Єдиний унікальний номер 249/4979/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1328/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого: Новосядлої В.М.,

суддів: Биліни Т.І., Кішкіної І.В.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року було відмовлено у задоволенні у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист прав споживачів.

Не погодившись із рішенням суду,
позивачка принесла апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити по
справі нове рішення, яким задовольнити
її позовні вимоги, оскільки судом
першої інстанції були неправильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, а саме:

- суд першої інстанції
необгрунтовано не прийняв до уваги
пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що у її
присутності у телефонній розмові вона
з*ясовувала у відповідача яке
обладнання є у відповідача і замовила
по рекомендації відповідача ліжко «NUQA
BEST», а не «Hi master», яке, з його слів, не
користується попитом. Вказаний свідок
також підтвердив її відмову від
обладнання, про що вона зробила запис
на буклеті,

- в порушення вимог частини 2
статті 12 Закону України «Про захист
прав споживачів» відповідачем не був
наданий документ, у якому був би
відображений факт укладення договору,
дата його укладення, місцезнаходження
продавця, найменування товару, ціна,
строк виконання та інші суттєві умови
договору, права та обов*язки сторін.

Під час розгляду справи позивачка
підтримала доводи апеляційної скарги і
просила її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з*явився. Вважається повідомленим про
час і місце розгляду справи, у
відповідності до вимог статті 77 ЦПК
України, за тією адресою, яку він вказав
у своїй письмовій заяві.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивачку, дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено.

5 грудня 2008 року позивачка придбала у
відповідача, відповідно до касового
ордеру, масажне обладнання вартістю 21
245 гривень.

При цьому у квитанції не вказано яке
сама масажне обладнання вона придбала.

В обгрунтування своїх позовних вимог
про розірвання договору
купівлі-продажу через нечесну
підприємницьку діяльність відповідача
позивачка посилалась на те, що
відповідач обманув її і привіз їй ліжко
«Hi master», замість замовленого нею
масажного ліжка «NUQA BEST».

Позивачка зазначає, що після
встановлення вказаного ліжка, воно
видало звуки металу та звуки зношених
деталей. На ліжку не було пізнавальних
знаків, місце кріплення пояса, який
повинен бути підключений до ліжка «NUQA
BEST». На її вимоги надати сертифікат,
технічний паспорт та заводську
інструкцію з гарантійним талоном
виробника їй було відмовлено.

Звертаючись до суду з позовом,
позивачка посилалась на нечесну
підприємницьку діяльність приватного
підприємця ОСОБА_2 щодо ненадання їй
достовірної інформації про товар і
введення її в оману.

На цій підставі просила визнати
договір купівлі-продажу між нею та
відповідачем розірваним, стягнути на
її користь вартість ліжка «NUQA BEST» у
розмірі 21 245 гривень, зобов*язати
відповідача забрати у неї ліжко «Hi
master».

На підтвердження вказаних обставин
позивачка надала квитанцію від 5 грудня
2008 року, згідно із якою вона придбала у
відповідача, відповідно до касового
ордеру, масажне обладнання (без
зазначення його найменування) вартістю
21 245 гривень.

Вказаний документ підтверджує лише
факт укладення договору
купівлі-продажу масажного обладнання і
з нього не вбачається назва цього
обладнання та його характеристики.

За змістом статті 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» нечесна
підприємницька практика
забороняється. Нечесна підприємницька
практика включає: 1) вчинення дій, що
кваліфікуються законодавством як
прояв недобросовісної конкуренції; 2)
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною.

Підприємницька практика є такою, що
вводить в оману, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору.

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом більше ніж через
чотири роки після тривалого
користування цим ліжком, а тому
встановити обставини, на які вона
посилається, на підставі лише
письмового договору у виді квитанції
про придбання цього обладнання, є
неможливим.

Виходячи із встановлених судом фактів
(обставин), якими обґрунтовувались
вимоги і заперечень та якими доказами
вони підтверджуються, вимог
матеріального закону, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права. Підстав для його
скасування не встановлено.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Довід апеляційної скарги про те, що
відповідачем не був наданий документ, у
якому був би відображений факт
укладення договору, дата його
укладення, місцезнаходження продавця,
найменування товару, ціна, строк
виконання та інші суттєві умови
договору, є необґрунтованим, оскільки
договір може оформлятися квитанцією,
товарним чи касовим чеком, квитком,
путівкою, талоном або іншими
документами.

На підтвердження укладення договору
купівлі-продажу масажного обладнання
відповідачем була видана позивачці
квитанція із зазначенням найменування
товару і його ціни.

Що стосується доводу апеляційної
скарги про те, що суд першої інстанції
необгрунтовано не прийняв до уваги
пояснення свідка ОСОБА_3, у присутності
якої відбувалась телефонна розмова з
приводу купівлі масажного ліжка, то
апеляційний суд виходить із
наступного.

Відповідно до статті 63 ЦПК України
показання свідка - це повідомлення про
відомі йому обставини, які мають
значення для справи. Не є доказом
показання свідка, який не може назвати
джерела своєї обізнаності щодо певної
обставини.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» №9 від 06
листопада 2009 року передбачено, що
випадки, коли свідчення свідків
допускаються як засіб доказування
факту вчинення правочину, у ЦК
визначені прямо (частина друга статті
937, частина третя статті 949 ЦК).

Виходячи із того, що свідок ОСОБА_3 була
присутня при телефонній розмові
позивачки з приводу купівлі масажного
ліжка, то суд першої інстанції
правильно не прийняв вказані свідчення
як відповідний і належний доказ щодо
умов письмового договору
купівлі-продажу, що підтверджується
квитанцією, оскільки вказаний свідок
може підтвердити лише зміст телефонної
розмови з боку позивачки і її свідчення
не можуть спростувати умови договору,
викладеного к письмовій формі.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і
може бути оскаржена безпосередньо до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: