28.03.2014 Справа № 756/1620/14-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________
Справа №2-756/1705/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді Диби
О.В.

За участю секретаря
Онищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
розумних витрат на похорони, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення
розумних витрат на похорони. Свій позов
обґрунтовує тим, що відповідач з 2004
року перебував у шлюбі з її матір'ю
ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, після
її смерті є її спадкоємцем та прийняв
спадщину. Позивач посилаючись на те, що
відповідач не приймав участі у
проведенні похорон хоча, як і вона є
спадкоємцем, просив стягнути з
відповідача кошти, які ним було
витрачено на проведення поховання.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, на адресу
суду надійшла від нього заява про
розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог та пояснив,
що позивач особистих коштів на
поховання матері не витрачав, а
витрачав кошти, що належали померлій та
їх позивач отримав після її смерті.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, допитавши свідка, повно та
всебічно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 17.06.2011
року була похована згідно довідки про
поховання померлого громадянина на
колумбарії Київського крематорію.

Після її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 26.04.2012 р.
спадкоємцями є позивач, відповідач,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях (а.с.15,16).

Позивач вважає, що відповідач повинен
відшкодувати йому розмір понесених ним
витрат на поховання матері в повному
обсязі, оскільки він жодної участі не
брав у похованні спадкодавця хоча і
прийняв спадщину від померлої дружини.

З такими вимогами позивача суд
повністю погодитися не може виходячи
із наступного.

Стаття 2 Закону України «Про поховання
та похоронну справу» визначає
поховання померлого як комплекс
заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість
при покладенні на спадкоємців
обов'язку щодо покриття витрат на
поховання спадкодавця, а саме: такі
витрати повинні бути розумними, що
стосується їхнього розміру та
необхідності здійснення.

Визначення поняття поховання
відповідно до закону до таких витрат
можна віднести ті, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення
поминального обіду, який проводиться
після поховання та витрати пов'язані з
проведенням поминального обіду на
сорок днів, не відносяться до витрат на
поховання, відшкодувати які
зобов'язані спадкоємці у відповідності
до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню
не підлягають, що є підставою для
відмови у задоволенні позову в частині
стягнення 6586 грн. витрат на проведення
поминального обіду та поминального
обіду на сорок днів.

Дана позиція узгоджується із позицією
яка викладена в рішенні Вищого
спеціалізованого суду України з питань
розгляду цивільних та кримінальних
справ в справі №6-1200св12 від 13.06.2012 року.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснив, що спадкодавець
віддавав значну частину своїх коштів
позивачу для її особистих потреб,
оскільки остання була його донькою.
Вказував, що відповідач цікавився
необхідністю в наданні матеріальної
підтримки на поховання, однак позивач
відмовився від неї.

Як на підставу для відмови в
задоволенні позовних вимог відповідач
вказував на те, що позивач поховав
спадкодавця не за власні кошти, а за
кошти, які належали саме спадкодавцю,
тому він не має права вимагати їх
відшкодування.

З таким твердженням відповідача суд
погодитися не може, оскільки дані
обставини не підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами і фактично
спростовані показами свідка про те, що
відповідач пропонував позивачу кошти
на поховання, що свідчить про його
розуміння необхідності несення таких
витрат.

Сам факт отримання від спадкодавця
коштів за його життя, не може свідчити
про їх використання саме на поховання,
оскільки вони могли бути витрачені і на
потреби померлого за його життя або на
інші потреби за його вказівкою.

Крім цього суд звертає увагу на те, що
кошти, які нараховувалися померлому за
його життя і не були ним отримані
повинні входити до спадкової маси та у
встановлені законом строки мають бути
виплачені спадкоємцям, які мають право
на їх отримання.

Таким чином, в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження посилання
відповідача про належність коштів, які
було ним витрачено на поховання
спадкодавця.

Також суд вважає за необхідне
відмітити, що позивач поніс витрати на
поховання спадкодавця в загальному
розмірі, окрім тих, які були зазначені
судом вище, 5300 грн. однак, дані витрати
жодним належним та допустимим доказом
позивачем не підтверджені, що
унеможливлює реальне з'ясування їх
розміру.

Отже, враховуючи відсутність у
позивача доказів на підтвердження
понесення ним витрат на поховання в
розмірі 5300 грн., суд приходить до
висновку про недоведеність позовних в
цій частині.

Що стосується вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача 1469 грн.
на кремацію тіла спадкодавця та витрат
в розмірі 1034,90 грн. на підпоховання урни
з прахом спадкодавця, то суд вважає за
можливе задовольнити такі вимоги
частково виходячи із наступного.

Як було встановлено судом та
зазначалося вище, спадкоємцями після
померлої ОСОБА_3 є чотири особи -
позивач, відповідач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
рівних долях.

Виходячи із приписів ст. 1232 ЦК України
нести витрати на поховання спадкодавця
повинні всі спадкоємці, в даному
випадку чотири особи, які прийняли
спадщину.

Таким чином, оскільки суд прийшов до
висновку про те, що до витрат на
поховання можна віднести лише
документально підтверджені витрати
позивача на кремацію тіла спадкодавця
та витрат на підпоховання урни з прахом
спадкодавця на загальну суму 2503,90 грн.,
то дані витрати підлягають розподілу
між всіма особами, які прийняли
спадщину, тому суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 625,98
грн. (2503,90/4)

Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача судовий збір у розмірі 229,40
грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.1232 ЦК України, ст.ст.3,4, 10,11, 57-60,209, 212-215
ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення розумних витрат на похорони -
задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 витрати на
поховання в розмірі 625 (шістсот
двадцять п'ять) грн. 98 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 229,40 грн.;

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В. Диба