Справа № 136/2730/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" березня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 ДО ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідача , в
якому просила визнати за нею право
власності на ? частину житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_3 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що вона
відповідно до діючого законодавста
прийняла спадщину разом із
відповідачкою по справі, оформила
частину спадкового майна. . Однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на ? частину житлового будинку
нотаріус їй відмовив, так як
відсутній правовстановлюючий
документ на будинок .

В судове засідання позивач та її
представник не з"явились . Надали суду
заяву, в якій позов підтримали та
просили розглянути справу без їх
участі. Не заперечували проти заочного
розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явилась, хоча належним
чином була повідомлена про час та місце
слухання справи, у відповідності до
положень ч.5 ст. 74 ЦПК України, згідно з
якими, якщо фізична особа, яка не має
статусу підприємця і бере участь у
справі, відсутня за адресою її місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, - вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їй належним чином. Надіслані на
адресу відповідача повідомлення
повертались, оскільки за вказаною в
судовій повістці адресою ( місцем
реєстрації) - особа не проживає.
Відповідно до адресної довідки від
04.03.2014 року , ОСОБА_2 з 04.04.1997 року
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Зі згоди позивача та її
представника, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 ( свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1).

Постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори від 20.11.2013 року позивачеві
відмовлено у видачі на її ім"я
свідоцтва про право на спадщину за
законом на відповідну частку в
житловому будинку, в зв"язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на вказане майно на ім."я
спадкодавця.

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом установлено, що покійний
ОСОБА_3 заповіту не залишав. Отже, в
такому випадку настає спадкування за
законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України
позивачка є спадкоємцем по закону
першої черги після смерті батька .

Позивач прийняла спадщину у
відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини..

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №397/2012, заведеної
державним нотаріусом Липовецької
державної нотаріальної контори до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3
, іншим спадкоємцем, який прийняв
спадщину спадкодавця , є відповідач -
ОСОБА_2 . 01.08.2013 року на ім.»я позивача
та відповідача , в рівних частках
кожному ( по ?), державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори було видано два свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька , ОСОБА_3 , на
земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва та права на майнові паї .(
а.с.36, 38).

Факт родинних відносин, тобто те, що
позивачка є дочкою покійного ОСОБА_3
, підтверджується її свідоцтвом
про народження ( а.с. 7), в якому батьком
записаний ОСОБА_3 , та витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (
а.с.8) .

До складу спадкового майна входить
цілий житловий будинок "А" , 1954 року
побудови, загальною площею 39,2 кв.м.,
житловою площею 28,5 кв.м. з
господарськими будівлями і спорудами :
сараєм "Б", погрібом "п/Б", сараєм «Б»,
огорожею №1, воротами №2, хвірткою №3,
які розташовані в АДРЕСА_1. За життя
спадкодавця правовстановлюючих
документів на будинок не оформлено

Згідно з відомостями
Костянтинівської сільської Ради , за
даними погосподарської книги за 60-70
роки, право власності на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1,
належав ОСОБА_3 (довідка № 661 від
05.12.2013р. а.с.6)

За технічним паспортом, виготовленим
КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» 02.08.2012 року ,
вказаний житловий будинок
збудований в 1954 році. Його власником
був ОСОБА_3 . Інвентаризаційна
вартість житлового будинку та
господарських будівель і споруд
складає 29970 грн. (а.с.11-13).

Відповідно до ст.ст.100,101 Цивільного
кодексу в редакції 1963 року громадяни
могли мати у власності житлові будинки,
при цьому главою 10 цього кодексу не
вимагалося реєстрації права власності
на ці будинки.

За чинним та той час
законодавством, будівлі у сільській
місцевості не підлягали державній
реєстрації, оскільки дія Інструкції
„Про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах та селищах
міського типу Української РСР" від
31.01.1966 року не поширювалася на сільську
місцевість.

Матеріали справи свідчать, що, будинок
зареєстрований в погосподарських
книгах сільської ради і його власником
був ОСОБА_3 .

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися наслідок його смерті.

Спадкодавець за життя не оформив
правовстановлюючий документ на
житловий будинок. Через відсутність
такого документу, позивач позбавлений
можливості оформити спадкові права на
майно, що залишилося після смерті
спадкодавця.

Враховуючи викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Встановлені судом правовідносини
регулюються ст.ст.1258,1265,1268 ,1272, 1296,1297,1298,
1299 ЦК України .

На підставі ст.ст.1258,1265,1268 ,1272,
1296,1297,1298, 1299 ЦК України , керуючись ст.
174, 209-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частку цілого
житлового будинку "А" , 1954 року
побудови, загальною площею 39,2 кв.м.,
житловою площею 28,5 кв.м. з
господарськими будівлями і спорудами :
сараєм "Б", погрібом "п/Б", сараєм «Б»,
огорожею №1, воротами №2, хвірткою №3,
які розташовані в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_3 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим
позивачем в апеляційному порядку
протягом десяти днів. Після закінчення
цього строку, рішення набирає законної
сили, якщо не буде подано апеляційної
скарги на рішення суду.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії

Суддя: Л. Т. Мочульська