Номер справи 220/2028/13-ц
Номер провадження № 2/220/56/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року

Великоновосілківський районний суд
Донецької області у складі:

головуючого: судді
Дрюка П.М.

при секретарі:
Кірпічніковій Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика
Новосілка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості.

В обгурунтування заявлених вимог
позивач зазначила, що 06.04.2012 року
відповідач отримав у неї грошові кошти
у сумі 58000 грн., які зобов'язався
повернути до 01.11. 2013 року. Про отримання
грошових коштів відповідач склав
письмову розписку.

Але до теперішнього часу відповідач
взятих на себе зобов'язань не виконав,
гроші не повернув.

Просить суд стягнути з відповідача
на її користь суму боргу 58000 грн., 1978
грн.36 коп. - 3% річних, суму інфляції - 55
грн. 67 коп., а також стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати у розмірі 715 грн. 14 коп.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали
заявлені позивачем вимоги і просить
суд задовольнити їх у повному обсязі, а
саме стягнути з відповідача на користь
позивача суму основного боргу з
урахуванням 3% річних та суми інфляції у
розмірі 60034 грн. 03 коп., а також стягнути
з відповідача на користь позивача
судові витрати у сумі 715 грн. 14 коп.

Відповідач вимоги позивача та її
представників визнав частково і
пояснив, що він дійсно отримав суму
позики, але від виконання взятих на
себе зобов'язань не ухиляється, а не
виконання зобов'язань пояснює
відсутністю у нього грошових коштів.

Вислухавши пояснення представників
позивача, відповідача, дослідивши та
давши аналіз матеріалам справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона ( позикодавець) передає у
власність другій стороні (
позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1047 цього ж Кодексу
встановлено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

На підтвердження укладеного договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
переданий йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Із письмової розписки відповідача
вбачається . що він 06.04.2012 року отримав
від позивача позику у сумі 58000 грн. і
зобов'язався повернути грошові кошти
до 01.11.2012 року.

Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, із письмових доказів,
пояснень представника позивача
встановлено, що відповідач порушила
умови договору позики, взяті на себе
зобов'язання не виконала , тому сума
позики підлягає стягненню з нею на
користь позивача.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконанням ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Із договору позики ( письмової
розписки відповідача) вбачається, що
розмір процентів за прострочення
виконання грошового зобов'язання не
встановлений, тому вимоги позивача про
стягнення з відповідача трьох
процентів річних від простроченої
суми, відповідно до вимог зазначеної
статті ЦК України також підлягають
задоволенню і стягненню з відповідача
на користь позивача 3% річних, а саме
суми 1978 грн. 36 коп. та сума інфляції у
розмірі 55 грн. 67 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем надано суду квитанцію про
спалу судових витрат у сумі 715 грн. 14
коп., тому вказані витрати також
повинні бути стягнуті з відповідачів
на користь позивача.

На підставі викладеного та ст.. 625,626,
1046,1047 ЦК України, керуючись ст..ст. 60,88,
212,213,215, 218 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості
задовольнити .

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу з урахуванням 3% річних та
суми інфляції у розмірі 60034 грн.03 коп. та
судові витрати у сумі 715 грн. 14 коп.

Рішення у повному обсязі складено
15.01.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Дрюк П.М.