КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/956/13-ц
Провадження № 2/552/5/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення майна набутого
без достатньої правової підстави,
уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
73/100 частину житлового будинку, -

В С
Т А Н О В И В :

10 серпня 2010 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про визнання права
власності на майно, мотивуючи свій
позов тим, що ОСОБА_2 відповідно до
рішення Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 29.09.2006 року
набула права власності на житловий
будинок з надвірними побудовами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, який раніше
належав ОСОБА_3. Відповідно до даних
Лубенського МБТІ вартість майна склала
10 233 грн. Як підтверджується
матеріалами цивільної справи №2-254/2008р.,
зокрема, розпискою від 06.12.2004 року,
поясненнями свідків, поясненнями самої
ОСОБА_3, з останньою була досягнута
домовленість щодо відчуження садиби за
5 000 грн. Будинок та надвірні побудови
були в аварійному стані і непридатні
для проживання та використання,
потребували капітального ремонту, що і
підтверджується їх незначною вартістю.
Для того щоб ОСОБА_2 могла проживати в
будинку, ОСОБА_1 та її сім»я розпочали
його ремонт. Відповідно до договору
дарування від 08.05.2008 року ОСОБА_2
подарувала будинок з надвірними
побудовами своїй дочці ОСОБА_1.
Інвентаризаційна оцінка садиби на той
час становила вже 32 780 грн. (вартість
садиби зросла на 22 547 грн. (32 780 - 10 233 грн.).
Таким чином, з моменту здійснення
поліпшень майна (ремонту, будівництва,
тощо) ОСОБА_2 стала його власником (в
загальному складі майна) на суму 22 547
грн. та набула право на його відчуження
(в тому числі дарування, яке і було
здійснено). Відповідно до оцінки
Лубенського МБТІ станом на 12.03.2010 року
інвентаризаційна вартість майна
становить 76 433 грн. Таким чином,
вартість садиби зросла ще на 43 653 (76 433 - 32
780) грн., відповідно власником
здійснених поліпшень (внаслідок
ремонту, будівництва, тощо) є ОСОБА_1.
Всього вартість майна збільшилась на 66
200 (76 433 - 10 233) грн. При ремонті садиби
здійснені наступні види ремонтних та
будівельних робіт: укріплення
фундаментів будинку та сараю;
будівництво (заміна) нових стін в
будинку; добудова стін в сараї (з
шлакоблоків); будівництво перестінків
в будинку та сараї; будівництво нової
стелі в будинку та сараї; будівництво
нового даху в будинку та сараї;
будівництво нової цементної підлоги в
будинку та сараї з покриттям
лінолеумом; установка всіх нових
дверей та віконних блоків у будинку та
сараї; виконання оздоблювальних робіт
(штукатурка, гіпсокартон, шпалери,
фарбування вікон та дверей);
виготовлення нових електропроводки,
водяного опалення, водогону,
каналізації, зливної ями; будівництво
сажа, нової огорожі та воріт. Понесені
позивачами витрати підтверджуються
документами на придбання будівельних
матеріалів та можуть бути підтверджені
показами свідків. Вважають, що
відповідачка не має жодних прав на
майно побудоване та створене
позивачами та за їх кошт в той час, коли
вони на передбачених законом підставах
володіли та користувались садибою, а,
отже, мали відповідне право на його
вдосконалення. Просили визнати право
власності на частину в майні -
житловому будинку з надвірними
побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1
на суму 22 547 грн. за ОСОБА_2. Визнати
право власності на частину в майні -
житловому будинку з надвірними
побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1
на суму 43 653 грн. за ОСОБА_1.

Ухвалою Чорнухинського районного
суду Полтавської області від 21.09.2010
року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
було залучено Комунальне підприємство
«Лубенське МБТІ».

Ухвалою Чорнухинського районного
суду Полтавської області від 21.09.2010
року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
було залучено Харсіцьку сільську раду
Чорнухинського району Полтавської
області.

05.04.2011 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись в суд до відповідача
ОСОБА_3 з заявою про зміну предмету
позову про повернення майна набутого
без достатньої правової підстави. В
заяві вказували, що в них в ході
розгляду справи виникла необхідність
змінити предмет позову. Зміна предмету
позову полягає в наступному. В грудні
2004 року вона, ОСОБА_1, від імені своєї
матери ОСОБА_2 домовилась з
відповідачем ОСОБА_3 про купівлю
житлового будинку з господарськими
будівлями в АДРЕСА_1. Вказаний жилий
будинок ОСОБА_3 повинна була отримати
по спадщині за померлого батька.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 мешкає за
межами Чорнухинського району, то вона
видала на її ім»я доручення на право
оформлення спадщини після померлого
батька, а потім відповідно повинен був
оформлятися договір купівлі-продажу
будинку. Вони домовились з
відповідачем про продажну ціну 5 000 грн.,
з них 1 000 грн. витрачено ОСОБА_1 за
оформлення спадщини, а 4 000 грн. ОСОБА_1 в
грудні 2004 року передала ОСОБА_3 від
імені ОСОБА_2 Через ряд об»єктивних та
суб»єктивних обставин договір
купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
так і не був оформлений нотаріально.
Вона, ОСОБА_2, в липні 2005 року звернулась
до Чорнухинського районного суду
Полтавської області з позовом про
визнання договору купівлі-продажу
будинку дійсним. Рішенням
Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 06.01.2009 року, яке
фактично повторило заочне рішення
цього ж суду від 29.09.2006 року, позовні
вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Рішення
вступило в законну силу, і жилий
будинок був зареєстрований у БТІ за
ОСОБА_2 Ще на початку 2005 року після
передачі коштів за будинок ОСОБА_3, вони
зробили в будинку невеликий ремонт,
оскільки будинок знаходився у
нежитловому стані. За їх спільні кошти
пізніше в 2006 році вони розпочали
капітальний ремонт будинку та
господарських будівель. Для отримання
грошей на ремонт будинку вона в 2008 році
продала свою квартиру. На протязі 2005-2008
років вони за власні кошти, зробили
такі ремонтні роботи у житловому
будинку, що розташований по вулиці
АДРЕСА_1: укріплення фундаментів
будинку та сараю; будівництво (заміна)
нових стін в будинку; добудова стін в
сараї (з шлакоблоків); будівництво
перестінків в будинку та сараї;
будівництво нової стелі в будинку та
сараї; будівництво нового даху в
будинку та сараї; будівництво нової
цементної підлоги в будинку та сараї з
покриттям лінолеумом; установка всіх
нових дверей та віконних блоків у
будинку та сараї; виконання
оздоблювальних робіт (штукатурка,
гіпсокартон, шпалери, фарбування вікон
та дверей); виготовлення нових
електропроводки, водяного опалення,
водогону, каналізації, зливної ями;
будівництво сажу, нової огорожі та
воріт, добудова дерев»яної веранди.
Вартість проведеного ремонту згідно
висновку судово-будівельної технічної
експертизи від 31.01.2011 року складає 94 931
грн. Улаштування цегляних перегородок,
улаштування дверних блоків у
перегородках разом з демонтажем старих
перегородок та печі на суму 2 845 грн.,
добудова дерев»яної веранди на суму 3 984
грн. проведено самовільно, тому
вартість поліпшень будинку складає 88 102
грн. (94 931 - 3 984 =88102). Понесені ними
витрати підтверджуються документами
на придбання будівельних матеріалів та
показами свідків. Рішенням
апеляційного суду Полтавської області
від 03.06.2009 року та додатковим рішенням
того ж суду від 18.11.2009 року було
скасоване рішення Чорнухинського
районного суду Полтавської області від
06.01.2009 року і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 було відмовлено. Рішенням
Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 27.08.2010 року був
визнаний недійсним договір дарування
жилого АДРЕСА_1, що був укладений між
позивачами в травні 2008 року. Оскільки
рішення набуло законної сили, то в
даний час вказаний будинок знаходиться
на праві власності у відповідачки.
Жилий будинок АДРЕСА_1 за той час поки
знаходився у власності спочатку
ОСОБА_2, а потім ОСОБА_1 істотно
збільшився у своїй вартості внаслідок
проведення капітального ремонту. Отже,
відповідачка, маючи у власності жилий
будинок за вказаною адресою
безпідставно набула майно, тобто
збагатилася, а в цей час у нас майно
(кошти) зменшились, бо ці кошти були
вкладені в ремонт будинку, що належить
на даний час ОСОБА_3 Вважають, що
відповідачка безпідставно збагатилася
за їх рахунок на 88 102 грн., тобто кошти,
вкладені ними у капітальний ремонт
будинку. В жилому будинку та
господарських будівлях проведено
капітальний ремонт. Повернути майно -
жилий будинок в тому вигляді, в якому
він був на 2005 рік, без шкоди для його
господарського призначення неможливо,
тому відповідно до статті 1213 ЦК України
в разі неможливості повернути в натурі
майно потерпілому (вкладені будівельні
матеріали і кошти за капітальний
ремонт), яке безпідставно набуте,
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду справи
про повернення майна. Крім того, ОСОБА_2
вважає, що ОСОБА_3 зобов»язана
повернути їй 5 000 грн., які вона їй
передала за купівлю будинку (4 000 грн. по
розписці і 1 000 грн. за оформлення
спадщини), оскільки судовим рішенням не
підтверджена складена усна угода про
продаж та купівлю будинку, а в такому
разі згідно ст.216 ЦК України, кожна з
сторін зобов»язана повернути другій
стороні в натурі все, що вона одержала
на виконання цієї угоди. Просили суд
стягнути з ОСОБА_3 на їх користь 88 102 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000
грн. Стягнути з ОСОБА_3 на їх користь всі
судові витрати.

