Справа № 468/320/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.03.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Муругова В.В., при
секретарі - Фельчину Р.Р., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Баштанка справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення з відповідача боргу за
договором позики. На обґрунтування
вимог позивач в заяві та в судовому
засіданні зазначила, що 12 серпня 2012
року між нею та ОСОБА_2 був укладений
договір позики на суму 20000 гривень. На
підтвердження умов договору та факту
отримання грошової суми ОСОБА_2
власноручно написала розписку.
Вказаним договором позики було
обумовлене зобов'язання ОСОБА_2
повернути суму позики до 28.02.2013 року. В
січні 2013 року відповідач повернув
позивачу частину боргу в сумі 3200 грн.,
однак решту грошей в сумі 16800 грн. в
зазначений термін відповідач,
незважаючи на неодноразові вимоги
позивача, в добровільному порядку не
повернув. Внаслідок чого,
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором позики від
12.08.2012 року становить 16800 гривень.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з відповідача суму
заборгованості.

Від позивача надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності та
підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду двічі не
з'явився, про час слухання справи
повідомлявся вчасно та належним чином
рекомендованим листом з
рекомендованим повідомленням (до суду
повернулось рекомендоване
відправлення з відміткою, що
відповідач за зареєстрованим у
встановленому законом місці свого
проживання відсутній, тому він
відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України
вважається таким, що належним чином
повідомлений). До суду не надійшло
заперечень проти позову.

З огляду на те, що в матеріалах справи є
достатньо даних про права та обов'язки
сторін, та сторони вважаються такими,
що належним чином повідомлені, суд
ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали
(розписку ОСОБА_2 від 12.08.2008 року про
отримання грошових коштів, копії
претензій позивача від 09.09.2013 року,
11.03.2013 року та 08.01.2013 року; копії
фіскальних чеків), суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявлених вимог і можливість
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 12
серпня 2012 року між ОСОБА_1
(позикодавцем) та ОСОБА_2
(позичальником) був укладений договір
позики на суму 20000 гривень. На
підтвердження умов договору та факту
отримання грошової суми ОСОБА_2
власноручно написав розписку. Вказаним
договором позики було обумовлене
зобов'язання ОСОБА_2 повернути суму
позики до 28.02.2013 року. В січні 2013 року
відповідач повернув позивачу частину
боргу в сумі 3200 грн., однак решту грошей
в сумі 16800 грн. в зазначений термін
відповідач, незважаючи на неодноразові
вимоги позивача, в добровільному
порядку не повернув. Внаслідок чого,
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором позики від
12.08.2012 року становить 16800 гривень.

Зазначені правовідносини
врегульовані ст.ст. 1046; 1047; 1049 ЦК
України, із змісту яких слідує, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику (гроші
кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій
самій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані
йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Договір позики укладається в письмовій
формі. На підтвердження укладення
договору позики може бути представлена
розписка позичальника.

Таким чином, діями відповідача були
порушені встановлені законодавством
правила виконання цивільно-правових
угод і права позивача на отримання
виконання зобов'язання за договором
позики, що є підставою для задоволення
позову - стягнення на користь позивача
суми боргу, що становить 16800 гривень за
договором позики від 12.08.2012 року,
укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вищенаведене є підставою для
задоволення позовних вимог.

З відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати,
пов'язані з оплатою судового збору,
оскільки відповідач є стороною, котра
при виконанні зобов'язань діяла
недобросовісно.

Що стосується заявленого в тексті
позову клопотання позивача про вжиття
заходів для забезпечення виконання
рішення суду в порядку ст. 217 ЦПК
України шляхом накладення арешту на
майно відповідача та його дружини, то
суд вважає, що відсутні підстави для
вжиття таких заходів при постановленні
судового рішення, оскільки, по-перше,
матеріали справи не містять
індивідуальних ознак та характеристик
такого майна та відомостей про
належність майна на праві власності
відповідачу, по-друге, позивачем не
наведено фактичних даних, які б давали
підстави вважати, що невжиття таких
заходів на стадії ухвалення судового
рішення унеможливить подальше
виконання вказаного рішення.

На підставі викладеного, ст.ст. 1046; 1047;1049
ЦК України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214;
215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 16800 (шістнадцять тисяч
вісімсот) гривень боргу за договором
позики від 12.08.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 сплачений нею при
зверненні до суду судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачем апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана апеляційному
суду Миколаївської області через
Баштанський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя