Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/681/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 19 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для подачі заяви
про прийняття спадщини.

У позові зазначалось, що після смерті
двоюрідного брата позивача ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась
спадщина, до складу якої входять
об'єкти нерухомості, земельні ділянки
та інше майно, що знаходиться в
Новомиколаївському районі. Конкретний
перелік спадкового майна позивачу не
відомий.

Заповіту спадкодавець не залишив, тому
спадкування здійснюється за законом.
Позивач є спадкоємцем п'ятої черги,
спадкоємців першої-четвертої черги
немає. Окрім позивача ще є спадкоємці
п'ятої черги, які вже звернулися до
нотаріуса з відповідними заявами. Про
смерть брата позивач дізнався з
повідомлення приватного нотаріуса, яке
він отримав 02.11.2013 року.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визначити йому
додатковий строк для подачі заяви про
прийняття спадщини - три місяці.

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 19 грудня
2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1222,
ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право на
спадщину виникає в день відкриття
спадщини, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України
за позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_5, двоюрідний брат
позивача. Після його смерті відкрилась
спадщина, до складу якої входять
об'єкти нерухомості, земельні ділянки
та інше майно, що знаходиться в
Новомиколаївському районі.

Заповіту спадкодавець не залишив, тому
спадкування здійснюється за законом.
Позивач є спадкоємцем п'ятої черги,
спадкоємців першої-четвертої черги
немає.

Із копії спадкової справи вбачається,
що відповідачка ОСОБА_4 у встановлений
законом шестимісячний строк
звернулася до приватного нотаріуса
Новомиколаївського нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_6 із
заявою про прийняття спадщини після
смерті двоюрідного брата ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В цій заяві вона зазначила інших
спадкоємців п'ятої черги, в тому числі і
позивача.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не довів, що
встановлений законом шестимісячний
строк на подання заяви про прийняття
спадщини він пропустив з поважних
причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 20 травня 2008 року № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування" судам роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» судом
не можуть бути визнані поважними такі
причини пропуску строку для подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Суд, вирішуючи питання поважності
причин пропуску зазначеного строку
можуть визнавати поважними: тривалу
хворобу, перебування спадкоємця
тривалий час за межами України,
відбування покарання в місцях
позбавлення волі, перебування на
строковій військовій службі в Збройних
Силах України тощо.

Відповідачка ОСОБА_4 суду апеляційної
інстанції пояснила, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 вона телефоном
повідомила позивача та інших
спадкоємців про смерть брата, але ніхто
на похорони не приїхав і заяву про
прийняття спадщини до нотаріуса не
надіслали.

Отже, відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції правильно
виходив із вказаних вище норм
матеріального права, врахував, що право
на спадщину належить спадкоємцеві з
моменту її відкриття, закон зобов'язує
спадкоємця, який постійно не проживав
із спадкодавцем, у шестимісячний строк
подати нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України
можуть бути застосовані, якщо у
спадкоємця були перешкоди для подання
такої заяви та ці обставини визнані
судом поважними та обґрунтовано
вважав, що позивачем не надано доказів
того, що є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

З огляду на викладене, рішення
суду відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 19 грудня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: