АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1270/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 56 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. РІШЕННЯ
05 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВишня Н. В. суддівГончар Н.
І. , Пономаренко В. В. при
секретаріВолвенко А.В., з участю:
представника КС "Кредит Чорнобиль"
"ПриватБанк" Сенченкова І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Кредитної Спілки
"Кредит Чорнобиль" на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 квітня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, Уманського
відділу державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
кредитна спілка "Кредит - Чорнобиль" про
звільнення майна з-під арешту, -
в с т а н о в и л а :
13 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" (далі- ПАТ КБ "Приватбанк")
звернувся до суду з позовом до
відповідачів, третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог КС "Кредит -
Чорнобиль" про звільнення майна з-під
арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що
15.08.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
KGNAAK00880059, згідно з яким банк надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 10
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач та
відповідач 15.08.2007 року уклали договір
застави рухомого майна. Відповідно до
умов договору ОСОБА_1 передав в заставу
банку автомобіль марки DAEWOO TF 699P, 2007 року
28.01.2010 року реєстратором Уманської
міської державної нотаріальної
контори, відповідно до ухвали
Уманського міськрайонного суду від
19.01.2010 року, внесено запис до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна під №
9463211 та накладено арешт на все рухоме
майно, що належить ОСОБА_1. Обтяжувачем
в даному випадку, відповідно до витягу
з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, виступає КС "Кредит-Чорнобиль".
На виконання ухвал Уманського
міськрайонного суду від 19.01.2010 року
Уманським РВ ДВС накладено арешт на все
рухоме майно, яке належить відповідачу
ОСОБА_1 та внесено запис до державного
реєстру обтяжень рухомого майна від
12.03.2010 року під № 9609613 та під № 9610140.
Вищезазначений автомобіль, як предмет
застави, на даний час переданий
заставодавцем ОСОБА_1 в добровільному
порядку заставодержателю ПАТ КБ
"Приватбанк" для реалізації з метою
погашення боргу по кредиту у
відповідності до ст.ст. 17,19,20 ЗУ "Про
заставу" та договору застави. Але
реалізувати автомобіль неможливо,
оскільки в реєстрі обтяжень рухомого
майна діють зазначені вище обтяження.
Позивач просив суд звільнити з-під
обтяжень, накладених ухвалами
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19.01.2010 року по
справах № 2-249/10, № 2-246/10 та ухвалою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19.01.2010 року на
користь Кредитної спілки
"Кредит-Чорнобиль", автомобіль DAEWOO TF 699P ,
№ кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний
номер: НОМЕР_1, що належить на праві
Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 квітня 2014 року позов про
звільнення майна з-під арешту
задоволено в повному обсязі.

Вирішено звільнити з-під арешту, який
накладений за ухвалами Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 19.01.2010 року по справах №
2-249/10, № 2-246/10 автомобіль марки DAEWOO,
модель: TF 699P, 2007 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі представник
Кредитної спілки "Кредит Чорнобиль",
вважаючи, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити повністю
і стягнути судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що ПАТ КБ
"Приватбанк", в силу договірних
правовідносин з ОСОБА_1, мав переважне
право перед іншими кредиторами
задовольнити свої вимоги з вартості
заставного автомобіля. Накладення
арешту на все майно ОСОБА_1, а саме
заставний автомобіль, позбавило банк
такого права. Також арешт позбавив банк
переважного права перед іншим
кредиторами, адже розпорядитися
заставним майном він не має змоги.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ПАТ КБ
"Приватбанком" та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір від 15.08.2007 року №
KGNAAK00880059, згідно з яким Банк надав
ОСОБА_1 кредит в розмірі 10 200.08 доларів
США з кінцевим терміном повернення
кредиту до 14.08.2014 року (а.с. 5-9).

15.08.2007 року для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитом між сторонами
укладений договір застави автомобіля
марки DAEWOO, модель: TF 699P, 2007 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 (а.с.
10-14)

Відповідно до акту приймання
автомобіля від 18.05.2010 року ОСОБА_1
передав, а ПАТ КБ "Приватбанк" прийняв
вищевказаний автомобіль (а.с. 21).

Із матеріалів справи вбачається, що
ухвалами Уманського міськрайонного
суду від 19.01.2010 року по справах № 2-249/10,
№ 2-246/10, для забезпечення виконання
рішень суду за позовом КС
"Кредит-Чорнобиль" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, накладено арешт на все
рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 44)

03.03.2010 року державним виконавцем
Уманського РВ ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції
відкрито виконавче провадження на
підставі ухвал Уманського
міськрайонного суду № 2-246 та № 2-249 від
19.10.2010 року про накладення арешту на все
майно ОСОБА_1 (а.с.46,48).

Згідно зі ст. 60 Закону України "По
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Виходячи зі змісту наведеної норми
Закону, право на звернення до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з-під арешту
належить особі, яка вважає себе
власником спірного майна.

Наведене свідчить про те, що суд,
розглядаючи такий позов, повинен повно
та всебічно встановити обставини, на
які посилається позивач, щодо
виникнення права власності на спірне
майно, і ці обставини позивач повинен
довести належними та допустимими
доказами відповідно до ст. 60 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Договір застави є окремим видом
договорів. Відповідно до статей 1, 3
Закону України "Про заставу" застава є
способом забезпечення дійсної та
реальної вимоги та має похідний
характер від забезпеченого нею
зобов'язання.

Стаття 17 Закону України "Про заставу"
надає право заставодавцю
розпоряджатись заставленим майном,
якщо інше не передбачено законом чи
договором. При цьому заставодавець
може відчужувати заставлене майно
тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 19 Закону України "Про
заставу" за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення.

Відповідно до ст. 16 зазначеного
закону, право застави виникає з моменту
укладення договору застави, а в разі,
коли договір підлягає нотаріальному
посвідченню - з моменту нотаріального
посвідчення цього договору.

Проте, пунктом 30 кредитного договору
передбачено, що застава за цим
договором підлягає реєстрації в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна в порядку та строки, передбачені
чинним законодавством України та цим
Договором.

Отже, право застави у ПАТ КБ
"Приватбанк" виникло з 15 серпня 2007 року,
вказане обтяження зареєстроване в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна 27 грудня 2011 року. Разом з тим,
арешт на рухоме майно був накладений
відповідно до ухвал суду від 19 січня 2010
року і вказане обтяження зареєстроване
28 січня 2010 року.

Задоволення прав чи вимог декількох
обтяжувачів, на користь яких
встановлено обтяження одного й того ж
рухомого майна, здійснюється згідно з
пріоритетом, який визначається в
порядку, встановленому Законом України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України
"Про виконавче провадження" підставою
для зняття арешту з майна боржника є
закінчення виконавчого провадження,
або повернення виконавчого документу
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

У разі, якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Як видно з матеріалів справи, в даному
випадку на підставі виконавчого
документу, а саме 2-х ухвал Уманського
міськрайонного суду від 19.01.2010 року про
накладення арешту на все майно ОСОБА_1
державним виконавцем 03.03.2010 року
винесено 2 постанови про відкриття
виконавчого провадження з накладенням
арешту на все майно боржника. 12.03.2010
року внесено відомості про арешт
нерухомого майна боржника в ЄРЗВОНМ та
про арешт рухомого майна боржника в
ДРОПМ.

І хоча по даних виконавчих листах
закінчено виконавче провадження
відповідно до вимог п.8 ст.37 Закону
України «Про виконавче провадження»,
але ці провадження не пов'язані з
виконанням рішення. Тому не може бути
задоволений позов і на підставі цієї
норми закону, з підстав закінчення
виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає вірним посилання
апелянта в скарзі на ту обставину, що
право на звернення до суду з позовом
про визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту належить
особі, яка вважає себе власником
спірного майна, як передбачено ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», де зазначено, що особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

При зверненні до суду з позовом про
звільнення майна з-під арешту позивач
посилається на вказану норму Закону,
при цьому питання про визнання за ним
права власності не ставить. На даний
момент право власності на автомобіль
марки DAEWOO належить не банку, а ОСОБА_1

Позивач у заяві посилається також і на
ст.54 Закону України «Про виконавче
провадження», ч.4 якої передбачає право
заставодержателя на звернення до суду
з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Проте, відповідно до ч 1 ст.54 цього
Закону звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Дані обставини спростовують посилання
апелянта на те, що договір застави
зареєстрований в 2008 році, а в 2011 році
була лише його перереєстрація через 5
років.

Твердження банку, що накладений
державним виконавцем арешт
перешкоджає йому задовольнити свої
вимоги до боржників шляхом звернення
стягнення на предмет застави ніякими
доказами не підтверджуються і
суперечать положенням статей 20,21
Закону України "Про заставу", які
визначають порядок звернення
стягнення на предмет застави.

З огляду на викладені вище фактичні
обставини справи, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими, заслуговують на увагу
та вимоги її підлягають до задоволення.
Рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову, оскільки судом
при його ухваленні неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи
та допущені порушення норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Кредитної Спілки "Кредит Чорнобиль"
задовольнити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, Уманського
відділу державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції Черкаської області, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
кредитна спілка "Кредит - Чорнобиль" про
звільнення майна з-під арешту
відмовити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" на користь Кредитної
Спілки "Кредит Чорнобиль" 121 грн.80 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :