Справа № 510/1553/14-ц Р І Ш Е Н Н Я
18.12.2014 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Памбук Л.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -
Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Представник позивача, ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:
Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 18 лютого 2012 року померла ОСОБА_4, яка була бабусею позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме:
- Земельна ділянка площею 2,34 га, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського району, Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 439133.
Під час життя, 10.11.2005 року, померла залишила заповідальне розпорядження яке зареєстровано в реєстрі за №75, де усе своє майно вона заповідає позивачу ОСОБА_1.
Спадкоємцем за законом є батько позивачки, син померлої, відповідач по справі, проти позову не заперечує, відмовився від спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову долю спадщини немає.
Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на земельну ділянку відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ці обставини змусили позивачку звернутися до суду.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з вимогами ст. 1233-1257 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.
Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 Як виходить з тексту заповіту від 10.11.2005 року, все майно, з чого б воно не складалося, де б воно не було, та взагалі все те, що згідно Закону буде належати ОСОБА_4 на день її смерті, вона заповідає своїй онучці ОСОБА_1.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт, та заповідала все своє майно позивачці по справі, ОСОБА_1. Позивачка прийняла спадщину, та звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, 06.08.2014 року, Державним нотаріусом ОСОБА_6, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.
Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї.
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,34 га, та майновий пай СВК Новосільське.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223-1257, 1268, 1270 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,34 га, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського району, Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 439133 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя К.В. Сорокін