Справа №2/489/3245/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва в складі: головуючого - судді
Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що
втратила право користування житловим
приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 р. ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися
до суду з позовом, яким просили визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1. В
обґрунтування заяви зазначили, що
відповідачка є дружиною ОСОБА_1 та
невісткою ОСОБА_2, за власним
волевиявленням покинула
неприватизовану квартиру, де вони
мешкають і не проживає в ній з 12
листопаду 2011 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1, одночасно
і в якості представника ОСОБА_2, а також
представник обох позивачів, позовні
вимоги підтримав. ОСОБА_1 суду пояснив,
що відповідачка не проживає в квартирі
з листопаду 2011 р., має іншу сім'ю, визнав,
що батьком відповідачки є ОСОБА_5 Також
визнав, що ОСОБА_3 після залишення місця
проживання передавала кошти на оплату
боргів на квартиру по комунальним
послугам.

В судовому засіданні відповідачка з
представником позовні вимоги не
визнали. ОСОБА_3, допитана як свідок,
пояснила, що внаслідок скандалу її
вигнав з квартири чоловік ОСОБА_1 і
після цього проживає з листопаду 2011 р.
за адресою своїх батьків АДРЕСА_2, не
проживає у спірній квартирі через
конфлікт з колишнім чоловіком та
свекрухою й потребою доглядати хворого
батька, що самостійно не пересувається.
В квартирі залишилися речі придбані
спільно з чоловіком під час шлюбу, мала
змогу забрати з квартири лише особисті
речі, іншої сім'ї немає. До
правоохоронних органів щодо
неправомірних дій позивачів не
зверталася.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в розгляді справи,
допитавши свідків, встановив наступні
обставини.

ОСОБА_1, та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 29
грудня 1979 р. до 21 вересня 2013 р. (а.с.64).

Відповідачка мала зареєстроване місце
проживання у неприватизованій
квартирі АДРЕСА_1 з 26 березня 1980 р. , в
якій з 1978 р. зареєстрований її колишній
чоловік ОСОБА_1 та з 1974 р. його мати
ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
відповідачка не проживає в даній
квартирі 2-3 роки, про скандал між ОСОБА_2
їм не відомо. ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_1
їй сказав, що ОСОБА_3 пішла доглядати
хворого батька.

Свідок ОСОБА_8 - син ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
суду підтвердив, що між батьком та
матір'ю приблизно 3 роки тому був
конфлікт, за її телефоном дзвінком
матері він приїхав у вечірній час та
забрав її з носильними речами. Виїзд
матері був раптовий через конфлікт з
батьком. Через 2 тижні за проханням
матері він забрав її одежу, постільну
білизну.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
відповідачка їй розповіла, що у сім'ї
виник конфлікт та її виштовхнули з
квартири.

Відповідно до довідки МСЕЦ від 30 травня
2011 р., батько відповідачки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має першу групу
інвалідності та потребує постійного
стороннього догляду

Виходячи зі змісту ст.71 ЖК України,
відповідно до вимог ст.214 ЦПК України та
роз'яснень, викладених у постанові
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року за №2 «Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України», при
вирішенні спору про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, необхідно
встановити факт відсутності особи у
жилому приміщення понад шість місяців
та поважність причин такої
відсутності.

Наведені обставини свідчать про
вимушеність залишення відповідачкою.
квартири внаслідок конфлікту з
позивачами, а проживання понад 6
місяців за адресою батьків зумовлений
ще й потребою у догляді за хворим
батьком, що позивачами належними
доказами не спростовано.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати
позивачам не відшкодовуються.:

Керуючись ст. 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький