Справа № 716/2256/13-ц
13.01.2014 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
при секретарі Задорожняк О.М.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ паспортної реєстрації та міграційної роботи, про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-
Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.
Посилається на те, що він є власником будинку №35 по вул. Ковганова в м. Заставна Чернівецької області. У вказаному будинку крім нього зареєстрована також відповідач по справі ОСОБА_2, котра протягом тривалого часу в ньому не проживає. Він як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №35 по вул. Ковганова в м. Заставна Чернівецької області, а також зняти її з реєстраційного обліку з вказаного будинку.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, обґрунтував вищенаведеним.
Представник третьої особи відділ паспортної реєстрації та міграційної роботи в судове засідання не зявився, направив суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, не надала суду відомостей про причини неявки.
Згідно відповіді на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області №7704/13-вх від 11.12.2013 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, однак підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Ковганова, 35 в м. Заставна Чернівецької області, що підтверджується договором дарування серії ВЕЕ №720173 від 06.03.2007 року (а.с.11). У вказаному будинку крім позивача ОСОБА_1 зареєстровані також його мати ОСОБА_3Г., ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також відповідач по справі колишня дружина позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що видно з виписки із по господарської книги (а.с. 8), акту обстеження житлово побутових умов проживання ОСОБА_1 від 13.11.2013 року (а.с.9). В липні 1978 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2, після чого вона була зареєстрована у вказаному будинку. 06.02.2007 року шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №011546 від 06.02.2007 року (а.с.10). Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 у домогосподарстві позивача ОСОБА_1 не проживає, спільним побутом з ним не повязана, взаємних прав та обовязків не має, домоволодіння в належному стані не підтримує. Вказана обставина підтверджується актом обстеження житлово побутових умов проживання ОСОБА_1 від 13.11.2013 року (а.с.9).
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у його домоволодінні.
Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 57 ч. 1 п. 2 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Оскільки позивач набув вказане житло на підставі договору дарування, то воно не є спільною сумісною власністю подружжя.
Відомості щодо укладення між сторонами договору найму (оренди) житла у відповідності до ст.ст. 810, 814 ЦК України у суду також відсутні. Угоди про користування спірним житлом не мають.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Ковганова, 35 в м. Заставна Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню.
Статтею 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
З вказаної норми закону вбачається обовязок органів, які наділені в силу закону відповідними повноваженнями, в даному випадку Заставнівський РС УДМС в Чернівецькій області, зняти з реєстраційного обліку особу щодо якої є рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки даний обовязок передбачений самим законом, то для його дублювання в рішенні суду не має підстав, а тому вимога позивача про зобовязання Заставнівський РС УДМС в Чернівецькій області зняти з реєстрації місця проживання відповідача задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №35 по вул. Ковганова в м. Заставна Чернівецької області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стрілець Я. С.