Ухвала іменем україни 26 березня 2014
року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Писаної Т.О.,
суддів:Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
удаваним договору дарування, визнання
дійсним договору купівлі-продажу
будинку, визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, поділ
майна, що є спільною сумісною
власністю, за касаційною скаргою
ОСОБА_10 на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просила: визнати удаваним договір
дарування житлового будинку по АДРЕСА_1
від 08 липня 1998 року, укладений між
ОСОБА_7 та ОСОБА_8; визнати дійсним
договір купівлі-продажу
вищезазначеного будинку з надвірними
спорудами; визнати спільною сумісною
власністю подружжя будинок по АДРЕСА_1,
автомобіль ВАЗ-2110, державний номерний
знак НОМЕР_1, вартістю

30 тис. грн, комп'ютер вартістю 7 тис. грн,
супутникову антену −? 1800 грн, набір
меблів для кухні −? 1500 грн, набір меблів
для спальної кімнати вартістю 1 тис.
грн; визнати за нею право власності на Ѕ
частки в праві спільної сумісної
власності на вказане майно; у порядку
поділу майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя, присудити ОСОБА_7
автомобіль ВАЗ-2110, державний номерний
знак НОМЕР_1, комп'ютер, супутникову
антену, набір меблів для кухні, набір
меблів для спальної кімнати; присудити
позивачу компенсацію її частки у праві
спільної сумісної власності на вказане
майно у розмірі 20 150 грн.

Рішенням Апостолівського районного
суду Дніпропетровської області від 22
грудня 2011 року позов задоволено
частково.

Визнано удаваним договір дарування
житлового будинку по АДРЕСА_1,
укладений 08 липня 1998 року між ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Визнано спільною сумісною власністю
подружжя будинок по АДРЕСА_1 та
автомобіль ВАЗ-2110.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ
частини в праві спільної сумісної
власності на житловий будинок та
автомобіль.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_10 оскаржив зазначене рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку.

Ухвалою судді апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року ОСОБА_10 відмовлено у
відкритті апеляційного провадження на
підставі п. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у
зв'язку з неповажністю причин пропуску
строку на апеляційне оскарження
рішення суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_10 просить
скасувати оскаржувану ухвалу
апеляційного суду, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження, апеляційний суд виходив
із того, що причини, з яких ОСОБА_10
просив поновити йому строк на
апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції, є неповажними та
необґрунтованими, інших доказів
поважності причин пропуску строку на
апеляційне оскарження заявником не
надано.

З таким висновком апеляційного суду
погодитися не можна з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, у
липні 2013 року ОСОБА_10 звернувся до суду
з апеляційною скаргою на рішення
Апостолівського районного суду від 22
грудня 2011 року у справі, стороною якої
він не був та участі не брав (а.с. 203).

Крім того, ОСОБА_10 разом з апеляційною
скаргою подав клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду першої
інстанції, посилаючись на те, що він не
брав участі у справі, а тому копію
оскаржуваного рішення не отримував
(а.с. 206).

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження, апеляційний суд на
зазначене уваги не звернув, не
перевірив, чи відноситься ОСОБА_10 до
кола осіб, які згідно зі ст. 292 ЦПК
України мають право апеляційного
оскарження рішення суду першої
інстанції, а також не перевірив, чи було
оскаржуваним рішенням встановлено,
змінено чи припинено права і обов'язки
заявника.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, ст. 13 ЦПК України однією із
основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд у
порушення вимог закону, не вирішуючи
питання про права і обов'язки заявника,
доводів ОСОБА_10 щодо поважності причин
пропуску строку на апеляційне
оскарження належним чином не
перевірив, позбавивши останнього права
на апеляційне оскарження рішення суду.

Ураховуючи наведене, ухвала
апеляційного суду відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає
скасуванню з передачею справи до
апеляційного суду для вирішення
питання про прийняття та розгляд
поданої ОСОБА_10 апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
вересня 2013 року скасувати, справу
передати до апеляційного суду для
вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана Судді:
А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Г.В. Юровська