АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/966/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 51,52,53 Муляр В.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. УХВАЛА
02 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Охріменко Н. І. суддів
Качан О. В. , Скіць М. І. при
секретаріЯремич В.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
заочне рішення Ватутінського міського
суду Черкаської області від 19 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Шполянська районна державна лікарня
ветеринарної медицини про поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до
Шполянська районна державна лікарня
ветеринарної медицини та у
відповідності до змінених позовних
вимог просила суд поновити її на роботу
в Шполянську районну державну лікарню
ветеринарної медицини на посаду
завідувача Антонівської дільниці
ветеринарної медицини з 15 жовтня 2012
року та вважати, що вона працює в
Шполянській районній державній
лікарні ветеринарної медицини
безперервно з 22 червня 2011 року;
скасувати наказ начальника
Шполянської районної державної
лікарні ветеринарної медицини № 03-К
від 22 червня 2011 року про звільнення її з
посади завідувача Антонівської
дільниці ветеринарної медицини
відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України з 22
червня 2011 року та наказ начальника
Шполянської районної державної
лікарні ветеринарної медицини № 05-К
від 03 жовтня 2012 року про звільнення її з
посади завідувача Антонівської
дільниці ветеринарної медицини, в
іншій частині позовних вимог просить
провадження закрити, посилаючись на те,
що відповідно до наказу від 19 березня
2008 року вона була прийнята на роботу до
Шполянської районної державної
лікарні ветеринарної медицини на
посаду завідуючої Антонівської
дільниці ветеринарної медицини.
Відповідно до наказу № 05-О від 20 червня
2011 року за допущені 10 та 16 червня 2011
року прогули їй оголошено догану, а
відповідно до наказу № 03-К від 22 червня
2011 року її було звільнено з роботи на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України.
Незаконне звільнення нею було
оскаржено до адміністративного суду.
Постановою Шполянського районного
суду від 29 вересня 2011 року її поновлено
на роботі із 23 червня 2011 року. Однак
відповідно до наказу від 03 жовтня 2012
року відбулося повторне звільнення з
посади з тих підстав, що постанову суду
про поновлення її на роботі скасовано
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року у зв'язку з непідсудністю
справи. Вона вважає її звільнення з
посади завідуючої Антонівської
дільниці ветеринарної медицини 22
червня 2011 року та 03 жовтня 2012 року
незаконними так як всі дні була на
роботі та виконувала покладені на неї
обов'язки по щепленню овець від
«Сибірки» і за 10 та 16 червня 2011 року
вона отримала заробітну плату, а
рішення від 22 червня 2011 року про її
звільнення з роботи було прийнято
спонтанно без її пояснень, а також її
ніхто не запрошував на засідання
профсоюзного комітету. 03 жовтня 2012 року
її звільнили з роботи в той час, коли
вона перебувала у черговій відпустці
та на лікарняному, що суперечить
вимогам закону.

По даній справі 02 квітня 2013 року
Шполянським районним судом Черкаської
області було прийнято рішення про
задоволення повністю позовних вимог
ОСОБА_6, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 01 серпня 2013 року.

Рішенням Шполянського районного суду
Черкаської області від 12 вересня 2013
року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6
та стягнуто на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 12614 грн. 80 коп. та судові витрати.
Дане рішення в апеляційному і
касаційному порядку не оскаржувалось,
набрало законної сили, виконавчий лист
згідно вказаного рішення знаходиться
на виконанні.

27 листопада 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення Шполянського районного
суду Черкаської області від 02 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 01 серпня 2013 року
скасовано та передано справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді, заочним рішення
Ватутінського міського суду
Черкаської області від 19 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_6 до Шполянської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини, задоволені
повністю.

Поновлено ОСОБА_6 на роботу в
Шполянську районну державну лікарню
ветеринарної медицини на посаду
завідувача Антонівської дільниці
ветеринарної медицини з 15 жовтня 2012
року.

Вважати, що ОСОБА_6 працює в Шполянській
районній державній лікарні
ветеринарної медицини безперервно з 22
червня 2011 року.

Наказ начальника Шполянської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини № 03-К від 22 червня 2011 року про
звільнення ОСОБА_6 з посади завідувача
Антонівської дільниці ветеринарної
медицини відповідно до п.4 ст.40 КЗпП
України з 22 червня 2011 року - скасовано.

Наказ начальника Шполянської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини № 05-К від 03 жовтня 2012 року про
звільнення ОСОБА_6 з посади завідувача
Антонівської дільниці ветеринарної
медицини з 15 жовтня 2012 року - скасовано.

В іншій частині позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 12 614 грн.,
провадження закрито.

Стягнуто із Шполянської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини, 20603, м. Шпола Черкаської
області вул. Лазарєва, 11 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в
частині закриття провадження щодо
стягнення на її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 12 614 грн., ОСОБА_6 оскаржила його в
апеляційному порядку, вважаючи його
незаконним просить суд його змінити з
підстав невідповідності висновків
суду фактичним обставинам справи,
неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
та задовольнити її позовні вимоги і
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 12 614 грн.

В іншій частині рішення районного суду
не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, що з'явились, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішень
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Закриваючи провадження по даній справі
в частині стягнення на користь
позивачки середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 12 614 грн., суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідно до рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
12 вересня 2013 року (а.с.221) із Шполянської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини стягнуто на
користь позивачки середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 12 614
грн. та судові витрати, а виконавчий
лист згідно вказаного рішення
знаходиться на виконанні і в супереч
вимогам ч.2 ст. 208 ЦПК України, ухвалив
рішення з даного приводу.

Повністю погодитись з даними
висновками суду першої інстанції не
можна виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в 2013
році ОСОБА_6 звернулась до суду з
аналогічними позовними вимогами до
Шполянської районної державної
лікарні ветеринарної медицини, в якому,
посилаючись на ті ж обставини, просила
суд стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 12614,80 грн.

Судом розглянуто та задоволено дані
вимоги. Рішенням Шполянського
районного суду Черкаської області від
12 вересня 2013 року з Шполянської
районної державної лікарні
ветеринарної медицини на користь
ОСОБА_6 стягнуто середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 12614,80 грн.
Дане рішення набрало законної сили та
було звернуто до примусового
виконання.

Твердження апелянта про те, що дане
рішення є додатковим до рішення
Шполянського районного суду
Черкаської області від 02 квітня 2013 року
є безпідставним та не ґрунтується на
вимогах закону, оскільки дане рішення
прийнято іншим судом (ОСОБА_7) та по
іншій справі за №2323/5506/2012

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 205 ЦПК України,
суд закриває провадження у справі, якщо
набрало законної сили рішення,
ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонам про той самий предмет і
з тих самих підстав.

Таким чином, оскільки, спір сторін по
справі в частині стягнення на користь
позивачки середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 12 614 грн. вже
вирішений 12 вересня 2013 року з
ухваленням рішення, яке набрало
законної сили, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку, що відповідає
обставинам справи та вимогам закону
про закриття провадження по справі в
цій частині.

Доводи апеляційної скарги вказаного
висновку суду не спростовують,
оскільки стосуються не підстав
закриття провадження у справі, а
виконання вже ухваленого судом рішення
стосовно заявлених позивачкою вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ
від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі» за статтею 215 ЦПК
України у формі рішення ухвалюється
той судовий акт, яким справа
вирішується по суті. Закон не
передбачає включення до резолютивної
частини рішення висновків з
процесуальних питань, не пов'язаних з
вирішенням справи по суті. Тому в цій
частині неприпустимо вирішувати
питання про виділення частини вимог у
самостійне провадження або про
закриття провадження по них тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 208 ЦПК України,
висновки з таких питань викладаються у
формі ухвал, які постановляють ся у
вигляді самостійного процесуального
документа і можуть постановляти ся
одночасно з рішенням.

Таким чином, суд першої інстанції при
ухваленні рішення порушив норми
процесуального законодавства, в
зв'язку з чим рішення суду в частині
закриття провадження слід скасувати,
постановивши в цій частині нову ухвалу,
якою провадження по справі щодо
позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 12 614 грн. - закрити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Ватутінського міського
суду Черкаської області від 19 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
Шполянська районна державна лікарня
ветеринарної медицини про поновлення
на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
частині закриття провадження
скасувати.

Провадження по справі в частині
позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 12 614 грн. - закрити.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до
ст. 206 ЦПК України у разі закриття
провадження у справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав не
допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :

Судді :