25 листопада 2013 позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з уточненою позовною
заявою до відповідача ОСОБА_3 про
визнання права власності на 73/100
частину житлового будинку. В уточненій
позовній заяві зазначала, що в
провадженні Київського районного суду
м.Полтави знаходиться цивільна справа
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування вартості безпідставно
набутого майна. Враховуючи, що позивач
ОСОБА_2 померла, а вона позивач ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем померлої, яка в силу
ч.3 ст.1286 ЦК України прийняла належну їй
спадщину, а відтак відповідно до ст.37
ЦПК України є процесуальним
правонаступником своєї матері ОСОБА_2
Таким чином вважає за необхідне
уточнити свої позовні вимоги в частині
складу позивачів. Крім того, відповідно
до Висновку №59 судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної по даній справі ринкова
вартість поліпшень виконаних в період
з травня 2007 року по травень 2008 року в
домоволодінні по вул.Петренка, 10 в селі
Харсіка, Чорнухинського району,
Полтавської області складає 46 000 грн.
Частка поліпшень виконаних за період з
травня 2007 року по травень 2008 року в
домоволодінні по АДРЕСА_1 складає 73% або
73/100. Експертом в експертизі зазначено,
що здійснені заходи, спрямовані на
покращення фізичного (технічного)
стану нерухомого майна та його
споживчих якостей є наявним
поліпшенням, які неможливо відокремити
від відповідного об»єкта без завдання
йому шкоди. Вартість поліпшень
проведених в домоволодінні по АДРЕСА_1
складають 85 569 грн. При цьому експертом
визначено ринкову вартість житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами (з проведеними поліпшеннями)
63 000 грн. Позивач вважає, що до стягнення
підлягає 85 569 грн., визначених експертом
на підставі кошторисних розрахунків,
як сума фактично понесених витрат
здійснених на невід»ємне поліпшення
житлового будинку, надвірних будівель
та споруд, що визначені в цінах на час
їх проведення. Неприйнятно брати до
уваги ринкову вартість проведених
поліпшень визначених експертом в
розмірі 46 000 грн., оскільки і ринкова
вартість домоволодіння (63 000 грн.) і
ринкова вартість проведених поліпшень
(46 000 грн.) визначені на час проведення
судової експертизи, а не на час
фактичного проведення робіт, і таким
чином це буде суперечити позиції та
висновках суду касаційної інстанції, з
яких він виходив скасовуючи попередні
рішення по справі. В той же час
необхідно врахувати дійсну суттєву
різницю між ринковою вартістю
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами (з проведеними
поліпшеннями) 63 000 грн. та вартістю
проведених поліпшень - 85 569 грн.
Визначена експертом вже при новому
розгляді справи ідеальна частка
поліпшень виконаних в домоволодінні по
вул.Петренка, 10 в селі Харсіки
Чорнухинського району, Полтавської
області складає 73% або 73/100 частини.
Враховуючи, що розмір проведених
позивачами поліпшень, здійснених ними
за час перебування будинку у їхній
власності визначено вже при новому
розгляді справи, вважає, що вона має
право на виконані ними поліпшення, що
складають 73% вартості домоволодіння,
тобто 73/100 частини. Вважає, що зміна
предмета стягнення із грошової
компенсації понесених витрат на майно
в натурі, що складає 73/100 частини
домоволодіння, а відтак і зміна
предмета позову в цій частині, усуне
вищевказану суттєву невідповідність
між ринковою вартістю житлового
будинку та вартістю проведених
поліпшень, відобразить реальне
співвідношення майнових прав сторін по
справі. Просила суд визнати за ОСОБА_1
право власності на 73/100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по вулиці
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 уточнену
позовну заяву підтримав. Просив суд
задовольнити її в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідача ОСОБА_5 з позовними
вимогами ОСОБА_1 не згодні. Просили суд
в задоволенні позовних вимог відмовити
за безпідставністю.

Інші учасники судового процесу в
судове засідання не з»явились.

Суд вважає можливим слухати
справу у їх відсутності.

Суд, заслухавши представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_5, допитавши свідків та експерта
ОСОБА_6, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що уточнена позовна заява
ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в грудні 2004
року ОСОБА_1, ОСОБА_2 позивачі по справі
та ОСОБА_3 відповідач по справі
домовились між собою, що ОСОБА_3
продасть, а ОСОБА_2 купить у неї будинок,
який вона отримала у спадщину після
смерті батька. Будинок з
господарськими будівлями знаходився в
АДРЕСА_1.

06.12.2004 року ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_1 дочки ОСОБА_2 4 000 грн. за
вищевказаний будинок. В матеріалах
цивільної справи є розписка, яка
написана власноручно ОСОБА_3 про
отримання нею коштів.

Отримавши кошти та надавши згоду
на вселення в будинок, відповідач
ОСОБА_3 відмовилася нотаріально
оформити договір купівлі-продажу
будинку, що змусило позивача ОСОБА_2
звернутись в вересні 2005 року до суду з
позовом про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
дійсним.

29.09.2006 року Чорнухинський
районний суд Полтавської області
ухвалив заочне рішення, яким визнав за
ОСОБА_2 право власності на житловий
АДРЕСА_1.

Після набрання рішенням законної
сили ОСОБА_2 зареєструвала право
власності на житловий будинок в
Лубенському міжрайонному бюро
технічної інвентаризації, а 08.05.2008 року
подарувала даний будинок своїй дочці
ОСОБА_1.

27.08.2010 року Чорнухинський
районний суд Полтавської області
визнав недійсним договір дарування
житлового будинку з надвірним
побудовами, що знаходиться по АДРЕСА_1,
вчинений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та
посвідчений державним нотаріусом
Чорнухинської нотаріальної контори
Полтавської області 08.05.2008 року
реєстраційний №1863.

06.01.2009 року Чорнухинський
районний суд Полтавської області
ухвалив рішення, яким визнав за ОСОБА_2
право власності на житловий АДРЕСА_1.
Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 03.06.2009 року
вказане рішення районного суду було
скасоване.

Судом встановлено, що в
провадженні Чорнухинського районного
суду Полтавської області знаходилась
цивільна справа за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
вартості безпідставно набутого майна.

Даним судовим рішенням
встановлено, що позивачі по справі з
вересня 2006 року по 27 серпня 2010 року
юридично були власниками спірного
домоволодіння і мали правові підстави
для проведення ремонтних робіт у
будинку та господарських будівлях. За
цей час ними були виконані наступні
роботи по капітальному ремонту
будинку: укріплення фундаментів
будинку та сараю; будівництво (заміна)
нових стін в будинку; добудова стін в
сараї (з шлакоблоків); будівництво
перестінків в будинку та сараї;
будівництво нової стелі в будинку та
сараї; будівництво нового даху в
будинку та сараї; будівництво нової
цементної підлоги в будинку та сараї з
покриттям лінолеумом; установка всіх
нових дверей та віконних блоків у
будинку та сараї; виконання
оздоблювальних робіт (штукатурка,
гіпсокартон, шпалери, фарбування вікон
та дверей); виготовлення нових
електропроводки, водяного опалення,
водогону, каналізації, зливної ями;
будівництво сажу, нової огорожі та
воріт, добудова дерев»яної веранди.
Вартість проведеного ремонту згідно
висновку експерта Полтавського
відділення Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 31.01.2011 року становить 94 031
грн.

Заочним рішенням Чорнухинського
районного суду Полтавської області від
27.04.2011 року (а.с.148-152, том 1) позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 були задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2 грошову компенсацію за
поліпшення житлового будинку в розмірі
88 102 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 витрати понесені на купівлю
житлового будинку згідно розписки в
розмірі 4 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати,
пов»язані з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 3 746 грн. 80 коп. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2
витрати, пов»язані з наданням правової
допомоги в розмірі 1 800 грн. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 1 001
грн. понесених судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 10.11.2011 року
(а.с.221-222, том 1) апеляційну скаргу ОСОБА_3
було відхилено. Заочне рішення
Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 27.04.2011 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.12.2012 року
(а.с.52-53, том 2) касаційну скаргу ОСОБА_3
задоволено частково.

Заочне рішення Чорнухинського
районного суду Полтавської області від
27.04.2011 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 10.11.2011 року
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

З 12 лютого 2013 року цивільна справа
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення майна набутого без
достатньої правової підстави
знаходиться в провадженні Київського
районного суду м.Полтави (а.с.59, том 2).

Ухвалою Київського районного
суду м.Полтави від 18.02.2013 року дана
справа прийнята до провадження та
призначена до розгляду (а.с.61, том 2).

08 травня 2013 року померла ОСОБА_2
(а.с.155, том 2).

На виконання ухвали Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26.12.2012 року ухвалою
Київського районного суду м.Полтави
від 18.04.2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення майна набутого без
достатньої правової підстави
призначено додаткову
будівельно-технічну експертизу
(а.с.99-100, том 2), проведення якої доручено
судовому експерту ОСОБА_6

Згідно Висновку №59 судової
будівельно-технічної експертизи від
25.07.2013 року (а.с.102-143, том 2) ринкова
вартість поліпшень виконаних в період
з травня 2007 року по травень 2008 року в
домоволодінні по вулиці АДРЕСА_1
складає 46 000 грн. Частка поліпшень
виконаних за період з травня 2007 року по
травень 2008 року в домоволодінні по
вулиці Петренка, 10 в селі Харсіка
Чорнухинського району Полтавської
області складає 73% або 73/100.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України
встановлено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 статті 1213 ЦК України
передбачено, що набувач зобов»язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Враховуючи Висновок №59 судової
будівельно-технічної експертизи від
25.07.2013 року, а також те, що частка
поліпшень виконаних за період з травня
2007 року по травень 2008 року в
домоволодінні по вулиці Петренка, 10 в
селі Харсіка Чорнухинського району
Полтавської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2
складає 73% або 73/100, суд приходить до
висновку, щодо задоволення уточненої
позовної заяви ОСОБА_1 та визнання за
нею права власності на 73/100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по вулиці
АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.1212, 1213 ЦК України,
ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
73/100 житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
73/100 частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами по
вулиці АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко