Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Собіни І.М.,

секретаря судового засідання Пиляй
І.С.,

за участю

представника позивача-відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача-позивача
ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Рівненського міського суду
від 20 листопада 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
поділ майна, зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання майна
особистою власністю, визнання
правочинів недійсними.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду
від 20 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_5 про поділ майна подружжя
задоволено.

Виділено ОСОБА_3 грошові кошти, що є
вартістю квартири АДРЕСА_1, нежитлового
приміщення реконструйованого з
квартири АДРЕСА_2, нежитлового
приміщення, реконструйованого з
квартири АДРЕСА_5, а всього на загальну
суму 1298241 грн.

Виділено ОСОБА_5 грошові кошти в сумі
227250 грн. передані ОСОБА_8 за уступку
права на земельну ділянку площею 1000
кв.м. по АДРЕСА_6, грошові кошти, що є
вартістю автомобілів „Mitsubishi Pajero",
номерний знак НОМЕР_1, „Skoda Fabia Elegance",
номерний знак НОМЕР_2, грошових кошти
вкладів у ПАТ КБ „Приватбанк" в сумі 10550
грн. 55 коп., 3504,84 Євро, 3500,32 доларів США.
Виділено ОСОБА_5 та визнано за ним право
власності на нежитлове приміщення,
реконструйоване з квартир АДРЕСА_3,
гараж АДРЕСА_7.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
різницю вартості часток виділено
майна та грошового банківського вкладу
у гривневому еквіваленті в сумі 21711 грн.
та ? частку коштів валютних вкладів ПАТ
КБ „Приватбанку" в сумі 1753 Євро та 1751
долар США.

Відмовлено в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про
визнання майна особистою приватною
власністю, визнання правочинів
недійсними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на
незаконність рішення суду першої
інстанції, яке полягає в тому, що суд не
встановив дійсні обставини справи,
рішення ґрунтується на припущеннях,
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводить, що суд невірно встановив час
припинення подружніх стосунків з
ОСОБА_3 Вважає, що суд поділив майно
якого не було на час розгляду справи,
відчужене в період шлюбу, в цей же
період були зняти кошти в банку, а
другий з подружжя в судовому порядку не
оскаржував договори купівлі-продажу,
що укладені без його згоди. При цьому
були безпідставно поділені кошти, які
під час шлюбу, передані сторонній особі
Гадзімовській, за переуступку права на
земельну ділянку. Покликається на те,
що при поділі майна суд неправильно
визначив його вартість, що стало
підставою стягнення на користь ОСОБА_3
більшу різницю, замість того, що вона
повинна сплатити йому різницю у сумі
28524 грн. Вважає, що суд безпідставно
відмовив у зустрічному позові про
визнання недійсними правочинів
укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та не
прийняв заходів для проведення
почеркознавчої експертизи. Не
погоджується із висновками суду щодо
застосування положень укладення
договору дарування валютних цінностей.
За викладених обставин просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення зустрічного позову та
поділити майно, яке було наявне на час
розгляду.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 30
квітня 1993 року, який зареєстрований в
Рівненському міськвідділі ЗАГСу,
відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_3 на підставі
актового запису №500, та мають двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який розірвано рішенням Рівненського
міського суду від 1 грудня 2011 року,
неповнолітній дітей залишено
проживати з матір'ю.

Судом встановлено, що під час
перебування у шлюбі, спільного
проживання та ведення господарства
подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було
придбане майно, яке складалось з:

- квартири АДРЕСА_1, відповідно до
договору купівлі продажу від 18 жовтня
1993 року та зареєстроване на праві
власності за ОСОБА_5 1 листопада 1993 року
в КП Рівненському МБТІ;

- квартира АДРЕСА_3, відповідно до
біржової угоди купівлі-продажу
нерухомості від 31 серпня 2001 року,
зареєстровано на праві власності за
ОСОБА_5 4 вересня 2001 року в КП
Рівненському МБТІ;

- квартира АДРЕСА_4, відповідно до
біржового контракту купівлі-продажу
нерухомості від 18 червня 2001 року,
зареєстровано на праві власності за
ОСОБА_5 25 липня 2001 року в КП
Рівненському МБТІ;

- квартири АДРЕСА_2, відповідно до
договору купівлі-продажу від 21 червня
2005 року, зареєстроване на праві
власності за ОСОБА_3 30 серпня 2005 року в
КП Рівненського МБТІ;

- авто гаража АДРЕСА_7, відповідно
до договору купівлі-продажу від 16
серпняч 2005 року, зареєстроване на праві
власності за ОСОБА_5 30 серпня 2005 року в
Рівненському МБТІ;

- автомобіля „Міцубісі Пажеро",
номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску,
відповідно до довідки-рахунку №307124
виданої ТзОВ „Авто-бренд" 11 червня 2008
року, зареєстрований за ОСОБА_5;

- автомобіля „Шкода Фабія
Елеганс", 2003 року випуску, номерний знак
НОМЕР_2, відповідно до угоди
купівлі-продажу від 24 листопада 2005
року, зареєстрованої на товарній біржі
„Мега Транс" за №4/8659, зареєстрований
за ОСОБА_5;

- квартири АДРЕСА_5, відповідно до
договору купівлі-продажу від 30 грудня
2005 року, зареєстрованої за ОСОБА_5;

- депозитних коштів у ПАТ КБ
„Приватбанку" на ОСОБА_5 за договором
від 31 липня 2008 року на суму 30000 грн., 10000
Євро, 10000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_5 25 жовтня 2006 року
передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 227250
грн. за переуступку земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, площею 1000 кв.м по АДРЕСА_6, а на
час розгляду справи ОСОБА_5 отримав
державний на право власності на дану
земельну ділянку від 10 червня 2010 року,
виданого на підставі Рішення
Рівненської міської ради від 24 грудня
2009 року №3096.

Дані обставини доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

Не спростовано доводами апеляційної
скарги висновок суду першої інстанції,
який ґрунтується на обставинах справи
встановлених у судовому засіданні, з
посиланням на положення Закону України
„Про міжнародне приватне право", який
набрав чинності з 2005 року, що грошові
перекази ОСОБА_5 від ОСОБА_11 з провінції
Онтаріо Канади (т.1 а.с.195) належать не як
дарунок, а як фінансова допомога для
сім'ї.

Відповідно до ч.5 ст.719 ЦК України
договір дарування валютних цінностей
на суму, яка перевищує п'ятдесят
розмірів неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Недотримання цих вимог, в силу приписів
ст.215 ЦК України, не може прийматися як
доказ на вчинення дарування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
щодо поділу майна, та відмовляючи
ОСОБА_5 у визнанні за ним право
власності на дане майно, яке придбане
за власні кошти, суд першої інстанції
послався на ст.22 КпШС України та ст.60 СК
України, дійшов обґрунтованого
висновку, що майно є спільною сумісною
власністю подружжя, а тому підлягає
поділу між сторонами у рівних частках,
відповідно до положень ст.ст.69,70 СК
України.

Сторонами під час проживання як
подружжям та ведення спільного
господарства були переплановані та
перебудовані квартири в не житлові
приміщення, частина з них відчужена за
цивільно-правовими угодами, які
сторонами не оспорювались.

На час розгляду справи в наявності
залишилось наступне майно:

- нежитлове приміщення,
реконструйоване з квартир АДРЕСА_3;

- гараж АДРЕСА_7;

- грошові вклади у ПАТ КБ
„Приватбанку" в сумі 10550 грн. 55 коп., 3504,84
Євро, 3500,32 доларів США (відповідно
довідки ПАТ КБ „Приватбанк" станом на 1
липня 2009 року т.1 а.с.82).

Доводами апеляційної скарги не
спростовано висновок судової
будівельно технічної експертизи №173
від 7 липня 2010 року, що ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 складає 389425 грн.,
нежитлового приміщення, яке
складається з квартир АДРЕСА_3 складає
658431 грн., нежитлового приміщення, яке
переобладнано з квартири АДРЕСА_2
складає 585658 грн., нежитлового
приміщення, яке переобладнано з
квартири АДРЕСА_5 складає 343158 грн.

За довідкою Рівненського
регіонального відділення АФНУ від 4
березня 2010 року середня ринкова
вартість авто гаража по АДРЕСА_7
становить 4 тис. доларів США, що за
курсом НБУ визначається у розмірі 32000
грн. (т.1 а.с.136).

Ринкова вартість транспортних
засобів визначалась на підставі звіту
ПП „Експерт-Сервіс-Альфа" від 15 червня
2009 року, а саме автомобіля „Міцубісі
Пажеро", номерний знак НОМЕР_1, 2008 року
та автомобіля „Шкода Фабія Елеганс", 2003
року випуску, номерний знак НОМЕР_2
відповідає вартості у сумі 328856,76 грн. та
64696,90 грн., які на час розгляду справи
ОСОБА_5 були продані.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо визнання
правочину між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на
укладення договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 недійсним в силу того,
що покупець не вчиняла власноручно
підпису та не сплачувала коштів за
придбання нерухомості.

