Справа № 379/793/13-ц Головуючий у І
інстанції Потеряйко С.А.Провадження №
22-ц/780/1790/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 16
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М.,
Березовенко Р.В.

при секретарі Франюк Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Таращанського районного суду
Київської області від 07 травня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя.

Посилалась на те, що з 06 серпня 2005
року по 31 липня 2012 року перебувала у
зарєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від
шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час спільного проживання
сторони придбали житловий будинок по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 21 липня 2006 року.
Покупцем у вищезазначеному договорі
зазначений ОСОБА_4 Договір
купівлі-продажу оформлено було на
чоловіка, останній зареєстрував право
власності на спірний будинок в органах
БТІ.

Зазначала, що у липні 2012 року шлюб
між подружжям розірвано.

Позивачка просила визнати будинок
з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя та визнати за нею
право власності на 1/2 частину вказаного
будинку.

При розгляді справи в суді першої
інстанції позивачка підтримала
позовні вимоги, відповідач позов
визнав та не заперечував проти його
задоволення.

Рішенням Таращанського
районного суду Київської області від
07 травня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням
суду першої інстанції батько
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати рішення суду з підстав
невідповідності його вимогам
матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що кошти на придбання
житлового будинку по АДРЕСА_1 надані
саме ним, а тому договір
купівлі-продажу будинку був оформлений
на ім»я його сина ОСОБА_4 Ні позивачка, а
ні її батьки чи родичі участі у
придбанні спірного житлового будинку
не приймали. На думку апелянта, спірний
будинок є власністю ОСОБА_4 та не може
бути спільним майном подружжя, рішення
суду підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно п.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього
Кодексу під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 60,70 СК
України, майно набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності. У
разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

По справі встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбу з 06
серпня 2005 року по 31 липня 2012 року. Від
шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.6.7,21)

За час спільного проживання
сторони придбали житловий будинок по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 21 липня 2006 року (8).

Відповідно до умов зазначеного
договору Покупцем будинку є ОСОБА_4 ,
згідно п.2.1 , 2.2 договору продаж за
домовленістю сторін вчиняється за 13500
грн., які сплачені покупцем продавцю до
підписання договору,своїм підписом під
цим договором Продавець підтверджує
факт повного розрахунку за проданий
житловий будинок і відсутність щодо
покупця будь-яких претензій
фінансового характеру (а.с.8).

Право власності на спірний будинок на
підставі договору купівлі-продажу від
21 липня 2006 року зареєстровано за ОСОБА_4
Білоцерківським МБТІ 03 серпня 2006 року.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачки суд обґрунтовано виходив з
положень ст..ст.60,70 СК України та дійшов
обґрунтованого висновку, що майно,
придбане сторонами у період шлюбу є
спільним сумісним майном подружжя і
частка в даному майні дружини і
чоловіка є рівними.

Посилання апелянта на той факт, що
саме за його кошти придбаний спірний
житлового будинку АДРЕСА_1 свого
підтвердження не знайшли, будь-які
докази цьому у відповідності до
положень ст..57-60 ЦПК України, останній
не надав; доводи щодо сплати коштів
апелянтом спростовуються матеріалами
справи, зокрема, змістом договору
купівлі-продажу спірного будинку.

Рішення суду відповідає вимогам
закону та обставинам справи. Підстав
для його скасування при апеляційному
розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Таращанського районного
суду Київської області від 07 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: