внаслідок чого
утворилась заборгованість на суму 750
390,16 грн. ОСОБА_1 вважає, що державний
виконавець безпідставно відкрив
виконавче провадження, оскільки вона
не має ніякого відношення до отримання
та використання кредиту. Боржником
перед фінансовою установою є ОСОБА_6 В
зв'язку з цим, на думку скаржника,
постанова про відкриття виконавчого
провадження підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник та
його представник підтримали скаргу та
надали суду додаткові пояснення до
скарги. Просили поновити строк
оскарження постанови старшого
державного виконавця Київського ВДВС
Полтавського МУЮ Жученко Ю.І. та
задовольнити в повному обсязі вимоги
скарги, з підстав, викладених у ній та
наданих суду поясненнях.

Старший державний виконавець
Київського ВДВС Полтавського міського
управління юстиції в судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечував, зазначив, що постанова про
відкриття виконавчого провадження від
17.10.2013 року винесена з дотриманням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» просив суд відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні скарги в повному обсязі з
підстав, викладених у наданих суду
письмових запереченнях.

ОСОБА_6 до суду не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

З огляду на надані скаржником та його
представником пояснення, суд вважає
наявними підстави щодо поновлення
строку для оскарження постанови
старшого державного виконавця
Київського ВДВС Полтавського МУЮ
Жученко Ю.І. від 17.10.2013 року.

Заслухавши думку сторін,
дослідивши матеріали скарги, суд
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Київського районного суду міста
Полтави від 12 вересня 2012 року позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено, звернуто стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№ 014/0023/82/79257 від 22 березня 2007 року та
додаткової угоди до іпотечного
договору від 28 квітня 2009 року,
укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_6, яка належить на праві
власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, а саме, на
квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно 7255194для задоволення з вартості
предмету іпотеки вимог Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» по заборгованості за
кредитним договором № 014/0023/82/79527 від 22
березня 2007 року в загальній сумі 750 390,16
грн., шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною 486 700
гривень згідно п. 1.3 договору іпотеки
від 22 березня 2007 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 22 жовтня 2012 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 12 вересня 2012 року залишено без змін.

15 жовтня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернувся до Київського ВДВС
Полтавського МУЮ з заявою про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/1609/274/2012 виданого 23.11.2012 року
Київським районним судом міста
Полтави.

17 жовтня 2013 року старшим державним
виконавцем Київського ВДВС
Полтавського МУЮ Жученко Ю.І. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 40237091.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України,
але порядок, строки, процедура їх
виконання регламентуються
спеціальними законами.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено, що виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

Згідно ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
виконавчі листи, що видаються
судами, і накази господарських судів,
у тому числі на підставі рішень
третейського суду та рішень
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома
органами державної виконавчої служби,
що можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання в
такі строки: 1) посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій
цієї статті, встановлюються, зокрема,
для: виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

З матеріалів справи вбачається, що по
вказаному виконавчому провадженню,
державним виконавцем проведено
виконавчі дії з метою виконання
рішення суду по виконавчому листу №
2/1609/274/2012 виданого 23.11.2012 року. Такі дії
державного виконавця носять
правомірний характер та вчинені у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», в зв'язку
з цим, постанова старшого державного
виконавця Київського ВДВС
Полтавського МУЮ Жученко Ю.І. про
відкриття виконавчого провадження від
17.10.2013 року є законною.

В ході судового розгляду не
встановлено обставин з якими закон
пов'язує скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження та
заявницею не надано будь-яких належних
та допустимих доказів порушення її
прав та свобод, пов'язаних з прийняттям
оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що оскаржувані рішення та
дії державного виконавця були прийняті
та вчинені відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
в межах його повноважень, права та
свободи скаржника не було порушено.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 387 ЦПК України,
якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової служби державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 11, 17, 19, 20, 22, 25 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строк оскарження постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 40237091 від 17.10.2013 року.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про
визнання неправомірними дій
державного виконавця, визнання
незаконною та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження №
40237091 від 17.10.2013 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана до Апеляційного суду
Полтавської області через Київський
районний суд м. Полтави протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя
Д.А.
Божук