Дані доводи побудовані на
припущеннях не підтверджені належними
та допустими доказами, не спростовують
висновок суду, що договір укладався в
присутності нотаріуса, який встановив
особи та їх дієздатність.

Поряд з цим, суд першої інстанції
при поділі часток грошових коштів на
майно, що належало сторонам в період
спільного проживання, допустився
помилки щодо його вартості та
визначення часток, що належать
сторонам, сплаті його різниці, як
компенсації у вигляді грошових коштів.

З у рахуванням викладеного
колегія суддів дійшла висновку, що
підлягає виділенню ОСОБА_3 компенсація
у вигляді грошових коштів за майно, що
належало на праві спільної сумісної
власності:

- 389425 грн., що є власністю АДРЕСА_1;

- 585658 грн., що є власністю
нежитлового приміщення,
реконструйованої квартири АДРЕСА_2;

- 343158 грн., що власністю
нежитлового приміщення,
реконструйованої квартири АДРЕСА_5, а
всього на загальну суму 1318241 грн.

Підлягає виділенню ОСОБА_5 компенсація
у вигляді грошових коштів за майно, що
належало на праві спільної сумісної
власності:

- 227250 грн., передані ОСОБА_8 за
уступку права на земельну ділянку,
площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_6;

- 328856 грн. 76т коп., вартості
автомобіля „Міцубісі Пажеро", номерний
знак НОМЕР_1, 2008 року;

- 64696 грн. 90 коп., вартості
автомобіля „Шкода Фабія Елеганс", 2003
року випуску;

- грошові вклади у ПАТ КБ
„Приватбанку" в сумі 10550 грн. 55 коп., 3504,84
Євро, 3500,32 доларів США.

Виділити та визнати право власності за
ОСОБА_5 на нежитлове приміщення,
реконструйованої квартир АДРЕСА_3,
вартістю 658431 грн., гараж АДРЕСА_7,
вартістю 32000 грн.

Підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 різниця вартості часток майна
та грошового вкладу у національній
валюті у сумі 7006 грн. 40 коп.

Підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 ? частки коштів у валютних
вкладах ПАТ КБ „Приватбанк", а саме 1753
Євро та 1751 долар США.

Колегія суддів дійшла висновку,
що доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, рішення
підлягає зміні в частині визначення
часток вартості спільного майна.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст.69,70 СК України, керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324-325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Рівненського міського суду від
20 листопада 2013 року змінити та виділити
сторонам компенсацію у вигляді
грошових коштів та майно наступним
чином:

Виділити ОСОБА_3 компенсацію у вигляді
грошових коштів за майно, що належало
на праві спільної сумісної власності:

- 389425 грн., що є власністю АДРЕСА_1;

- 585658 грн., що є власністю
нежитлового приміщення,
реконструйованої квартири АДРЕСА_2;

- 343158 грн., що власністю
нежитлового приміщення,
реконструйованої квартири АДРЕСА_5, а
всього на загальну суму 1318241 (один
мільйон триста вісімнадцять тисяч
двісті сорок одна) гривня.

Виділити ОСОБА_5 компенсацію у вигляді
грошових коштів за майно, що належало
на праві спільної сумісної власності:

- 227250 грн., передані ОСОБА_8 за
уступку права на земельну ділянку,
площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_6;

- 328856 грн. 76т коп., вартості
автомобіля „Міцубісі Пажеро", номерний
знак НОМЕР_1, 2008 року;

- 64696 грн. 90 коп., вартості
автомобіля „Шкода Фабія Елеганс", 2003
року випуску,

- виділити та визнати право
власності за ОСОБА_5 на нежитлове
приміщення, реконструйованої квартир
АДРЕСА_3, вартістю 658431 грн., гараж
АДРЕСА_7, вартістю 32000 грн., що складає
вартість майна на суму 1311234 (один
мільйон триста одинадцять тисяч двісті
тридцять чотири) гривні 60 коп. та
грошові вклади у ПАТ КБ „Приватбанку" в
сумі 10550 грн. 55 коп., 3504,84 Євро, 3500,32
доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
різницю вартості часток майна та
грошового вкладу у національній валюті
у сумі 7006 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 ?
часток коштів у валютних вкладах ПАТ КБ
„Приватбанк", а саме 1753 (одна тисяча
сімсот п'ятдесят три) Євро та 1751 (одна
тисяча сімсот п'ятдесят один) долар США.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

І.М. Собіна