АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3534/14
Головуючий 1 інст. - Алфьорова Т.М.
Категорія :договірні
Доповідач - Бобровський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Кукліної Н.О.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 12 березня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення 119035,49 грн. заборгованості
по кредитному договору від 21 травня 2007
року станом на 13 вересня 2011 року , яка
складається з заборгованості по
кредиту у розмірі 57954,75 грн., по
відсотках -32490,33 грн., по комісії - 8276,64
грн. та нарахованої пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань у
сумі 20313,77 грн.

На обґрунтування позовних вимог банк
посилався на те, що відповідачем за
умовами кредитного договору отримано
31140,38 грн. кредиту до 20 травня 2014 року з
погашенням заборгованості щомісячними
платежами по кредиту, відсотках,
комісії, а також інші витрати згідно
кредитного договору, які відповідачем
не виконуються.

З таких підстав банк просив
задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідач та його представник
заперечували проти позову з посиланням
на безпідставність збільшення банком
відсоткової ставки з 9% до 21% поточної
заборгованості простроченої з 30% до 54%
річних, відсутність вини боржника у
виникненні боргу у зв'язку з його
перебуванням з 7 липня 2007 року по 21
квітня 2010 року в місцях позбавлення
волі та неможливість погашення
кредиту, а також неправомірні
зарахування коштів за проданий банком
автомобіль на погашення відсотків,
пені та комісії.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 12 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 109035,49 грн. суми
заборгованості по кредиту - 57954,78 грн. по
відсотках - 32490,3 грн., по комісії -3276,64
грн., а також 10000 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань та
1311,35 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» з посиланням на
безпідставність зменшення розміру
нарахованої пені з 20313,77 грн. до 10000 грн.
здійсненої судом без додержання норм
та вимог матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду змінити та стягнути суму пені
зазначеної у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія відповідно до ст..308 ЦПК України
вирішила апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити, рішення
районного суду залишити без змін з
наступного.

Згідно до положень ст..303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції та не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом встановлено, що відповідно умов
кредитного договору від 21 травня 2007
року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_3
кредит для придбання автомобіля у
розмірі 60900 грн., а також 34 грн. для
реєстрації застави автомобіля, 3166,80
грн. на страхування до 20 травня 2008 року
за договором страхування, 4872 грн.
винагороди за надання кредиту
(фінансового інструменту) та 22167 грн. на
сплату страхових платежів на
забезпечення виконання зобов'язань.

Кредит надано відповідачу зі сплатою
0,75% щомісячно залишку заборгованості
за користування коштами та щомісячної
винагороди у розмірі 0,50% від суми
кредиту, відсотків за дострокове
погашення та винагороди за проведення
додаткового моніторингу.

Згідно п.7.1 кредитного договору ОСОБА_3
прийняв зобов'язання з наступного
місця щомісячно сплачувати на
погашення кредиту по 1458,95 грн. з 16 по 20
числа.

На забезпечення виконання зобов'язань
боржником передано банку в заставу
автомобіль «Шевроле Авто», 2007 року
випуску.

У разі порушення боржником строку
внесків на погашення кредиту,
відсотків, комісії та штрафних санкцій
п.4.1 кредитного договору встановлена
пеня у розмірі 0,15% від простроченої
суми за кожен день прострочення, а
відсоткова ставка прострочених
платежів збільшується до 30% річних.

Окрім цього п.2.3.1 договору було надано
право банку при зміні курсу долара США
до гривні, встановленого НБУ на день
укладання договору, зміну облікової
ставки НБУ або зміні розмірів
відрахувань в страховий (резервний)
фонд в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом повідомивши
позичальника на протязі 7 днів з дати
підвищення ставки.

Із наданого банком розрахунку
заборгованості ОСОБА_3 вбачається, що
внаслідок невиконання боржником
зобов'язань з 1 лютого 2009 року банком
змінені відсоткові ставки поточних
платежів з 9% до 21%, прострочені з 30% до 54
%, та станом на 19 вересня 2011 року, з
урахуванням перерахованих 53784,79 грн. 2
жовтня 2009 року від реалізації
автомобіля суми на погашення
заборгованості по кредиту, відсотках,
комісії та нарахованої 8528,20 грн., розмір
заборгованості по кредиту складає 57954,75
грн., по відсотках - 32490,33 грн., по комісії
- 8276,64 грн. та 20313,77 грн. нарахованої пені
з 13 жовтня 2009 року

Вирішуючи справу та задовольняючи
частково позовні вимоги шляхом
зменшення суми нарахованої пені до 10000
грн. із застосуванням норми ч.3 ст.551 ЦК
України з урахуванням факту
перебування ОСОБА_3 в місцях
позбавлення волі з 7 липня 2007 року по 21
квітня 2010 року, суд дійшов правильного
висновку про відсутність у нього
матеріальних можливостей своєчасно
погашати заборгованість по кредиту.

Доводи апеляційної скарги банку про
безпідставність зменшення розміру
пені, яка не перевищувала розміру
заборгованості по кредиту та
неправильне застосування норм
матеріального права , що регулюють
договірні зобов'язання та
відповідальність за їх невиконання або
порушення, колегія вважає такими що не
спростовують правильності висновку
суду, враховуючи, що за правилом ч.3 ст.551
ЦК України розмір неустойки (пені) може
бути зменшений за рішенням суду якщо
він значно перевищує розмір збитків
так ї за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Факт перебування ОСОБА_3 в місцях
позбавлення з липня 2007 року по 21 квітня
2010 року об'єктивно підтверджено
відповідною довідкою. Окрім цього
судом правомірно враховано наявність у
нього на утриманні малолітньої дитини.

З огляду на викладене, колегія вважає
вищевказані обставини такими, що мають
істотне значення та такими, що
перешкоджали відповідачу у
своєчасному погашенні заборгованості
по кредиту й підстави до зміни рішення,
задоволення апеляційної скарги у
справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 12 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді