АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7113/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Решетнік М. О. Доповідач - Міхеєва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 лютого
2014 року та додаткове рішення від 26
березня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про визнання договору
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року до суду звернувся
ОСОБА_2 із позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») про
визнання договору поруки № 895286/ФЛ/2 від
10 вересня 2008 року (далі - Договір
поруки) недійсним з підстав того, що
зазначений договір він не укладав, не
підписував, наміру бути поручителем не
мав та не має дотепер, жодних
зобов'язань ані перед банком, ані перед
боржником банку по своїй волі не брав.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 лютого
2014 року позовні вимоги були задоволені,
визнано недійсним договір поруки
№895286/ФЛ/2, укладений 10 вересня 2008 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра».

Додатковим рішенням того ж суду
від 26 березня 2014 року стягнуто з ПАТ КБ
«Надра» на користь ОСОБА_2 судові
витрати: державне мито в сумі 37 грн.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи 120 грн.,
судовий збір за подання заяви про
забезпечення позову у розмірі 114,71 грн.,
на повернення витрат з оплати
експертних послуг 2350,08 грн., витрат на
оплату юридичних послуг - 4900 грн.,
витрат, пов'язаних з поїздкою до суду з
іншого населеного пункту - 302,39 грн., а
всього 7824,18 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Надра», посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року
та додаткове рішення того ж суду від 26
березня 2014 року та ухвалити нове, яким
відмовити позивачу в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами) (ч.2 ст. 207 ЦК
України).

Відповідно до статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 Цивільного Кодексу. Зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
що передбачено ч.1 ст.203 ЦК України. Цією
ж нормою закону передбачено, що
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
тих обставин, що Договір поруки
№895286/ФЛ/2 від 10 вересня 2008 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» не укладався,
та відповідно позивачем не
підписувався, що підтверджується
висновком судової почеркознавчої
експертизи від 28 листопада 2013 року
(а.с.106-109).

Доводи апеляційної скарги що у своєму
рішенні суд першої інстанції послався
на неналежні докази втрати паспорту
позивачем, колегія суддів відхиляє як
такі, що не впливають на правильність
висновків суду щодо визнання договору
поруки недійсним.

Як убачається з оспорюваного Договору
поруки, у ньому зазначено, що він
укладався 10 вересня 2008 року з
громадянином ОСОБА_2 та зазначено
реквізити паспорта: НОМЕР_1, виданий
Марганецьким МВ УМВС України в
Дніпропетровській області 21 серпня 2001
року (а.с.99), у той час, як позивачем до
матеріалів справи надано копію
паспорту НОМЕР_2, виданого Марганецьким
МВ УМВС України в Дніпропетровській
області 29 травня 2008 року (а.с.15).

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014
року відповідає нормам матеріального
та процесуального права та підлягає
залишенню без змін.

Ухвалюючи додаткове рішення та
частково задовольняючи вимоги щодо
розподілу судових витрат, суд першої
інстанції правильно керувався
положеннями ст. 88 ЦПК України та
виходив з доведеності вимог позивача в
частині сплати держмита, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, судового збору за
подання заяви про забезпечення позову,
витрат за проведення судової
експертизи та витрат, пов'язаних з
поїздкою до суду з іншого населеного
пункту, підтверджених документально.

У той же час з додатковим рішенням в
частині стягнення з відповідача витрат
на правову допомогу у розмірі 4900 грн.,
колегія суддів у повній мірі
погодитись не може, виходячи з
наступного.

Стягуючи з відповідача на користь
позивача витрати на правову допомогу
суд першої інстанції брав до уваги
квитанцію про сплату позивачем особі,
яка надавала правову допомогу 4900 грн.
та акт прийому - передачі виконаних
робіт та розрахунків за договором про
надання правової допомоги від 06
березня 2013 року, у якому зазначено, що
вартість правової допомоги, наданої
ОСОБА_2 складається з 400 грн. за
попередню консультацію по цивільній
справі та складання клопотання про
призначення судової експертизи, та 4500
грн. за виїзд до суду з метою
представництва інтересів в суді та
надання правової допомоги з розрахунку
500 грн. за один виїзд до суду (а.с.140,141).

Відповідно до положень Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» від 20
грудня 2011 року, який набрав чинності з 01
січня 2012 року (далі - Закон), розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» від 06 грудня
2012 року № 5515-VI розмір мінімальної
заробітної плати з січня до грудня 2013
року складав 1147 грн.

Як убачається з матеріалів справи 06
березня 2013 року позивач ОСОБА_2 уклав з
адвокатом ОСОБА_3 договір про надання
правової допомоги строком дії на один
рік. Оплата послуг відповідно до
вказаного договору, передбачена за
домовленістю сторін (а.с. 57).

З журналів судового засідання видно, що
у суді першої інстанції адвокат ОСОБА_3
затратив 04 липня 2013 року 39 хвилин, 18
липня 2013 року 38 хвилин, 14 жовтня 2013 року
31 хвилину (а.с. 59-60, 86-87, 100).

Відповідно розмір витрат на правову
допомогу безпосередньо в суді складає
825,83 грн. (1147 х 40% : 60 х 39 = 298,22 грн.) + (1147 х 40%
: 60 х 38 = 290,57 грн.) + (1147 х 40% : 60 х 31 = 237,04
грн.).

Суд першої інстанції зазначені вимоги
закону до уваги не взяв, а тому
додаткове рішення в частині розміру
стягнутих з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
користь ОСОБА_2 витрат на оплату
юридичних послуг та загальної суми
підлягає зміні.

В іншій частині додаткове рішення
відповідає вимогам закону та
залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Додаткове рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 березня 2014 року в частині розміру
стягнутих з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
користь ОСОБА_2 витрат на оплату
юридичних послуг та загальної суми
змінити, зменшивши розмір витрат на
оплату юридичних послуг з 4900 грн. до 825,83
грн. (вісімсот двадцять п'ять грн. 83
коп.), загальної суми з 7824,18 грн. до 3750,01
грн. (три тисячі сімсот п'ятдесят грн. 01
коп.).

В іншій частині додаткове рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 26 березня 2014 року
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді