Єдиний унікальний номер 267/2791/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1780/2014
Головуючий в I інстанції Алексєєнко І.П.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління «Донбас»
на рішення Гірницького районного суду
м. Макіївка від 23 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ДП
«Донецьквугілля» ВП «Шахтоуправління
«Донбас», уточнивши назву відповідача
як ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»,
посилаючись на те, що він з 20 липня 1988
року по 20 березня 2009 року працював на
підземних роботах, пов'язаних з важкими
та шкідливими умовами праці, в
результаті чого отримав професійне
захворювання зі стійкою втратою
працездатності та при первинному
обстеженні у МСЕК 26 лютого 2009 року йому
було встановлено 40% втрати професійної
працездатності і визнано інвалідом 3
групи, що спричинило йому моральну
шкоду, яку з урахуванням уточнення
позовних вимог позивач просить
стягнути з підприємства на його
користь в сумі 15 000,00 грн.

Ухвалою Гірницького районного суду м.
Макіївки від 11 жовтня 2013 року залучено
до участі у справі в якості третіх осіб,
що не заявляють самостійних вимог на
стороні відповідача - ДП «Шахта
«Октябрьська» та ДП «Шахта «Глибока».

Ухвалою Гірницького районного суду м.
Макіївки від 18 листопада 2013 року до
участі у справі у якості
співвідповідачів залучено ДП «Шахта
«Октябрьська» та ДП «Шахта «Глибока»,
виключивши їх із числа третіх осіб.

Ухвалою Гірницького районного суду м.
Макіївка від 23 грудня 2013 року залишено
без розгляду позов ОСОБА_1 до ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас», ДП «Шахта
«Октябрьська» та ДП «Шахта «Глибока»
про відшкодування моральної шкоди в
частині його позовних вимог до ДП
«Шахта «Глибока» на суму 10 725,00 грн. та в
частині позовних вимог до ДП «Шахта
«Октябрьська» про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 435,00 грн.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївка від 23 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» про відшкодування моральної
шкоди задоволено. Стягнено з ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00
грн. та вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та постановити нове,
яким відмовити в повному обсязі ОСОБА_1
в задоволенні позовних вимог, оскільки
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду
представник ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином листом, і телефонограмою №1312,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 05 лютого 2014 року (а.с.124)), що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином листом, і телефонограмою №1311,
зареєстрованою у відповідному порядку
від 05 лютого 2014 року (а.с123), що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи 15 000,00
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_1 тривалий час перебував
в трудових відносинах з ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас», втратив
працездатність в 2009 році, вперше МСЕК
від 26 лютого 2009 року йому встановлено 40
% втрати професійної працездатності та
третя група інвалідності у зв'язку з
професійним захворюванням.

Такий висновок суду відповідає нормам
процесуального і матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що вимоги
позивача про стягнення на його користь
моральної шкоди підлягають
задоволенню.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював у
ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» з 24
грудня 1992 року по 01 січня 2002 року
гірничим робочим очисного забою
підземним 5 розряду, з 26 квітня 2004 року
по 01 жовтня 2004 року працював гірничим
робочим по ремонту гірничих виробіток 3
та 4 розряду та з 01 жовтня 2004 року по 20
березня 2009 року працював гірничим
робочим очисного забою 4 та 5 розряду
(а.с.7-9). При виконанні трудових
обов'язків отримав професійне
захворювання. Висновком МСЕК від 26
лютого 2009 року позивачу первинно
встановлено 40% втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності (а.с.24).

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Наявність небезпечних і шкідливих умов
праці позивача у ПАТ «Шахтоуправління
«Донбас» встановлена Актом
розслідування хронічного професійного
захворювання від 11 лютого 2009 року
(а.с.22-23).

Ці обставини відповідачем не
спростовані.

Так, статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженими ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань, або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
охорону праці» відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я здійснюється
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Однак, із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
виключена частина 3 статті 34 відповідно
до положень Закону України від 23 лютого
2007 року № 717-У «Про внесення змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Оскільки Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
час виникнення спірних правовідносин,
в зв'язку із зміною спеціального
закону, не відповідав за завдану
моральну шкоду, то у разі отримання
працівником професійного захворювання
в цей період таку шкоду позивачу,
законні права якого порушено, повинен
відшкодовувати роботодавець, згідно з
правилами ст.237-1 КЗпП України.

Також апеляційний суд не приймає
доводи апеляційної скарги про те, що
позивача було попереджено про шкідливі
умови праці, оскільки умови
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, передбачені укладеним сторонами
контрактом, які погіршують становище
працівника порівняно з положеннями ст.
237-1 КЗпП чи іншим законодавством,
згідно зі ст. 9 КЗпП є недійсними.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта
про відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
настанням нещасного випадку, оскільки
Актом розслідування хронічного
професійного захворювання від 11 лютого
2009 року встановлено такий факт (а.с.22-23).

Відповідачем не надано доказів щодо
відсутності його вини в заподіянні
позивачеві моральної шкоди.

Доводи скарги відповідача про те, що
факт заподіяння моральної шкоди не
встановлений МСЕК, безпідставні і не
ґрунтуються на законі, який не
передбачає обов'язковість висновків
МСЕК в даному випадку. Сам факт
ушкодження здоров'я свідчить про
заподіяння моральної шкоди.

Визначений судом розмір моральної
шкоди 15 000,00 грн. відповідає тяжкості
ушкодження здоров'я позивача. При цьому
суд врахував характер та тривалість
моральних страждань в зв'язку з
професійним захворюванням позивача,
істотність вимушених змін у життєвих
стосунках потерпілого, те, що
ушкодженням здоров'я завдає фізичні та
моральні страждання потерпілому,
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації життя, засади
розумності та справедливості.

Посилання відповідача на пропуск
позивачем строку на звернення до суду з
позовом про відшкодування моральної
шкоди не можна визнати обґрунтованими,
оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 267
ЦК України позовна давність не
поширюється на вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Посилання відповідача на
незадовільний фінансовий стан ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас» та
відсутність коштів на ці виплати не
можна визнати обґрунтованими, оскільки
відповідно до закону передбачено таке
відшкодування на момент ушкодження
здоров'я.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Отже, щодо доводів апеляційної скарги,
що ОСОБА_1 тривалий час працював на
інших підприємствах вугільної
промисловості, які необхідно залучити
до участі у справі в якості
співвідповідачів, то відповідно до ст.
11 ЦПК України, це право позивача
звертатися до суду саме до ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас».

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи, доказам,
що надані сторонами, дана належна
оцінка.

Інші доводи скарги є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції у
відповідності до вимог ст. ст. 213, 215 ЦПК
України на зазначені положення закону
звернув увагу, а тому апеляційна скарга
ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Донбас» відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївка від 23 грудня 2013 року залишити
без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління «Донбас»
на користь держави судовий збір в
розмірі 46 (сорок шість) гривен 80 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: