Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/166/14-ц
Провадження № 2/670/91/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Потапова О.О.

секретаря Білої Л.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці за
участю сторін цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача
ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони
знаходились в зареєстрованому шлюбі з
27 жовтня 1996 року, який розірвали в 2013
році. За час спільного проживання ними
придбано двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

Посилаючись на статті 60, 69, 70 Сімейного
Кодексу України, позивач просить
визнати за ним право власності на 1/2
частину цієї квартири (ідеальну
частку), а колишній дружині залишити у
власності половину цієї квартири.

В судовому засіданні представником
позивача позовні вимоги підтримано з
підстав, означених у позовній заяві.

Відповідач вимоги позивача не визнала
з тих підстав, що квартира куплена на
кредитні кошти. Кредит оформлено на неї
і вона сама повинна його погашати.
ОСОБА_2 звернулись із зустрічним
позовом, в якому просить визнати за нею
право на ? частину гаража,
розташованого по АДРЕСА_2 загальною
площею 36,4 кв.м., виділивши її частку у
вигляді грошової компенсації в розмірі
10 000 грн.. Відповідачка - позивачка
ОСОБА_2 уточнила свої вимоги і по
зустрічному позову просила визнати за
нею право на ? частину гаража - ідеальну
частку в спільному майні подружжя.

Судом за клопотанням відповідачки
притягнуто до справи в якості третьої
особи без самостійних вимог
Хмельницький обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі, кредитний договір з яким на
час розгляду справи не розірвано.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав позицію
відповідачки, звернув увагу суду на
джерело придбання квартири, яким
являються кошти, отримані в кредит
ОСОБА_2 із фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі. На час розгляду справи
погашена лише 1/3 частина взятих у
позику коштів, а тому відсутні підстави
для поділу в цілому квартири. Просив
задовольнити зустрічний позов,
визнавши право за ОСОБА_2 на ? частину
гаража, розташованого по АДРЕСА_2 та
стягнути судові витрати.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
був повідомлений належно про час та
місце розгляду справи. Справа
розглядалась в його відсутності.

Представник позивача - відповідача
зустрічний позов визнав частково,
погодився, що гараж куплено подружжям
під час шлюбу. Повідомив, що його
довіритель не заперечує на визнання
частки гаража за відповідачкою.
Звернув увагу суду на зустрічну вимогу
позивачки. Вважав її процесуально
необґрунтованою, по якій потрібно
відмовляти в її задоволенні, оскільки
вона протирічить статтям 27, 31 ЦПК
України. Не можна уточнювати і
відмовлятись від частини в цілому
позові, заявленому ОСОБА_2 про визнання
права власності на 1/2 гаража і
стягнення компенсації 10 000 грн.

Заслухавши позицію відповідачки,
представників, дослідивши письмові
докази, слід вважати основний позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, а зустрічний - частковому
задоволенню.

Судом встановлені факти, які не
оспорювались сторонами, про те, що
подружжя зареєструвало шлюб 27 жовтня
1996 року, який рішенням Віньковецького
районного суду від 10.09.2013 року було
розірвано. За час перебування у шлюбі
ними за кредитні кошті, отримані по
договору кредиту, придбано квартиру
АДРЕСА_1 та за спільні кошти придбано
гараж площею 36,4 м.кв. по АДРЕСА_2.
Зазначене нерухоме майно належить їм.

Частиною 3 статті 368 ЦК України, ст. 60
Сімейного Кодексу України, які набрали
чинності з 1 січня 2004 року
регламентовано, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної власності подружжя.

Сторони не оспорювали, що гараж та
квартира придбані подружжям за час
шлюбу, відповідно в 2006 році - квартира
(договір купівлі - продажу від 06.04.2006
року) і в 2006 році - гараж (рішення
Віньковецького районного суду про
визнання угоди дійсною від 21.08.2006 року).

Відповідно до роз'яснень, наданих
Пленумом Верховного Суду України у п.п.
22-24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", при
вирішенні спору між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Згідно кредитної угоди № 06/669/06к від
15.06.2006 року та договору купівлі -
продажу, квартира придбана під час
шлюбу на ім'я ОСОБА_2 за рахунок коштів,
отриманих нею в кредит від
Хмельницького обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі. На час розгляду
справи вона несе відповідальність за
кредитною угодою № 06/669/06/к. Проте, нею
не заявлено вимог про розподіл
кредитних коштів між подружжям, а
справа розглядається відповідно до
ст.11 ЦПК України в межах заявлених
сторонами вимог, тому суд не приймає її
позицію щодо того, що чоловік повинен
претендувати на меншу, ніж ?, частку
квартири.

Джерелом купівлі- продажу квартири
АДРЕСА_1 є кошти, отримані в кредит
дружиною за договором позики під час
шлюбу. ОСОБА_4 та його представник це не
оспорювали і не оспорювали
правомірність укладання кредитної
угоди, чи угоди купівлі квартири.
Укладаючи кредитну угоду і договір
купівлі - продажу квартири,
відповідачка діяла в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то майно, одержане за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності. Із
наведеного слідує, що ОСОБА_2 вправі
ставити питання про розподіл витрат,
пов'язаних із придбанням квартири, але
таке питання нею не ставиться.

Судом також не приймається позиція
представника позивача про
неможливість і неправомірність
відповідачки уточнювати позовну
вимогу про визнання за нею права на ?
частину гаража та виділення цієї
частки у виді грошової компенсації
його вартості в розмірі 10000 грн. в
частині відмови від грошової
компенсації.

Суд не може погодитись з такою позицією
представника позивача, оскільки стаття
31 ч.1 ЦПК України дає право позивачу
протягом усього часу розгляду справи
зменшувати розмір позовних вимог,
відмовитись від позову.

Уточнюючи свої вимоги і просячи суд
визнати за нею тільки право на 1/2
частину гаража (ідеальну частку) без
грошової компенсації, ОСОБА_2 фактично
відмовилась від позову про стягнення 10
000 грн. вартості гаража із ОСОБА_4. Ця
відмова приймається судом як така, що
не порушує права інших осіб, сторін,
третіх осіб, а тому відповідачка діє
саме в межах прав, наданих їй статтями
31 та 174 ЦПК України.

За ст. 70 Сімейного кодексу України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором, а тому право на половину
гаража та квартиру мають дві сторони .

Вимога відповідачки про стягнення
витрат на правову допомогу задоволенню
не підлягає, оскільки відсутні докази
(квитанції тощо), пов'язані з оплатою
гонорару адвокату в розмірі 1000 грн.,
окрім того в уточнюючій зустрічній
позовній заяві вона вимог про
стягнення витрат на правову допомогу
та судового збору 243, 60 грн. не висуває.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 по основному
позову задовольнити повністю, а
позовні вимоги ОСОБА_2 по зустрічному
позову задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частину гаража,
розташованого в АДРЕСА_2. В задоволенні
решти вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Віньковецький районний
суд Хмельницької області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
відсутніми особами - в той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя О.О.
Потапов