Єдиний унікальний номер 234/6349/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1217/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Кішкіної І.В.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 4 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
позики,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 4 грудня 2013 року
був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
позики а саме: з відповідача на користь
позивача було стягнуто борг за
договором позики у розмірі 319 720 гривень
та вирішено питання щодо судового
збору.

Не погодившись із рішенням суду,
відповідач приніс апеляцій скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову через порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції представник відповідача
підтримав доводи апеляційної скарги і
просив її задовольнити.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції позивач не з*явився,
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи, про що свідчить
направлена на його адресу
телефонограма за №4757, яка
зареєстрована у журналі телефонограм
№2.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Розглядаючи спір, судом були вірно
встановлені обставини (факти), якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, а саме.

9 березня 2013 року між сторонами був
укладений письмовий договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_1 взяв в борг
у ОСОБА_2 гроші у розмірі 40 000 доларів
США (а.с. 29, оригінал розписки).

Строк повернення грошей у розписці
сторонами визначений до 1 квітня 2013
року.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною 1 статті 1047 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа -
незалежно від суми.

За частиною 2 цієї статті на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до вимог частини 2
статті 1047 ЦК України позивачем на
підтвердження укладення між ним і
відповідачем договору позики була
надана розписка, яка була написана
відповідачем власноручно, що не
заперечував у своїх письмових
поясненнях відповідач.

Суд першої інстанції дав оцінку змісту
розписки, написаної власноруч
відповідачем і правильно прийшов до
висновку про те, що безгрошовість
розписки не може бути підтверджена
свідченнями свідків.

Вказаний висновок узгоджується із
частиною 2 статті 1051 ЦК України,
відповідно до якої, якщо договір позики
має бути укладений у письмовій формі,
рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків для підтвердження
того, що гроші або речі насправді не
були одержані позичальником від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Це положення не застосовується до
випадків, коли договір був укладений
під впливом обману, насильства,
зловмисної домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Оскільки відповідач не довів, у
встановленому законом порядку, факт
обману або насильства стосовно нього
при написанні розписки, то суд першої
інстанції надав належну правову оцінку
цим обставинам.

Обгрунтованим є висновок суду першої
інстанції про те, що оскільки договір
позики був укладений між відповідачем
і ОСОБА_2, то відповідальність щодо
повернення грошей повинен нести саме
ОСОБА_1

При цьому відповідач не позбавлений
можливості звернутись до суду з
позовом до ОСОБА_3 з приводу повернення
грошей.

Виходячи із встановлених обставин,
наданих сторонами доказів, вимог
закону, суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позову.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для його скасування не
встановлено.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги, якщо встановлює,
що суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не приймаються до
уваги доповнення до апеляційної
скарги, подані 13 січня 2014 року, оскільки
відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК
особа, яка подала апеляційну скаргу,
має право доповнити чи змінити її
протягом строку на апеляційне
оскарження.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 4 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: