У Х В А Л а

17 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів: Дербенцевої Т.П., Мостової
Г.І.,

Олійник А.С., Савченко
В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
подану через представника, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
договорами позики, укладеними у
вигляді розписок між ним та
відповідачами 10 липня 2007 року і 18 липня
2008 року.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
договору позики від 10 липня 2007 року
передав ОСОБА_3 10 000 доларів
США, які відповідач зобов'язався
повернути на першу вимогу з попереднім
повідомленням протягом двох тижнів і
сплатити проценти від суми позики із
розрахунку 2 % щомісячно. Вказав, що
відповідно до договору позики від 18
липня 2008 року він передав 60 000
доларів США ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які
зобов'язались повернути борг у вересні,
без зазначення конкретного числа
вересня місяця і року виконання
зобов'язання.

Посилаючись на те, що 13 серпня 2012 року
звернувся до відповідачів із вимогою
про повернення наданих їм у позику
грошових коштів, проте позичальники
вимогу не виконали і борг не повернули,
а тому просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 27 березня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 13 червня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_5 задоволено частково,
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 27 березня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог. Стягнуто
із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
заборгованість за розпискою від 10
липня 2007 року у розмірі 94 541 грн 76 коп.
Стягнуто із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 заборгованість за розпискою від
18 липня 2008 року у розмірі 480 013 грн 62 коп.
У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2013 року
відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі з
підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 листопада 2013
року відмовлено у допуску справи до
провадження Верховного суду України
справи з тих підстав, що ухвалами, які
заявниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 додані, як
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, справи були
направлені на новий розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 грудня 2013
року заявникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які
для прикладу неоднакового
застосування норм матеріального права
надавали постанови Вищого
господарського суду України від 26
лютого 2008 року, 15 липня 2008 року , 6
листопада 2008 року, 20 вересня 2011 року, 16
липня 2013 року та постанову Верховного
Суду України від 6 листопада 2013 року,
було відмовлено у задоволенні заяви
про поновлення строку на подання
повторної заяви про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвали від 16 липня 2013 року з
урахуванням наявності ухвали Вищого
спеціалізованого суду України від 4
листопада 2013 року про відмову у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України. Заява про перегляд сдового
рішення залишена без розгляду.

28 січня 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 через свого представника знов
подали заяву про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судами положень п. 5 ч. 2 ст. 261, ч. 2 ст. 530
ЦК України, що на погляд заявників
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права додано постанови
Вищого господарського суду України від
15 липня 2008 року, 26 лютого 2008 року,
20 вересня 2011 року, 16
липня 2013 року, а також постанови
від

11 листопада 2013 року та від 12 листопада
2013 року. Крім того, подано заяву про
поновлення строку.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Постанови від 15 липня 2008 року, 26 лютого
2008 року, 20 вересня 2011 року, 16 липня 2013
року Вищого господарського суду
України заявниками додавалися до
попередньої заяви про перегляд
судового рішення і ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від 16
грудня 2013 року відмовлено заявникам у
поновленні строку на подачу заяви про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду Ураїни з
розгляду цивільних і кримінальних
справ. Заява про перегляд судового
рішення залишена без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.359 ЦПК України
повторна заява може бути подана лише з
інших пдстав, а тому додані постанови
Вищого господарського суду України від
15 липня 2008 року, 26 лютого 2008 року, 20
вересня 2011 року, 16 липня 2013 року не
можуть бути прикладом неоднакового
застосування норм матеріального права.

Заявниками також як приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права подані постанови
Вищого господарського суду України від
11 та 12 листопада 2013 року.

Заява про перегляд подана 28 січня 2014
року, тобто, у 3-місячний строк після
їх прийняття, у відповідності до ч.1
ст.356, ч.5 ст.359 ЦПК України.

У справі, у якій Вищим господарським
судом України прийнято постанову від 11
листопада 2013 року, встановлено інші
фактичні обставини порівняно із
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 16 липня 2013 року, про
перегляд якої порушується питання,
правові висновки суду ґрунтуються на
договірних положеннях учасників
спірних правовідносин, а саме:
встановлено, що у договорі зазначена
конкретна дата, з якої буде проводитися
погашення позики - 1 серпня 2008 року (
число, місяць, рік).

Зі змісту іншої указаної для прикладу
постанови Вищого господарського суду
України від 12 листопада 2013 року
вбачається, що суд касаційної
інстанції переглядав справу про
тлумачення умов договору, а саме:
тлумачення поняття неустойки за
неправомірне користування кредитом.
Натомість предметом заявленого ОСОБА_5
позову є стягнення заборгованості за
договорами позики.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за заявою ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, поданої через представника,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.Кузнєцов

Судді:
Т.П.Дербенцева

Г.І.Мостова

А.С.Олійник

В.О.Савченко