Справа № 342/2060/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді:
Корюкіної М. П.,

секретаря:
Сьомкайло І.-М. І.,

з участю позивачки:
ОСОБА_1,

відповідача:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Городенка
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі у розмірі по 1500
гривень щомісяця, до досягнення
дитиною повноліття.

В позові вказала, що з 08.10.2001 року по
14.04.2010 року перебувала з ОСОБА_2 (23.03.2006
року через постійні поїздки в Чехію
взяв собі прізвище замість "ОСОБА_2", -
"ОСОБА_2", а ім'я замість "ОСОБА_2", -
"ОСОБА_2") у зареєстрованому шлюбі. Від
спільного проживання з відповідачем
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з нею та перебуває на її
утриманні. ОСОБА_2 участі у вихованні та
утриманні сина не бере та в даний час
проживає з іншою жінкою з якою дітей не
мають. Зазначає, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти в
такому розмірі, так як продовжує їздити
в Чехію на роботу і отримує там від 1500
до 2000 доларів. Вважає, що
підтвердженням того, що ОСОБА_2
перебуває у Чехії є його заява-згода
від 13.06.2013 року на виїзд сина у Польщу. В
даний час вона (ОСОБА_1) має на утриманні
трьох дітей. Саме це змусило її
звернутися до суду із заявою про
стягнення аліментів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.
Просить позов задовольнити та
стягувати з відповідача на утримання
сина по 1500 грн. щомісяця. Також просить
стягнути з відповідача 100 гривень
витрат на правову допомогу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні (та в
поданому запереченні від 30.12.2013 року на
позов) позовні вимоги не визнав.
Зазначив, що вимоги ОСОБА_1 є надуманими
і не відповідають дійсності. Вказав, що
коли проживав з позивачкою, то їздив в
Чехію на заробітки, проте такої суми, що
вказана в позові (від 1500 до 2000 доларів),
ніколи не заробляв. В даний час на
заробітки не їздить У 2010 році розірвав
шлюб з позивачкою. Після розірвання
шлюбу у ОСОБА_1 від іншого чоловіка
народилося ще двоє дітей. Щодо участі у
вихованні та утриманні сина, вказав, що
не відмовляється надавати матеріальну
допомогу, проте сума, яку просить
позивачка є надто великою.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи із
таких підстав: відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття. Повнолітні діти
зобов'язані піклуватися про своїх
непрацездатних батьків.

В судовому засіданні встановлено, що з
08.10.2001 року по 14.04.2010 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі
(копія повторного свідоцтва про шлюб
серія: НОМЕР_1 від 23.03.2006 року; копія
свідоцтва про розірвання шлюбу серія:
НОМЕР_2 від 14.04.2010 року, при матеріалах
справи).

23.03.2006 року ОСОБА_2 взяв собі прізвище
замість "ОСОБА_2", - "ОСОБА_2", а ім'я
замість "ОСОБА_2", - "ОСОБА_2" (копія
свідоцтва про зміну імені серія: НОМЕР_3
від 23.03.2006 року, при матеріалах справи).

Від спільного проживання в сторін
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копіями свідоцтва про
народження дитини серія: НОМЕР_4 від
07.12.2001 року, та серія: НОМЕР_5 від 23.03.2006
року, при матеріалах справи. ОСОБА_3
проживає разом з позивачкою та
перебуває на її утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як вбачається із позову, строни
проживають окремо, відповідач допомоги
на утримання сина не надає. У зв'язку з
цим позивачка змушена звернутися з
даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК Ураїни, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2
аліменти на сина в твердій грошовій
сумі у розмірі по 1500 грн., щомісячно. На
підтвердження платоспроможності
відповідача стверджує, що він
продовжує їздити в Чехію на роботу і
отримує там від 1500 до 2000 доларів (щодо
чого надала суду копію заяви-згоди
ОСОБА_2 від 13.06.2013 року на виїзд сина у
Польщу, при матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи обставини при визначенні
розміру аліментів, суд приходить до
переконання про відсутність
спроможності відповідача сплачувати
аліменти на сина в розмірі по 1500 грн.
щомісяця. Копія заяви-згоди ОСОБА_2 від
13.06.2013 року на виїзд сина у Польщу, сама
по собі, не являється джерелом з якого
можна було б зробити висновок про
постійне місце проживання чи праці та
розмір заробітної плати відповідача.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_2 слід
стягувати аліменти на дитину в твердій
грошовій сумі у розмірі по 600 грн.
щомісяця, від дня пред'явлення
позивачкою позову до досягнення
дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому суд вважає, що з відповідача слід
стягнути судовий збір, а також витрат
позивачки на правову допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 180, ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209,
212-215, 218, ч. 1 ст. 294, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі у розмірі по 600
(шістсот) гривень щомісяця.

Аліменти на дитину присудити з 11.12.2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, 229 грн. 40 коп. (двісті
двадцять дев'ять гривень сорок копійок)
судового збору до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 100
(сто) гривень витрат на правову
допомогу.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає обов'язковому негайному
виконанню в межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення
Городенківського районного суду може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.