АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2040/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трещов В. В. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Волошина М.П.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 07 листопада 2013
року по справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересовані особи - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Водрембуд», реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, мотивуючи тим, що з 25 січня 2005
року вона працювала на посаді
директора ТОВ «Водрембуд». В грудні 2012
року вона звернулася з заявою до
вказаного товариства про складання з
себе повноважень директора, але
вказана заява на час звернення до суду
не розглянута. Вона позбавлена
можливості одержати документ на
підтвердження факту звільнення з
посади директора.

Посилаючись на те, що встановлення
даного факту має значення для охорони
її прав та інтересів, створення умов
здійснення нею особистих немайнових та
майнових прав, зокрема, бути державним
службовцем, а тому просить встановити
факт її звільнення з посади директора
ТОВ «Водрембуд» з 18 грудня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 07 листопада 2013
року в задоволенні заяви ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 07 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її заяву,
зазначаючи, що суд ухвалив рішення з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у відсутності
ОСОБА_2, яка належним чином сповіщена
про час і місце розгляду справи судовою
повісткою в електронній формі за
допомогою SMS-повідомлення на її
мобільний телефон згідно її письмової
заяви від 24 жовтня 2013 року (а.с.59).

Розглянувши матеріали справи,
обговоривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, перевіривши юридичну
оцінку встановлених судом фактичних
обставин у справі та їх повноту,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів передбачені ст.16 ЦК України,
за положеннями якої під способами
захисту суб'єктивних цивільних прав є
закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення(визнання)
порушених(оспорюваних) прав та вплив на
правопорушника.

Особа, право якої порушено, може
скористатися відповідно до ст.16 ЦК
України, не любим, а цілком конкретним
способом захисту свого права.

Частинами 1,2 ст.256 ЦПК України
визначено, що суд розглядає справи про
встановлення факту: 1) родинних
відносин між фізичними особами; 2)
перебування фізичної особи на
утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно
для призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

Встановлено судом і це підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 є
співучасником ТОВ «Водрембуд» та з 25
січня 2005 року працює в даному
товаристві на посаді директора. В
грудні 2012 року вона звернулася з заявою
до вказаного товариства про складання
з себе повноважень директора, але
вказана заява не розглянута на час
звернення до суду.

Згідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України та п.5
ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в
порядку окремого провадження справи
про встановлення фактів, якщо згідно із
законом вони породжують юридичні
наслідки.

У судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення (ст.256 ЦПК
України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.5 ч.1 ст.256 ЦПК
України та роз'яснень, викладених у п.1
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» від 31 березня 1995
року №5, суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Оскільки законодавством України не
передбачено встановлення факту
звільнення з роботи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку про відмову ОСОБА_2
в задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи доказами, а приведені в
апеляційній скарзі доводи зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального й
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 07 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: