У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 січня 2014
року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України
з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гвоздика П.О., Журавель В.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно отриманих коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Єланецького районного суду
Миколаївської області від 12 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 17 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Єланецького районного суду
Миколаївської області від 12 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 17 вересня 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 9000 грн., як набутих без
достатньої правової підстави. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати судові рішення та закрити
провадження у справі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
суд, з висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, обґрунтовано
виходив із того, що 9000 грн.,
отриманих ОСОБА_5 від позивача - набуті
останнім без достатньої правової
підстави, а тому підлягають поверненню
відповідачем ОСОБА_4 на підставі ст. 1212
ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судами норм
матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338
ЦПК України підстави для скасування
судових рішень.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Єланецького районного суду
Миколаївської області від 12
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області від
17 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик В.І. Журавель І.М.
Завгородня