АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д., Яремка
В.В.

секретар Воєводчук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
заочне рішення Путильського районного
суду Чернівецької області від 17.10.2013р., -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовував
слідуючими обставинами.

15.11.2005р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ DNH4KP20830751, згідно якого відповідач
отримала кредит у розмірі 240356,79грн. на
термін до 15.11.2007р. В порушення умов
кредитного договору відповідач свої
зобов'язання не виконала, а саме не
здійснювала погашення заборгованості
за кредитом у встановленому договором
порядку та строки, у зв'язку з чим,
станом на 22.05.2013р., виникла
заборгованість у сумі 342 913,16грн., яка
складається : заборгованість за
кредитом - 24 346,80грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
107931,12 грн., пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
193829,85грн., штрафи - 500грн.(фіксована
частина), 16305,39грн. (процентна складова),
яку ПАТ КБ «Приватбанк» просив
стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Путильського
районного суду Чернівецької області
від 17.10.2013р. в задоволенні позову
відмовлено.

22ц-1753/52/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції Проскурняк С.П.

Категорія 19/27
доповідач
Перепелюк І.Б.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ПАТ КБ
«Приватбанк» подав апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт вважає, що рішення є незаконним
та необґрунтованим, порушені норми
матеріального права. Апелянт
посилається на те, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторін у спорі, однак такої заяви не
було.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
рішення суду скасувати, ухваливши нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до умов
кредитного договору № DNH4KP20830751 від
15.11.2005р., укладеного між сторонами,
ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в
розмірі 240356,79грн. з кінцевим строком
погашення 15.11.2007р.

Відповідно до ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) та зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Внаслідок неналежного виконання
взятих на себе зобов'язань, станом на
22.05.2013р. заборгованість відповідача за
кредитним договором становить 342
913,16грн., яка складається із :
заборгованість за кредитом - 24346,80грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 107931,12грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 193829,85грн.,
штрафи - 500грн.(фіксована частина),
16305,39грн. (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог та ухвалюючи заочне рішення, суд
першої інстанції посилався на пропуск
позивачем строку позовної давності, а
саме на те, що кредит був наданий до
15.11.2007р., а позов пред'явлено 02.07.2013р.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія на погоджується,
оскільки рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами згідно Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, а
саме п.5.5, визначено строк позовної
давності тривалістю 5 років.

Згідно ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право
на неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

В ст.611 ЦК України визначено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п.5.4 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
нарахування неустойки за кожен випадок
порушення зобов»язань здійснюється
протягом 3 років. Враховуючи зазначене
положення, вимоги про стягнення пені
підлягають частковому задоволенні - у
межах трьохрічного строку,
передбаченого кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на п.31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 5 від
30.03.2012р. «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», враховуючи положення
ст. 11 Закону України "Про захист прав
споживачів".

Однак, судом не було враховано, що п.7 ч.11
ст.11 Закону України «Про захист права
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв»язку з
самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Частиною 4 ст.267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, по справі було ухвалено заочне
рішення, відповідач не була присутня
при розгляді справи, заяв про
застосування строку позовної давності
нею не було заявлено.

За таких обставин, суд
неправильно застосував норми
матеріального права, що, відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою
для скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення.

Відповідно до представлених позивачем
розрахунків, заборгованість
відповідача за кредитом становить
24346,80грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 107931,12грн.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором за період з
22.05.2010р. по 22.05.2013р. становить 31507,16грн.,
штраф фіксована частина 500грн., штраф
процентна складова 16305,39грн. Загальна
сума заборгованості, враховуючи
зменшений розмір пені, становить
180590,47грн.

Саме ця сума підлягає стягнення з
відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи зазначені положення, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені ним судові витрати,
пропорційно розміру задоволених вимог,
а саме : 1805,90грн. - судові витрати за
пред»явлення позову в суд першої
інстанції та 902,95грн. - за пред»явлення
апеляційної скарги, а всього 2708,85грн.

Керуючись ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Путильського
районного суду Чернівецької області
від 17.10.2013р. скасувати.

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість по кредитному договору
№DNH4KP20830751 від 15.11.2005р. в розмірі
180590,47грн., із яких : заборгованість за
кредитом становить 24346,80грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 107931,12грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором за період з
22.05.2010р. по 22.05.2013р. становить 31507,16грн.,
штраф фіксована частина 500грн., штраф
процентна складова 16305,39грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судові
витрати в сумі 2708,85грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча

Судді: