Справа № 261/4480/13-ц
Провадження № 2/261/75/14
Справа № 261/5537/13-ц
Провадження № 2/261/1907/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
07
лютого 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Іванов В.М.,
при секретарі Абрамчук А.В., за участю
сторін, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовними
заявами

Державного підприємства «Регіональні
електричні мережі» в особі Донецького
філіалу ДП «Регіональні електричні
мережі» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та відшкодування шкоди,

та зустрічним позовом

ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, та
стягнення моральної шкоди, -

В с т а н о в
и в :

Позивач ДП «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі»
звернувся до ОСОБА_1 позовом про
стягнення заборгованості та
відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач проживає за адресою:
АДРЕСА_3 та є абонентом ДФ ДП
«Регіональні електричні мережі»». При
перевірці дотримання вимог Закону
України „Про електроенергетику",
Правил користування електроенергією
для населення, затверджених Постановою
КМУ від 26.07.99р., у відповідача було
виявлено порушення вимог діючого
законодавства України, про що був
складений відповідний акт № 31419 від
05.06.2013 р., згідно до якого виявлено:
«самовільне підключення після
відключення». Згідно з Правилами
користування електроенергією для
населення, та згідно з Методикою
обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих енергопостачальнику
внаслідок порушення споживачем
вищезазначених правил, відповідачем
було зроблено розрахунок за
безоблікове користування електричною
енергією, з моменту останньої
перевірки показників
електролічильника, згідно з яким сума
збитків склала 2 968,26 грн. Крім того
ОСОБА_1 має заборгованість за спожиту
обліковану електроенергію у сумі 7 075,81
грн. На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_1 - 2 968,26
грн. заборгованості за не обліковану
електроенергію, 7 075, 81 грн. -
заборгованість за обліковану
електроенергію, та судові витрати
понесені позивачем при звернені до
суду, а саме 229, 40 грн..

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу
звернулася до суду із зустрічною
позовною заявою до ДП «Регіональні
електричні мережі» в особі ДФ ДП
«Регіональні електричні мережі» про
визнання дій контролерів
неправомірними, визнання акту
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії, а також відшкодування
моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1. мотивовані тим,
що вона є власницею спірної квартири, в
якій вона мешкає разом з донькою. В
червні 2013 року вона виявила, що її
квартиру відключено від
електропостачання, при цьому без
попереднього повідомлення. Тому вона
разом з донькою були змушені мешкати в
житлових умовах, що не відповідають
нормальній життєдіяльності, через
тривале позбавлення можливості
користуватися електроенергією вона
була змушена звертатися за захистом
своїх прав та витрачати на це свій
особистий час, у зв'язку з чим був
порушений звичайний спосіб її життя та
їй необхідно було докладати зусиль для
організації життя, крім цього вони з
донькою пережили емоційні переживання,
стрес, фізичні та моральні страждання.
Як з'ясувалося, її було відключено від
енергопостачання в зв'язку з виявленим
порушенням, а саме «самовільному
підключені, після відключення 27 серпня
2012 р. за несплату заборгованості» та
неї складено акт та нарахована сума
недооблікованої електроенергії в
розмірі 2 968, 26 грн. Не погодившись з цим
відповідач неодноразово зверталася як
до відповідача, так і в інші інстанції з
проханням розібратися та допомогти їй.
Дійсно в неї малася заборгованість за
несплату електроенергії, однак вона
частками виплачувала борг, на
теперішній час в неї боргу не має, вона
сплачує вчасно та в повному обсязі за
використану електроенергію. Що
стосується акту, то вона з ним не
згодна, оскільки самовільно вона не
підключалася, оскільки в серпні 2012 року
її він лінії електропостачання не
відключали, відключення 5 червня 2013
року було проведено без попереднього
попередження, що порушує її права. У
липні 2013 року нею отримана позовна
заява про стягнення з неї
заборгованості за обліковану та не
обліковану енергію, однак вона з цим не
згодна, та просить суд в позові ДФ ДП
«РЕМ» відмовити, визнати дії
представників Петровського РЕМ, щодо
відключення її квартири від
енергопостачання неправомірними, акти
від 27 серпня 2012 р. та від 05 червня 2013 р., а
також протокол № 8158 - визнати
незаконними, зобов'язати ДП «РЕМ»
встановити відповідачу трьохфазовий
електролічильник, надати відповідачу
акт про підключення спірної квартири
до електропостачання від 25 червня 2013 р.,
та стягнути з позивача на користь
відповідача моральну шкоду в розмірі 10
000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача-відповідача підтвердив свої
позовні вимоги і їх обґрунтування,
наполягає на задоволенні позову. Позов
ОСОБА_1 про визнання дій представників
Петровського РЕМ, щодо відключення
квартири відповідача від
енергопостачання неправомірними,
визнання актів від 27 серпня 2012 р. та від
05 червня 2013 р., а також протоколу № 8158 -
незаконними, зобов'язання ДП «РЕМ»
встановити відповідачу трьохфазовий
електролічильник, надати відповідачу
акт про підключення спірної квартири
до електропостачання від 25 червня 2013 р.,
та стягнення на користь відповідача
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. -
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 зустрічні
позовні вимоги та їх обґрунтування
підтвердила в повному обсязі,
наполягаючи на їх задоволенні. Вимоги
позивача-відповідача про стягнення з
неї заборгованості за не обліковану та
обліковану електроенергію, судових
витрат понесених позивачем при
звернені до суду, не визнала, вважала їх
необґрунтованими та просила суд
відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» не
підлягає задоволенню, а позовні вимоги
ОСОБА_1 необхідно задовольнити
частково, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
власником квартири АДРЕСА_3 на підставі
договору дарування зареєстрованого в
реєстрі № 3083 від 16 квітня 2004 р. є ОСОБА_1,
яка проживаючи за зазначеною адресою,
користується послугами Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі».

