Справа № 1327/2500/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Жураковського А.І.

при секретарі
Пилипів В.І., Шутовської
М.Б.,

Ганас К.В.

з участю позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представників відповідача
Горбачової Н.О., Пущик Н.А.,

Вандзьо О.Б.

третьої особи
ОСОБА_7

представників третіх осіб
ОСОБА_22,ОСОБА_23

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 особисто та в
інтересах ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ДП
«Львіввугілля», відділення виконавчої
дирекції ФССНВВ у м. Червонограді,
шахти «Бендюзька» з участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Львівській
області, Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України,
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області,
ОСОБА_7 про стягнення відшкодування
шкоди у зв'язку із смертю годувальника,
-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 особисто та в інтересах ОСОБА_10
та ОСОБА_11 звернулася в суд з позовом до
відповідачів про стягнення
відшкодування шкоди у зв'язку із смертю
годувальника.

В обґрунтування заявленого позову
покликається на те, що її чоловік
ОСОБА_12 працював на шахті
«Червоноградська» ДП «Львіввугілля».
7.09.1999 р. з ним стався нещасний випадок
та внаслідок отримання
черепно-мозкової травми, ІНФОРМАЦІЯ_5
він помер.

Вона неодноразово зверталась на шахту
«Бендюзька», підприємство з яким
чоловік перебував у трудових
відносинах та в інші органи за
призначенням та виплатою їй
відшкодування шкоди в зв'язку з смертю
годувальника, однак, виплати
безпідставно не були проведені.
Враховуючи те, що відшкодування шкоди
не було проведено вчасно, вважає за
доцільне стягнути також, інфляційні
витрати в зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань перед
нею.

Окрім того, просить встановити факт
перебування її та її дітей на утриманні
ОСОБА_12 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5
Заявлені вимоги мотивую тим, що
незважаючи на те, що її чоловік був
зареєстрований в будинку своїх батьків
в АДРЕСА_1, проте, з 1994 р. і по день
настання нещасного випадку він
проживав разом з нею та дітьми за
адресою по АДРЕСА_2. Заробітна плата
ОСОБА_12 була їх постійним та основним
джерелом засобів до існування,
оскільки вона не працювала так як
знаходилась у декретній відпустці.

З огляду на наведені обставини, просить
позов задовольнити та стягнути на її
користь відшкодування шкоди у зв'язку
із смертю годувальника з індексацією
заборгованих сум, а саме: одноразову
допомогу на сім'ю; одноразову допомогу
на 3-ох утриманців; заборгованість по
щомісячних виплатах відшкодування
шкоди які підлягали виплаті їй та дітям
в зв'язку з втратою годувальника.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, пояснила, що її
чоловік ОСОБА_12 працював на шахті
«Червоноградська» і 7.09.1999 року з ним
стався нещасний випадок на
виробництві. Дирекція шахти не
визнавала даний випадок, такий, що
пов'язаний із виробництвом і
відмовлялась скласти акт форми Н-1,
внаслідок чого, вона змушена була
оскаржувати дії шахти. Приписом
начальника територіального управління
Держнаглядохоронпраці у Львівській
області було зобов'язано керівництво
шахти скласти акт за формою Н-1. Після
складення вказаного акту, вона
неодноразово зверталась до директора
шахти ОСОБА_13 із заявами про взяття
акту на облік, нарахування та виплату
їй відшкодування шкоди в зв'язку з
втратою годувальника. Вказані заяви,
дирекція шахти залишила без
задоволення, покликаючись на
складність даного випадку. На її думку,
шахтою не було здійснено виплату
відшкодування шкоди, оскільки в акті
зазначено, що її чоловік перебував в
стані алкогольного сп'яніння, що не
відповідає дійсності так як згідно
аналізу крові на етанол від 8.09.1999 р., в
крові та сечі ОСОБА_12 алкоголю не
виявлено. Додала, що з приводу
нарахування їй відшкодування шкоди, в
зв'язку з відмовою, вона зверталась до
суду, однак, ухвалою Червоноградського
міського суду від 24.11.2003 р. заявлені
вимоги було залишено без розгляду.
Вважає, що шахта безпідставно
відмовила їй у відшкодуванні шкоди, а
тому, просить стягнути з відповідачів
відшкодування шкоди у вигляді
одноразової допомоги та щомісячних
виплат на неї та двох утриманців.

Обґрунтовуючи вимоги про встановлення
факту перебування на утриманні,
вказала, що вона разом із своїм
покійним чоловіком проживала за
адресою по АДРЕСА_2, однак, він був
зареєстрований за адресою проживання
його батьків в АДРЕСА_1. Основним
утриманцем в сім'ї був ОСОБА_12,
оскільки, він працював шахтарем та його
дохід був основним джерелом засобів їх
існування. Крім того, на час смерті
чоловіка, вона не працювала, а
перебувала у відпустці по догляду за
дитиною, сином ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення ним трьох річного віку.
Тому, вважає, що вона та її діти в
результаті нещасного випадку втратили
годувальника і за що повинні були
отримати відшкодування шкоди.

Пояснення позивачки підтримав і її
представник ОСОБА_3 Додав, що
позивачкою не пропущено строк позовної
давності, оскільки на дані
правовідносини такий не поширюється.
Що стосується відшкодування шкоди з
відповідачів, покладення обов'язку
відшкодування шкоди покладає на розсуд
суду. Однак, вважає, що нарахування та
виплату відшкодування шкоди не були
проведені з вини шахти
«Червоноградська», яка згодом була
перейменована у шахту «Бендюзька».
Згідно наказу Міністерства палива та
енергетики від 24.12.2002 року, ДП
«Львіввугілля» стало правонаступником
ДВАТ «Шахта «Червоноградська», а
відповідно і правонаступником всіх
обов'язків по виплаті відшкодування
шкоди у зв'язку з нещасним випадком на
виробництві, що стався з чоловіком
позивачки. У 2006 році з ДП
«Львіввугілля» як окремої юридичної
особи було виділено структурний
підрозділ шахту «Бендюзька», яка не
виключена з державного реєстру, однак,
фактично припинила свою господарську
діяльність і знаходиться в стадії
ліквідації. ДП «Шахта «Бендюзька»
являється правонаступником майнових
прав та обов'язків ДП «Львіввугілля»
пов'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу - шахти
«Бендюзька» лише згідно з розподільчим
балансом. Оскільки, із розподільчого
балансу не випливає обов'язок по
виплаті відшкодування шкоди у зв'язку
із смертю чоловіка позивачки так як на
шахті не було прийнято відповідного
рішення про нарахування та виплату
такого відшкодування, відповідно
обов'язок не міг бути переданий від ДП
«Львіввугілля» до ДП «Шахта
«Бендюзька», а тому, вважає, що саме ДП
«Львіввугілля» залишило за собою таке
зобов'язання.

Представник відповідача ДП
«Львівввугілля» в судовому засіданні
заперечила щодо задоволення позову.
Вважає, ДП «Львіввугілля» неналежним
відповідачем, оскільки нещасний
випадок, що стався з чоловіком
позивачки на шахті «Червоноградська» з
якою потерпілий перебував у трудових
відносинах. Згодом ДВАТ «Шахта
«Червоноградська» була перейменована
на «Шахту «Бендюзька»,яка у 2006 році,
згідно наказу Міністерства вугільної
промисловості України була створена як
окрема юридична особа та виділена із
складу ДП «Львівугілля» як
відокремлений підрозділ. Згідно
свідоцтва про державну реєстрацію від
2.03.2006 р., місцемзнаходженням шахти є с.
Бендюга Сокальського району. Відтак,
вважає, що відповідачем по справі
повинно бути ДП «Шахта «Бендюзька», яка
самостійно несе відповідальність за
свої боргові зобов'язання, а тому,
просить відмовити в позові в частині
заявлених вимог до ДП «Львіввугілля».

Представники відповідача відділення
виконавчої дирекції ФССНВВ у м.
Червоноград, в судовому засіданні
заперечили щодо задоволення позову.
Вказали, що нещасний випадок з ОСОБА_12
стався в неробочий час, а також,
потерпілий знаходився в стані
алкогольного сп'яніння, що встановлено
в акті Н-1, а відтак, вважають, що даний
випадок не пов'язаний з виробництвом.
Крім того, відповідно до листа ДП
«Львівввугілля» від 14.11.2012 р., даний
випадок не був взятий на облік, особова
справа ОСОБА_12 для продовження виплат у
зв'язку з ушкодженням здоров'я до них не
передавалась, страхові виплати не
здійснювались та не здійснюються на
даний час. А тому, не має підстав
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду у м. Червонограді
одноразової допомоги та щомісячних
відшкодувань шкоди у зв'язку з втратою
годувальника. Також, вважають, що
розрахунок відшкодування шкоди,
позивачкою здійснено у
невідповідності до діючого
законодавства та такий має
здійснюватись у відповідності до
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженого ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків. З огляду на
наведене, просять відмовити в позові, в
частині заявлених вимог до відділення
виконавчої дирекції Фонду у м.
Червонограді.

Представник відповідача шахти
«Бендюзька», в судове засідання не
з'явився. Поштові кореспонденції, які
скеровувались на адресу шахти
повернулись з відміткою про
відсутність такої в с. Бендюга
Сокальського району Львівської
області. Голова ліквідаційної комісії
ОСОБА_15 подав заяву, згідно якої вказав,
що він не може бути представником
шахти, оскільки, усунувся від виконання
обов'язків голови ліквідаційної
комісії ДП «Шахта «Бендюзька» про, що
подав відповідну заяву в Міністерство
вугільної промисловості України.

Представник третьої особи
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Львівській
області, в судовому засіданні пояснив,
що акт форми Н-1 від 29.12.2000 р. є законним
та виносився на підставі акта
спеціального розслідування нещасного
випадку, яке проводилось під
головуванням посадової особи тер
управління. Що стосується відсутності
підписів членів комісії у акті,
пояснив, що відповідно до Положення про
розслідування та облік нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на підприємствах, в установах і
організаціях, затвердженого
Постановою КМУ № 623 від 10.08.1993 р., яке
діяло на момент розслідування
нещасного випадку, акт за формою Н-1
на кожного потерпілого складається
відповідно до акта спеціального
розслідування і затверджується
власником протягом доби після
одержання ним цих документів. У цьому
разі в акті за формою Н-1 замість
підписів членів комісії підприємства
робиться запис: "Складено
відповідно до акта спеціального
розслідування"..

Представник третьої особи,
територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області, в
судовому засіданні пояснила, що
інспекція праці не проводить
нарахування відшкодування шкоди, а
тільки, вправі здійснювати перевірку
призначення та нарахування шкоди
відділенням виконавчої дирекції Фонду
та роботодавцем.

Третя особа, ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснила, що позивачка
являється її невісткою. Її син, ОСОБА_12
був зареєстрований в АДРЕСА_1, однак,
фактично проживав з дружиною та дітьми
в м. Червонограді. Вона також, разом з
позивачкою зверталась на шахту про
відшкодування шкоди після смерті сина,
однак, їй було відмовлено. Вважає, що
шкоду по втраті годувальника повинна
отримати дружина сина та його діти,
оскільки, його дохід був основним
джерелом їх існування, а тому, вважає,
позов обґрунтованим та просить такий
задовольнити.

Належним чином повідомлений,
представник третьої особи,
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, в судове
засідання не з'явився, заяв про розгляд
справи у його відсутності не подав.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснив, що він працює заступником
генерального директора ДП
«Львіввугілля» з охорони праці. З
листа Держохорони праці йому стало
відомо, що позивачці не виплачують
кошти у зв'язку із смертю чоловіка. Він
був членом експертної комісії по
нещасному випадку, що стався з ОСОБА_12
Чи був зареєстрований нещасний випадок
на підприємстві йому не відомо. Як
повідомили йому на шахті,
відшкодування не було виплачено,
оскільки ніхто із сім'ї загиблого не
звертався за виплатами.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що він працював директором
шахти «Червоноградська», яка згодом
була перейменована у шахту
«Бендюзька». Пригадує нещасний
випадок, що мав місце з чоловіком
позивачки. Вказав, що ОСОБА_12 вранці
знайшли водії автобуса в непритомному
стані. В медпункті шахти було
встановлено, що він перебував в стані
алкогольного сп'яніння, від нього
разило алкоголем. На час нещасного
випадку він не був на зміні, а приїхав
на шахту із села. Виплати по втраті
годувальника не призначались,
оскільки, особа перебувала в стані
алкогольного сп'яніння і даний випадок
не був страховий.

Згідно показів свідка ОСОБА_17 даних нею
в судовому засіданні, вбачається, що
вона являється кумою позивачки. ОСОБА_2
проживала разом із своїм чоловіком з
часу весілля і до дня його смерті, з
ними також проживали їх діти. Квартира
належала батькові позивачки, хто в ній
був зареєстрований їй не відомо. До
одруження ОСОБА_12 проживав у своїх
батьків в АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовуються вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи.

На підставі свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1 встановлено, що
ОСОБА_12 28.05.1994 р. уклав шлюб з ОСОБА_2

Від перебування в шлюбі в ОСОБА_12
та ОСОБА_2 народилось двоє дітей, дочка
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Як вбачається з свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4, ОСОБА_12 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці 26 років.

Відповідно до довідки виконкому
Розжалівської сільської ради
Радехівського району Львівської
області від 4.12.2012 р. № 162, ОСОБА_12 на день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 був зареєстрований
за адресою АДРЕСА_1.

Актом КП
«Червонограджитлокомунсервіс» від
13.12.2012 р. № 299, стверджується, що ОСОБА_2
проживала разом із своїм чоловіком
ОСОБА_12 за однією адресою по АДРЕСА_2, до
дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5

З довідки КП «Комінтех» від 11.03.2013
р. № 2841, встановлено, що на даний час, за
адресою по АДРЕСА_2, зареєстровані:
ОСОБА_2, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії шахти ДП
«Львіввугілля» № 391 від 5.04.2013 р.,
вбачається, що заробітна плата ОСОБА_12,
який працював на шахті № 2 «ВМ» на
підставі особових рахунків за 1998-1999
роки, складала 2574,84 грн. (а.с.35 Т.2)

Як вбачається з наказів шахти № 7
«Великомостівська» № 21-к від 2.04.1996 р.,
№ 49-к від 26.10.1998 р., № 46-к від 23.05.2001 р., №
60-к від 11.06.2002 р., № 82-к від 8.07.2003 р.,
ОСОБА_2 будучи вихователем дошкільного
закладу № 16, на момент смерті свого
чоловіка ОСОБА_12 та після його смерті
перебувала у декретній відпустці по
догляду за дітьми, а саме в періоди: з
12.02.1996 р. по 23.12.1998 р.; з 24.10.1998 р. по 18.05.2001
р.; з 19.05.2001 р. по 18.05.2002 р.; з 4.06.2002 р. по
18.05.2003 р.; з 24.05.2003 р. по 18.05.2004 р. (а.с. 55-59
Т.2)

Довідкою Ковельського медичного
коледжу від 14.05.2013 р. № 239/01-07,
стверджується, що ОСОБА_10, являється
студентом другого курсу денного
відділу сестринської спеціальності
Ковельського медичного коледжу та
закінчує навчання 30.06.2015 р

Судом встановлено, що на даний
час, ОСОБА_2 не працює та з 20.09.2012 р.
перебуває на обліку в
Червоноградському міському центрі
зайнятості, що вбачається з трудової
книжки виданої на ім'я останньої.

Згідно п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5
«Про судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» передбачено, що встановлення
факту перебування особи на утриманні
померлого має значення для одержання
спадщини, призначення пенсії або
відшкодування шкоди, якщо допомога, яка
надавалась, була для заявника
постійним і основним джерелом засобів
до існування. Одержання заявником
заробітку, пенсії, стипендії, інших
доходів не є підставою для відмови у
встановленні факту перебування на
утриманні, коли суд встановить, що
основним і постійним джерелом засобів
до існування була для заявника
допомога з боку особи, яка надавала
йому утримання.

З врахуванням наведеного суд
прийшов до висновку, що позивачка та її
діти дійсно перебували на утриманні
чоловіка та батька, оскільки
отримуваний ним дохід був основним
джерелом їх існування, а відтак слід
встановити зазначений факт.

Як вбачається з акту № 81 від 29.12.2000
р., форми Н-1, 7.09.1999 р. з підземним
гірничим робітником ОСОБА_12 на шахті
«Червоноградська» стався нещасний
випадок, а саме знаходячись в
приміщенні чистого одягу (гардеробній)
разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вони
розпивали спиртні напої, після чого
направились до виходу. ОСОБА_12
направився до сходів та тримаючи в
руках сумку вагою близько 8 кг,
спускаючись по сходах вниз втратив
рівновагу та впав, вдарившись головою
до елементів сходового відділення.
Через деякий час, ОСОБА_12 прийшов до
свідомості, ходив, розмовляв та йому не
потрібна була медична допомога.
Відмовившись їхати додому, останній
залишився та території шахти та на
наступний день водій
автонавантажувача проходивши біля
гаража виявив ОСОБА_12 без ознак
свідомості. При його огляді в
Червоноградській ЦМЛ, в нього було
виявлено черепно-мозкову травму голови
та ІНФОРМАЦІЯ_5 не приходячи до
свідомості ОСОБА_12 в лікарні помер.

Ухвалою судового засідання
Червоноградського міського суду
Львівської області від 24.11.2003 р.,
стверджується, що позивачка
оскаржувала дії ДВАТ «Шахти
«Червоноградська» щодо складеного
вищезазначеного акту № 81 про нещасний
випадок, що мав місце з її чоловіком,
однак, через неодноразову неявку
заявниці в судове засідання, справа
була залишена без розгляду.

Згідно рішення Галицького
районного суду м. Львова від 26.12.2000 р.,
ДВАТ «Шахта «Червоноградська», ЗУВХК
«Укрзахідвугілля», звертались із
скаргою про визнання припису
начальника Територіального управління
Держнаглядохоронпраці Львівської
області незаконним, та в задоволенні
такої було відмовлено.

При огляді в судовому засіданні,
матеріалів спеціального розслідування
нещасного випадку з смертельним
наслідком, що стався 7.09.1999 р. на шахті
«Червоноградська» з підземним
гірничим робітником ОСОБА_12,
встановлено що члени комісії
спеціального розслідування ОСОБА_13,
ОСОБА_20 та ОСОБА_21, виклали особисту
думку до акту спеціального
розслідування від 23.02.2000 року, згідно
якої вказали, що нещасний випадок, який
стався з ОСОБА_12 не зв'язаний з
виробництвом і немає підстав для
оформлення по цьому випадку акту по
формі Н-1. Даний випадок підлягає
оформленню актом по формі НТ, тобто
невиробнича травма.

Розслідування та облік нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на підприємствах, в установах і
організаціях, на час виникнення даних
спірних правовідносин регламентувався
Положенням, яке затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 10
серпня 1993 р. N 623, що втратила чинність на
підставі Постанови КМ N 1094 ( 1094-2001-п ) від
21.08.2001.

Так пункт 1 Положення передбачає,
що розслідуванню підлягають травми, у
тому числі отримані внаслідок
тілесних ушкоджень, заподіяних іншою
особою, гострі професійні
захворювання і гострі професійні
отруєння* та інші отруєння, теплові
удари, опіки, обмороження, утоплення,
ураження електричним струмом,
блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, ушкодження, отримані
внаслідок аварій, пожеж, стихійного
лиха (землетруси, зсуви, повені,
урагани та інші надзвичайні події),
контакту з тваринами, комахами та
іншими представниками фауни і флори
(далі - нещасні випадки), що призвели до
втрати працівником працездатності на
один робочий день чи більше або до
необхідності перевести потерпілого на
іншу (легшу роботу) терміном не менш як
на один робочий день, а також випадки
смерті на підприємстві.

Відповідно до п. 30 спеціальному
розслідуванню підлягають нещасні
випадки:

із смертельним наслідком.

Пунктом 35 згаданого Положення
передбачено, що спеціальне
розслідування нещасних випадків
проводиться протягом не більше 10
робочих днів. У разі необхідності
встановлений термін може бути
продовжений органом, який призначив
розслідування. За результатами
розслідування складається акт
спеціального розслідування за
встановленою формою (додаток 5), а
також оформляються інші матеріали… В
акті спеціального розслідування
нещасного випадку, який стався
внаслідок аварії, зазначається її
категорія та розмір заподіяної під час
цієї аварії матеріальної шкоди. В акті
спеціального розслідування комісія
дає оцінку діям державних і відомчих
органів нагляду та контролю за
безпечним веденням робіт на
підприємстві. Акт спеціального
розслідування підписується головою і
всіма членами комісії. Якщо член
комісії не згоден із змістом акта, він у
письмовій формі додає до акта свою
думку.Акт за формою Н-1 на кожного
потерпілого складається відповідно до
акта спеціального розслідування і
затверджується власником протягом
доби після одержання ним цих
документів. У цьому разі в акті за
формою Н-1 замість підписів членів
комісії підприємства робиться запис:
"Складено відповідно до акта
спеціального розслідування".

На підставі постанови про
закриття кримінальної справи від 14.02.2000
р., встановлено, що кримінальну справу,
порушену по факту отримання тілесних
ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_12
закрито за відсутністю події злочину
так як дані тілесні ушкодження
потерпілий отримав в результаті
нещасного випадку.

Правилами відшкодування
власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним
органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 23
червня 1993 р. N 472, які діяли на момент
нещасного випадку який стався із
ОСОБА_12, та втратили чинність на
підставі Постанови КМ N 807 (807-2001-п) від
11.07.2001, встановлено: п. 1. Власник
підприємства, установи і організації
(надалі - підприємство) або
уповноважений ним орган (надалі -
власник) несе матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків
(надалі - ушкодження здоров'я), а також
за моральну шкоду, заподіяну
потерпілому власником фізичного чи
психічного впливу небезпечних або
шкідливих умов праці. Власник
звільняється від відшкодування шкоди,
якщо доведе, що шкода заподіяна не з
його вини, а умови праці не є
причиною моральної шкоди. 2. Доказом
вини власника можуть бути: акт про
нещасний випадок на виробництві або
акт про професійне захворювання.

Відтак, оскільки акт про
нещасний випадок з ОСОБА_12 за формою Н-1
підприємством складався, однак не
взятий на облік, суд вважає, що
позивачка та її діти, які перебували на
його утриманні мають право на
відшкодування шкоди у зв'язку із
втратою годувальника, відповідно до
законодавства, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин та
діючого, що його змінило.

Пунктом 8 згаданих Правил
передбачалось, що у разі смерті
потерпілого право на відшкодування
шкоди (одержання частини втраченого
заробітку) мають особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася після
його смерті. ( Абзац перший пункту 8
із змінами, внесеними згідно з
Постановою КМ N 492 ( 492-94-п ) від 18.07.94 )

Такими особами є:

1) діти, які не досягли 18 років;
вихованці, учні, студенти, курсанти,
слухачі, стажисти - до закінчення
навчальних закладів, але не довше ніж
до досягнення ними 23 років;

2) жінки старші 55 років і чоловіки
старші 60 років;

3) інваліди на час інвалідності;

4) один із батьків або дружина
(чоловік) померлого чи інший член
сім'ї, якщо він не працює і доглядає
дітей, братів, сестер або онуків
померлого, які не досягли 8 років.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», у
випадку смерті потерпілого право на
отримання щомісячних страхових виплат
(пенсій у відповідності з підпунктом
«д» п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону) мають діти, які
не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років,
які не працюють, або старші за цей вік,
але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють.

З матеріалів справи встановлено,
що позивачка ОСОБА_2 неодноразово
зверталась із заявами до Голови
територіального комітету профспілки
вугільників, Генерального директора
ЗУВХК, начальника ТУ Держнаглядохорони
праці у Львівській області, директора
шахти «Червоноградська» з проханням
об'єктивного розслідування нещасного
випадку, що стався з її чоловіком та
складання акту форми Н-1 (а.с. 225-235 Т.1)

Також, позивачка зверталась із
письмовими заявами до директора шахти
«Бендюзька», про виплату одноразової
допомоги, а також, щомісячного
відшкодування шкоди у зв'язку з втратою
годувальника. (а.с.239 Т.1)

Як вбачається з повідомлення
директора ДВАТ шахти
«Червоноградська» від 7.05.2001 р. № 7/401,
акт по формі Н-1 про нещасний випадок з
смертельним наслідком з працівником
шахти «Червоноградська-Бендюзька»
ОСОБА_12, складено і взято на облік під №
81 від 29.12.2000 р.

Крім того, повідомленнями
директора шахти
«Червоноградська-Бендюзька» на ім'я
позивачки ОСОБА_2 від 23.05.2001 р., 6.06.2001 р.
встановлено, що останню було
повідомлено про необхідність подачі
відповідних документів з їх переліком,
по одержанні яких її заява буде
розглянута у законодавчо встановлений
термін. Однак повідомленням від 25.09.2001
р. ОСОБА_2 рекомендовано, у зв'язку із
складністю справи звернутись в міський
суд, який розгляне справу по суті.

Відтак суд приходить до
переконання, що саме з вини шахти,
позивачка та її діти не змогли
реалізувати своє право на отримання
відшкодування шкоди у зв'язку з смертю
годувальника.

Згідно довідки про середню
заробітну плату, виданої ДП
«Львіввугілля» (Т2 а.с. 167)
середньомісячний заробіток ОСОБА_12 за
три останні повні календарні місяці
перед настанням нещасного випадку
(14.09.1999р.), відповідно до п. 22 Правил, буде
становити 216,74 грн.:

- липень 1999 року - 232,99 грн.

- лютий 1999 року 199,03 грн.

- січень 1999 року - 218, 19 грн.

(650,21 : 3) = 216, 74 грн.

Відповідно до абзацу 5 п.10 «Правил…»
членам сім'ї померлого належиться
відшкодування в розмірі п'ятирічного
заробітку потерпілого на день його
смерті і однорічного заробітку
потерпілого на кожного утриманця.

Відтак одноразова допомога буде
складати:

- 216,74х60=13004,40 грн. - одноразова
допомога на сім'ю;

- 216,74х12х3 утриманця=7802,64 грн. -
одноразова допомога на трьох
утриманців.

На підставі абзацу 1 п. 19 «Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків» розмір
відшкодування шкоди у разі смерті
годувальника особам, які мають на це
право, визначається із
середньомісячного заробітку з
вирахуванням частки, яка припадала на
нього і працездатних осіб, які були на
його утриманні (216,74 : 4=54,19 грн.)

Відповідно до повідомлення ДП
«Львіввугілля», коефіцієнти зростання
тарифних ставок гірника підземного ІІІ
розряду на шахті «Бендюзька» за період
з 1.09.1999 р. по 1.04.2001 р. становили, з
вересня 1999 р. по лютий 2000 р. - 1,0; з
березня 2000 р. по березень 2001 р. - 1,473.

Згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» перерахування розміру
щомісячних страхових виплат
здійснюється відповідно до ст. 29
частини 2- зміни складу сім'ї померлого
у разі зростання у попередньому
календарному році середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки з 1 березня
наступного року.

18.05.2004 р. дружина загиблого відновила
трудові відносини з підприємством, що
стверджується наказом № 82-к від 8.07.2003 р.
(а.с.59 Т.2)

Розмір щомісячних страхових виплат з
18.05.2004 р. дітям становитиме: 129,67 х 4 :3=172,89
грн. (Перерахунок щомісячних страхових
виплат утриманцям у разі зміни складу
сім'ї).

Згідно п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№ 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» в рішенні суд
повинен навести точний розрахунок
присуджених сум для відшкодування
шкоди, зазначені строки їх виплати.

Суд не може прийняти до уваги
проведений позивачкою розрахунок
відшкодування шкоди оскільки такий
проведений невірно. Зокрема позивачкою
не вірно вирахувано розмір середньої
заробітної плати її чоловіка, що в
подальшому впливає на проведення
всього розрахунку. Так нею в супереч п.
22 Правил обраховано середню заробітну
плату з неповних відпрацьованих
місяців перед настанням нещасного
випадку.

Таким чином суд наводить розрахунок
щомісячних сум відшкодування шкоди на
утриманців який підлягає виплаті:

періодна 1 утриманцяна всіх
утриманцівпримітказ 14.09.99 по
30.09.9930,7192,13сер. зар. 216,74з 01.10.99 по
28.02.00270,95812,85 з 01.03.00 по 01.04.011037,663112,98коеф.
1,473всього за період з 14.09.99 по
01.04.011339,324017,96 квітень 200179,82239,46 травень
200179,82239,46 червень 200179,82239,46 липень
200179,82239,46 серпень 200179,82239,46 вересень
200179,82239,46 жовтень 200179,82239,46 листопад
200179,82239,46 грудень 200179,82239,46 всього за
квітень - грудень 2001 року718,382155,14 січень
200279,82239,46 лютий 200279,82239,46 березень
200295,23285,69коеф. 1,193квітень 200295,23285,69
травень 200295,23285,69 червень 200295,23285,69
липень 200295,23285,69 серпень 200295,23285,69
вересень 200295,23285,69 жовтень 200295,23285,69
листопад 200295,23285,69 грудень 200295,23285,69
всього за 2002 рік1111,943335,82 січень
200395,23285,69 лютий 200395,23285,69 березень
2003112,56337,68коеф. 1,182квітень 2003112,56337,68
травень 2003112,56337,68 червень 2003112,56337,68
липень 2003112,56337,68 серпень 2003112,56337,68
вересень 2003112,56337,68 жовтень 2003112,56337,68
листопад 2003112,56337,68 грудень 2003112,56337,68
всього за 2003 рік1316,063948,18 січень
2004112,56337,68 лютий 2004112,56337,68 березень
2004129,67389,01коеф. 1,152квітень 2004129,67389,01
травень 2004149,17369,44з 18.05.04 - 2
утриманцячервень 2004172,89345,78 липень
2004172,89345,78 серпень 2004172,89345,78 вересень
2004172,89345,78 жовтень 2004172,89345,78 листопад
2004172,89345,78 грудень 2004172,89345,78 всього за
2004 рік1843,864243,28 січень 2005172,89345,78 лютий
2005172,89345,78 березень 2005214,04428,08коеф.
1,238квітень 2005214,04428,08 травень 2005214,04428,08
червень 2005214,04428,08 липень 2005214,04428,08
серпень 2005214,04428,08 вересень 2005214,04428,08
жовтень 2005214,04428,08 листопад 2005214,04428,08
грудень 2005214,04428,08 всього за 2005
рік2486,184972,36 січень 2006214,04428,08 лютий
2006214,04428,08 березень 2006257,49514,98коеф.
1,203квітень 2006257,49514,98 травень 2006257,49514,98
червень 2006257,49514,98 липень 2006257,49514,98
серпень 2006257,49514,98 вересень 2006257,49514,98
жовтень 2006257,49514,98 листопад 2006257,49514,98
грудень 2006257,49514,98 всього за 2006
рік3002,986005,96 січень 2007257,49514,98 лютий
2007257,49514,98 березень 2007304,61609,22коеф.
1,183квітень 2007304,61609,22 травень 2007304,61609,22
червень 2007304,61609,22 липень 2007304,61609,22
серпень 2007304,61609,22 вересень 2007304,61609,22
жовтень 2007304,61609,22 листопад 2007304,61609,22
грудень 2007304,61609,22 всього за 2007
рік3561,087122,16 січень 2008304,61609,22 лютий
2008304,61609,22 березень 2008342,69685,38коеф.
1,125квітень 2008342,69685,38 травень 2008342,69685,38
червень 2008342,69685,38 липень 2008342,69685,38
серпень 2008342,69685,38 вересень 2008342,69685,38
жовтень 2008342,69685,38 листопад 2008342,69685,38
грудень 2008342,69685,38 всього за 2008
рік4036,128072,24 січень 2009342,69685,38 лютий
2009342,69685,38 березень 2009364,28728,56коеф.
1,063квітень 2009364,28728,56 травень 2009364,28728,56
червень 2009364,28728,56 липень 2009364,28728,56
серпень 2009364,28728,56 вересень 2009364,28728,56
жовтень 2009364,28728,56 листопад 2009364,28728,56
грудень 2009364,28728,56 всього за 2009
рік4328,188656,36 січень 2010364,28728,56 лютий
2010364,28728,56 березень 2010364,28728,56коеф.
1квітень 2010364,28728,56 травень 2010364,28728,56
червень 2010364,28728,56 липень 2010364,28728,56
серпень 2010364,28728,56 вересень 2010364,28728,56
жовтень 2010364,28728,56 листопад 2010364,28728,56
грудень 2010364,28728,56 всього за 2010
рік4371,368742,72 січень 2011364,28728,56 лютий
2011364,28728,56 березень 2011401,44802,88коеф.
1,102квітень 2011401,44802,88 травень 2011401,44802,88
червень 2011401,44802,88 липень 2011401,44802,88
серпень 2011401,44802,88 вересень 2011401,44802,88
жовтень 2011401,44802,88 листопад 2011401,44802,88
грудень 2011401,44802,88 всього за 2011
рік4742,969485,92 січень 2012401,44802,88 лютий
2012401,44802,88 березень 2012601,201202,4Постанова
№15квітень 2012601,201202,4 травень 2012601,201202,4
червень 2012601,201202,4 липень 2012601,201202,4
серпень 2012601,201202,4 вересень
2012746,101492,2Постанова №15жовтень 2012746,101492,2
листопад 2012746,101492,2 грудень 2012746,101492,2
всього за 2012 рік7394,4814788,96 січень
2013746,101492,2 лютий 2013746,101492,2 березень
2013857,271714,54коеф. 1,149квітень 2013857,271714,54
травень 2013857,271714,54 червень 2013857,271714,54
липень 2013857,271714,54 серпень 2013857,271714,54
вересень 2013857,271714,54 жовтень 2013857,271714,54
листопад 2013857,271714,54 грудень 2013857,271714,54
всього за 2013 рік10064,9020129,80 січень
2014857,271714,54 лютий 2014857,271714,54 всього за 2014
рік1714,543429,08 Загальна сума52032,34109105,94

Відповідно до Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,які
спричинили втрату працездатності» ст.7
п.2 абзац 2 потерпілі, документи яких не
передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України продовжують
отримувати належні їм виплати від
свого роботодавця.

Згідно з п.2 ст.7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
фонд сплачує страхові виплати та
надає соціальні послуги працівникам
(членам їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 1 квітня 2001 року, з
того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування України.

Наказом МВП України від 2.02.2001 р. № 50
«Про перейменування ДХК
«Укрзахідвугілля» та ДВАТ (шахт), що
входять до його складу ДХК
«Укрзахідвугілля» перейменовано на ВТ
ДХК «Львівввугілля», ДВАТ «Шахта
«Червоноградська» - на «Шахта
«Бендюзька».

Відповідно до наказу № 30 від
19.01.2006 р. Міністерства вугільної
промисловості України, було створено
окрему юридичну особу ДП «Шахта
«Бендюзька» шляхом виділення зі складу
ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта
«Бендюзька».

Наказом № 305 від 29.05.2006 р. Міністерства
вугільної промисловості України, Про
утворення ліквідаційної комісії та
здійснення заходів з ліквідації ДП
«Шахта «Бендюзька», припинено
діяльність ДП «Шахти «Бендюзька»
шляхом його ліквідації з урахуванням
особливостей, установлених чинним
законодавством та створено комісію з
ліквідації.

Згідно наказу № 240 від 9.06.2008 р.
Міністерства вугільної промисловості,
Про внесення змін до наказу
Мінвуглепрому від 29.05.2006 р. № 305,
враховуючи звернення ДП «Шахти
«Бендюзька», головою ліквідаційної
комісії призначено ОСОБА_15

На підставі витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 425295,
встановлено, що ДП «Шахта «Бендюзька» є
юридичною особою з місцем знаходження -
с. Бендюга Сокальського району
Львівської області. Дата державної
реєстрації - 2.03.2006 р. Юридична особа
знаходиться в стадії припинення
підприємницької діяльності.
Керівником ліквідаційної комісії є
ОСОБА_15 На даний час, діяльність
підприємства не припинена.

Суд не може погодитись із твердженнями
представника позивача щодо
відповідальності ДП «Львіввугілля»,
так як згідно наведеного вище наказу
Міністерства вугільної промисловості
України від 19.01.2006 року було створено
окрему юридичну особу ДП «Шахта
«Бендюзька» шляхом виділення зі складу
ДП «Львіввугілля» відокремленого
підрозділу «Шахта «Бендюзька». Згідно
п. 6 даного наказу, створене ДП «Шахта
«Бендюзька» є правонаступником
майнових прав та обов'язків ДП
«Львіввугілля», пов'язаних із
діяльністю його відокремленого
підрозділу «Шахта «Бендюзька», згідно
з розподільчим балансом. Обов'язок по
виплаті відшкодування шкоди позивачці
та її дітям не міг бути переданий та
прописаний в розподільчому балансі, ДП
шахті «Бендюзька» від ДП
«Львіввугілля», оскільки шахтою, як
структурним підрозділом ДП не був
взятий на облік нещасний випадок, не
було проведено нарахування та виплата
відшкодування шкоди, а отже
зобов'язання перед позивачкою ОСОБА_2
не існували на момент складання
розподільчого балансу. Виходячи із
змісту даного наказу ДП «Шахта
«Бендюзька» стала правонаступником
всіх майнових прав та обов'язків ДП
«Львіввугілля», пов'язаних із
діяльністю його відокремленого
підрозділу «Шахта «Бендюзька». Крім
того, шахта «Червоноградська», що на
даний час «Бендюзька» була окремою
юридичною особою як на момент настання
нещасного випадку так і на даний час.

Оскільки, страховий випадок не був
взятий на облік, роботодавцем не
призначено нарахування та виплату
відшкодування шкоди, справа не була
передана у відділення виконавчої
дирекції Фонду з 1.04.2001 року, а тому, суд
покладає обов'язок виплати
відшкодування шкоди на роботодавця -
шахту «Бендюзька», яка є юридичною
особою.

Що стосується доводів
відповідачів про сплив строку позовної
давності, то такі на думку суду є
необґрунтованими, оскільки відповідно
до п.43 «Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків», якщо потерпілому
або особам, які мають право на
відшкодування шкоди, з вини власника
своєчасно не визначено або не
виплачено суми відшкодування шкоди, то
ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін
на споживчі товари та послуги.

Аналогічне положення закріплене і в ст.
30 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Крім того, згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№ 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» з подальшими
змінами і доповненнями, якщо
потерпілому або особам, які мають
право на одержання страхових виплат, з
вини Фонду своєчасно не визначено чи
не виплачено суму страхової виплати,
вона виплачується без обмеження
будь-яким строком і підлягає
коригуванню у зв'язку зі зростанням
цін на споживчі товари й послуги у
порядку встановленому ст. 34 Закону
України "Про оплату праці".

Що стосується вимог позивачки про
зобов'язання відповідача в подальшому
проводити виплати відшкодування шкоди
на дітей, на думку суду такі є
передчасними. Виплата відшкодування
шкоди Фондом можлива після звернення
позивачки чи підприємства до Фонду з
відповідними документи, що передбачено
п.2 ст.7 Закону України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60,88, 209, 212, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт перебування
ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на утриманні
чоловіка та батька - ОСОБА_12 на час його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути із Державного
підприємства «Шахти «Бендюзька» в
користь ОСОБА_2 20807 (двадцять тисяч
вісімсот сім) гривень 04 копійки
одноразової допомоги на сім'ю та
утриманців у зв'язку із втратою
годувальника.

Стягнути із Державного підприємства
«Шахти «Бендюзька» в користь ОСОБА_2
109105 (сто дев'ять тисяч сто п'ять) гривень
94 копійки заборгованості по щомісячних
платежах відшкодування шкоди в період
з 14.09.1999 року до березня 2014 року.

Стягнути із Державного підприємства
«Шахти «Бендюзька» 1299 ( одну тисячу
двісті дев'яносто дев'ять) гривень 13
копійок - судового збору в дохід
держави (одержувач - УДКСУ у м.
Червонограді, код ЄДРПОУ - 37983843, банк
одержувача -ГУДК у Львівській обл., МФО-
825014, рахунок № 0019, код платежу
-22030001).

В решті вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом 10 - ти днів
з дня його проголошення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
А. І. Жураковський