Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/413/14-ц

Провадження №2/377/191/14

07 травня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі судді
Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О.,
з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Славутичі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

2 квітня 2014 року до суду
звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 з
вимогою розірвати шлюб, зареєстрований
26 лютого 2000 року у виконкомі Мньовської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області, Україна,
актовий запис № 1.

Позивач посилалася на різні погляди на
сімейне життя, права та обов'язки
подружжя, відсутність взаєморозуміння,
що призвело до напружених стосунків та
повного їх припинення.

У судовому засіданні позивач просила
розірвати шлюб, підтвердивши причини,
зазначені у позовній заяві та
неможливість його подальшого
збереження. У разі розірвання шлюбу
просила відновити дошлюбне прізвище
ОСОБА_1.

Відповідач позов визнав і також просив
розірвати шлюб, підтвердивши
неможливість його подальшого
збереження.

Вислухавши сторони та перевіривши
надані документи, з'ясувавши
відповідні правовідносини, суд дійшов
такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Встановлено, що згідно свідоцтва про
одруження, копія якого долучена до
справи, ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мньов Чернігівського
району Чернігівської області,
громадянин України і ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чернігові,
громадянка України, одружились 26
лютого 2000 року, про що в Книзі
реєстрації актів про одруження 26.02.2000 р.
зроблено запис за № 1. Прізвища після
одруження: чоловіка ОСОБА_2; дружини
ОСОБА_1. Місце реєстрації: виконком
Мньовської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області.

Подружжя має неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджено наданою копією свідоцтва
про народження.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55
Сімейного кодексу України дружина та
чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина
та чоловік відповідальні один перед
одним, перед іншими членами сім'ї за
свою поведінку в ній. Дружина та
чоловік зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.

Сторонами визнано, що нормальні
відносини між ними припинилися через
різні погляди на сімейне життя, права
та обов'язки подружжя, непорозуміння,
що призвело до напруження у стосунках
та припинення спільного проживання і
ведення спільного господарства та
фактичного розпаду сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За правилом ч. 2 ст.112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя своїми
правами не користується, свої обов'язки
не виконує, проживає роздільно,
спільного господарства не веде,
взаємовідносини, що склалися між
подружжям, не притаманні сім'ї і не
відповідають її інтересам. Можливості
примирення подружжя та відновлення
нормальних сімейних відносин немає.

За встановлених обставин справи суд
вважає, що позов необхідно
задовольнити і розірвати шлюб.

Згідно ст. 113 СК України відновити
дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати на суму 243 грн.
60 коп..

Керуючись ст. 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
зареєстрований 26 лютого 2000 року у
виконкомі Мньовської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу відновити
дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_1.

Стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд.
Апеляційні скарги на рішення можуть
бути подані протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А. С. Орел