Відповідно до п. 37 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№1357 енергопостачальник має право
перевіряти справність приладів обліку
та проводити обстеження
електроустановок споживачів щодо
виявлення споживання електричної
енергії поза приладами обліку,
вимагати від споживача відшкодування
збитків, завданих порушенням,
допущеними споживачем під час
користування електричною енергією.

Розмір завданих енергопостачальнику
збитків розраховується відповідно до
оформленого акта про виявлення
порушення за добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії за кількістю днів з дня
останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника
показань чи технічної перевірки
приладу обліку до моменту усунення
порушення за тарифами (цінами) для
населення, що діяли у період, за який
нараховується розмір збитків, але не
більше терміну позовної давності.

Розмір відшкодування збитків,
заподіяних енергопостачальнику
внаслідок користування електричною
енергією, обчислюється відповідно до
методики, затвердженої НКРЕ.

Як вбачається з акту від 05 червня 2013
року № 31419 користувач ОСОБА_1, порушила
умови договору, а саме у неї виявлено:
«самовільне підключення після
відключення 27 серпня 2012 р.».

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3., суду пояснили,
що вони також працюють контролерами в
ДФ ДП «РЕМ». 05 червня 2013 року при
проведенні рейду виявлення порушників
правил користування електричною
енергією, знаходячись біля квартири
АДРЕСА_3 було виявлено, що спірна
квартира була відключена від мережі
електропостачання в серпня 2012р., однак
на день перевірки в квартирі горіло
світло, а електропостачання в квартиру
було підключено через лічильник, який
не був прийнятий до експлуатації,
оскільки на ньому була відсутня пломба.
Оскільки до квартири їх не впустили,
вони від'єднали дріт усередині
лічильника, тобто відключили квартиру
від електропостачання, про що був
складений акт, та нараховані збиткі.

Відповідно до п. 48 вказаних Правил
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за прострочення
терміну внесення платежів за
електричну енергію, порушення правил
користування електричною енергією,
ухилення або несвоєчасне виконання
рішень та приписів Державної інспекції
з енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної енергії,
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку,
пошкодження приладу обліку,
розукомплектування та пошкодження
об'єктів електроенергетики,
розкрадання майна цих об'єктів,
насильницькі дії, що перешкоджають
посадовим особам енергопостачальника
виконувати свої службові обов'язки.

Згідно ж з п. 53 Правил у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Однак суд не може визнати цей акт
дійсним та правомірним з наступних
підстав.

Як вбачаєтьсяя з акту від 05 червня 2013 р.,
підставою для його складання було
виявлене самовільне підключення після
відключення 27 серпня 2012 року.

Як передбачено п. 27 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№1357 передбачено, що у разі несплати за
спожиту електричну енергію протягом 10
днів після терміну, зазначеного у
договорі чи платіжному документі чи
платіжному документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії. У
разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

Як вбачається з наданих суду
матеріалів справи, відповідача ОСОБА_1
про можливе відключення від лінії
електропостачання внаслідок несплати
заборгованості за спожиту
електроенергію було попереджено 23
березня 2012 р. та 10 липня 2012 р.
представниками позивача, їй в заборі,
були залишені попередження про сплату
заборгованості та відключення
електричної енергії у разі її
несплати.(а.с. 11)

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень, а доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях,
однак суду не надано жодного доказу про
отримання відповідачем вказаних
попереджень, що є порушенням процедури
обумовленої пунктом 27 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року №1357, а тому суд вважає, що
відключення відповідача від лінії
енергопостачання 27 серпня 2012 року було
проведено неправомірно.

Так в судовому засіданні свідок ОСОБА_5,
суду пояснила, що вона працює
контролером в ДФ ДП «РЕМ», 27 серпня 2012
року вона разом з контролерами Коструб
та Конош, проводили рейд відключення
боржників від електромережі, оскільки
у відповідача була велика
заборгованість вона також була у
списку. Прибувши за місцем мешкання
відповідача, яка в цей час знаходилась
у дворі будинку, на прохання впустити
до будинку для перевірки лічильника
остання відмовила. Тоді вони разом із
електрослюсарем зняли старий
лічильник та відключили квартиру
відповідача електропостачання, при
цьому акт не складався, оскільки
порушень виявлено не було, це було
планове відключення.

Виходячи з цього факт виявлений
представниками позивача 05 червня 2013
року, а саме самовільне підключення
після відключення не може бути
підставою для складання акту, оскільки
відключення 27 серпня 2012 року було
проведено з порушенням норм закону, цей
факт також визнано Державною
інспекцією з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Донецькій області
від 07 серпня 2013 р. (а.с. ), тому з
наведених підстав суд вважає, що дії
працівників Донецької філії
Державного підприємства «Регіональні
електричні мережі», щодо припинення
електропостачання квартири ОСОБА_1 27
серпня 2012 року так і послідуючі дії 05
червня 2013 року неправомірні, а акт №
31419 від 05 червня 2013 року недійсний, що є
підставою для відмови в цій частині
позову позивачу, та частковому
задоволенню зустрічного позову.

Вирішуючи питання зустрічного позову
про відшкодування моральної шкоди
відповідачу-позивачу ОСОБА_1
спричиненою діями працівників
позивача-віповідача при
неправомірному відключенні її
квартири від енергопостачання, суд
виходить з наступного.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Враховуючи, те, що в судовому засіданні
встановлено, що дії працівників
Донецької філії Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі», щодо припинення
електропостачання квартири ОСОБА_1 27
серпня 2012 року так і послідуючі дії 05
червня 2013 року визнані неправомірні, а
акт № 31419 від 05 червня 2013 року
недійсним, той факт, що позивач разом з
донькою пережили емоційні переживання,
стрес, фізичні та моральні страждання,
оскільки були змушені мешкати в
житлових умовах, що не відповідають
нормальній життєдіяльності, через
тривале позбавлення можливості
користуватися електроенергією,
відповідач-позивач ОСОБА_1 була змушена
звертатися за захистом своїх прав та
витрачати на це свій особистий час, у
зв'язку з чим був порушений звичайний
спосіб її життя та їй необхідно було
докладати зусиль для організації життя
та вважає, що відповідачу-позивачу
ОСОБА_1 дійсно спричинена моральна
шкода.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд приймає до уваги
глибину моральних та фізичних
страждань відповідача-позивача з
приводу неправомірних дій працівників
позивача-відповідача, та вважає за
необхідне стягнути з
позивача-відповідача Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» на
користь відповідача-позивача ОСОБА_1 1
500 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди.

Задовольнити вимоги відповідача -
позивача ОСОБА_1 про стягнення з
позивача - відповідача Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» 10 000
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди суд не находить можливим,
оскільки така сума не відповідає
глибині моральних та фізичних
страждань відповідача-позивача ОСОБА_1

При розгляді вимог позивача -
відповідача Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по
сплаті за використану обліковану
електроенергію в сумі 7 075 грн. 81 коп., за
період з листопада 2010 року по 18 липня 2013
року суд виходить з того, що позивачем
на підтвердження своїх вимог не надано
жодного доказу, які підтверджували
обґрунтованість та правомірність
нарахування оплати за спожиту
електричну енергію споживачу ОСОБА_1,
оскільки як вбачається з наданих суду
актів від 27 квітня 2013 р., 22 липня 2009 року,
20 лютого 2013 р., 22 червня 2010 р., 09 лютого 2011
року, 04 листопада 2009 року, 12 січня 2012
року та 09 вересня 2010 року, (акти без
серії та номеру) жодного разу
контролери Петровського РАС не мали
можливості провести звірку показань
лічильника, однак нарахування
проводились щомісячно, а обсяг
нарахувань в судовому засіданні
пояснити представник
позивача-відповідача не зміг, так
травень 2012 року нараховано 3 049 кВт,
червень 2012 р. - 3 008 кВт, липень 2012 р. - 4
700кВт, та інші. Як вбачається з
ксерокопій квитанцій наданих в свою
чергу в якості доказів з боку
відповідача-позивача в підтвердження
її заперечень, вбачається, що оплату
ОСОБА_1 проводила з урахуванням суми
боргу, сплачуючи щомісячно частину
боргу, та нараховані поточні платежі
за спожиту енергію.

А тому, оскільки як передбачено ст.. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень, а доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, суд
вважає, що позивачем-відповідачем ДП
«Регіональні електричні мережі» в
особі ДФ ДП «Регіональні електричні
мережі» не доведена правомірність
нарахування оплати за спожиту
електричну енергію споживачу ОСОБА_1 в
обсязі згідно заявлених позивачем
вимог, що є підставою для відмови в
задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. 526, 611, 1167 ЦК України, ст.ст. 212-215
ЦПК України, Правилами користування
електроенергією для населення»,
затверджених Постановою КМУ №1357 від
26.07.1999р., суд, -

В и р і ш и в:

В задоволенні позову державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
та відшкодуванні шкоди - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі» в особі Донецького філіалу ДП
«Регіональні електричні мережі» про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Дії працівників державного
підприємства «Регіональні електричні
мережі», щодо відключення квартири
АДРЕСА_3 визнати неправомірними, акт №
31419 від 05 червня 2013 року визнати
недійсним.

Стягнути з державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» на
користь ОСОБА_1 1 500 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.М. Іванов