Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року Юр»ївський районний
суд Дніпропетровської області у
складі головуючого судді Маренич
С.О. , при секретарі Літвіченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Чаплинської сільської
ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області, треті
особи по справі - Реєстраційна
служба Юр»ївського районного
управління юстиції
Дніпропетровської області,
Юр»ївська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області,
відділ Держземагентства у
Юр»ївському районі
Дніпропетровської області,

про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання за
ним права власності на спадкове
майно у вигляді земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 7, 863 га, розташованої на
території Чаплинської сільської
ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області, в
порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказував на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його рідний
дядько ОСОБА_3, якому за життя ,
відповідно до Державного акту на
право приватної власності на землю
серії 1-ДП № 060047, належала
земельна ділянка, площею 7, 863 га,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Чаплинської
сільської ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області.

На момент своєї смерті
спадкодавець ОСОБА_3 постійно мешкав
зі своїм рідним братом та
батьком позивача ОСОБА_2 за
адресою - АДРЕСА_1, при цьому
зазначене домоволодіння належало
ОСОБА_2.

Оскільки інших спадкоємців після
смерті ОСОБА_3, окрім його рідного
брата ОСОБА_2, не було, то батько
позивача ОСОБА_2 фактично прийняв
спадщину після смерті свого брата
ОСОБА_3 у вигляді належної
останньому земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
так як на момент смерті
спадкодавця проживав разом з
останнім, однак за життя не
оформив свідоцтво про право на
спадщину.

Батько позивача ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3

Після смерті батька позивач, з
метою оформлення спадкових прав,
звернувся до Юр»ївської державної
нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини,
однак, позивачеві було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на майно
померлого ОСОБА_2, у зв'язку з
відсутністю в останнього
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку для ведення
сільськогосподарського виробництва.

Оскільки за життя батько позивача
ОСОБА_2 не оформив у встановленому
законом порядку право власності на
земельну ділянку, яку фактично
прийняв у спадщину після смерті
свого брата ОСОБА_3, позивач
позбавлений в даний час можливості
реалізувати свої спадкові права
після смерті батька.

В зв»язку з викладеним,
посилаючись на ст. ст. 5, 14, 328, 392 ЦК
України, ст. 1, 3, 4, 5, 110, 118, 119, 122, 213-215
ЦПК України позивач просив
встановити факт прийняття
спадщини його батьком ОСОБА_2
після смерті свого брата ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, площею 7,863 га,
розташованої на території
Чаплинської сільської ради
Юр»ївського району
Дніпропетровської області, яка
належала померлому ОСОБА_3 на
підставі Державного акта на право
приватної власності на землю, серії
1-ДП № 060047, визнавши за ним право
власності на вказану земельну
ділянку, в порядку спадкування за
законом після смерті батька
ОСОБА_2, померлого 02.01.2013 року,
залишивши судові витрати по справі
за позивачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
та представник останнього ОСОБА_4 .
не з»явилися, при цьому від
представника позивача ОСОБА_4
надійшла заява про розгляд даної
справи за його відсутності та
відсутності позивача із
зазначенням про підтримання
позовних вимог у повному обсязі (ас.
22, 86 ).

Відповідач по справі Чаплинська
сільська рада Юр»ївського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з»явилися, надали суду
заяву про розгляд справи в їх
відсутності, позовні вимоги визнали
повністю (ас. 39, 54, 68).

Третя особа по справі на стороні
відповідача без самостійних вимог
реєстраційна служба Юр»ївського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з»явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
про час та місце розгляду справи
сповіщені належним чином (ас.79).

Третя особа по справі на стороні
відповідача без самостійних вимог
Юр»ївська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області в
судове засідання не з»явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
про час та місце розгляду справи
сповіщені належним чином (ас.80).

Третя особа по справі на стороні
відповідача без самостійних вимог
відділ Держземагенства в
Юр»ївському районі Дніпропетровської
області, що були залучені до участі
в справі на підставі ухвали суду від
06.02.2014 року (ас. 45, 46), в судове
засідання не з»явилися, при цьому
від представника останніх Антонової
Н.М. надійшла заява про розгляд
справи в її відсутності, із
зазначенням про відсутність
заперечень щодо заявлених вимог (ас.
71, 84).

Суд знаходить можливим розглянути
дану справу у відсутності не
з»явившихся сторін по справі, на
підставі наявних у ній письмових
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, при цьому
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України
не здійснює фіксування судового
засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали
справи, оцінивши зібрані докази в
їх сукупності, суд приходить до
наступного:

- згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 14. 09. 2002 року (ас.9),
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до копії Державного акта
на право приватної власності на
землю серії 11-ДП № 060047 від 25
квітня 2002 року померлому ОСОБА_3 за
життя на праві власності належала
земельна ділянка, площею 7,863 га, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території Чаплинської
сільської ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області.

Відповідно до довідки Чаплинської
сільської ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області № 214 від
12.03.2014 року (ас.85), згідно даних
домової книги ОСОБА_3 з 14.01.1981 року
і до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
був зареєстрованим та проживав за
адресою - АДРЕСА_1, при цьому вказане
домоволодіння в якому проживав
ОСОБА_3 належало, згідно по
господарського обліку за № 0081-1,
ОСОБА_2, який доводився рідним
братом померлому ОСОБА_3, про що
свідчать копії свідоцтва про
народження ОСОБА_3 (ас.8) та ОСОБА_2
(ас.12). Окрім того, в даному
домоволодінні, разом з ОСОБА_3, з 13
жовтня 1980 року та до дня своєї
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, був
зареєстрованим та проживав ОСОБА_2.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджений в
судовому засіданні копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2 від 04.01.2013
року, згідно якого ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (ас.13).

Відтак, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що брати
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом в
домоволодінні АДРЕСА_1
Дніпропетровської області та були
зареєстрованими в останньому, про
що також свідчить довідка
Чаплинської сільської ради
Юр»ївського району № 353 від 30.05.2013
року (ас.19).

В судовому засіданні встановлено,
що після смерті ОСОБА_3 спадкова
справа не заводилася та будь-хто за
прийняттям спадщини після його
смерті до нотаріальної контори не
звертався (ас. 75).

В позовній заяві позивач зазначив,
що після смерті ОСОБА_3 спадщину
фактично прийняв його брат ОСОБА_2,
оскільки останній постійно проживав
разом зі спадкодавцем , а в тому
числі і на момент відкриття
спадщини.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 то до відносин
спадкування слід застосувати норми
ЦК України в редакції 1963 року.

Так, відповідно до ст. 524 ЦК України
( в редакції 1963 року) спадкування
здійснюється за законом та
заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України
(1963 року) спадкоємцями можуть бути
особи, які були живими на момент
смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 530 ЦК України (1963
року) при відсутності спадкоємців
першої черги або при неприйнятті
ними спадщини, а також у випадку,
якщо спадкоємці першої черги не
закликаються до наслідування,
спадкують в рівних частках брати та
сестри померлого, а також дід та
баба померлого , як з боку батька
так і з боку матері ( друга черга
спадкоємців за законом).

Згідно ст. 548 ЦК України ( в редакції
1963 року) для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина
вважається належною спадкоємцю з
часу відкриття спадщини. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або із застереженнями.
Прийняття спадщини повинно бути
беззастережним, безповоротним та
безумовним. Не допускається відмова
від раніше прийнятої спадщини,
відміна вчиненої раніше відмови, а
також прийняття спадщини в частині
її. Якщо спадкоємець прийняв частину
майна, то він вважається таким, що
прийняв спадкове майно в цілому.

Згідно ст. 549 ЦК України ( в редакції
1963 року) вважається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном.

Відповідно до ст. 560 ЦК України (1963
року) спадкоємцям, що прийняли
спадщину, видається свідоцтво про
право на спадщину.

Фактом прийняття спадщини є також
сумісне проживання спадкоємця з
померлим безпосередньо перед його
смертю, що встановлюється за його
паспортом, де мається штамп про
прописку в одному будинку зі
спадкодавцем.

В судовому засіданні встановлено,
що батько позивача ОСОБА_2 з 14.01.1981
року та по день смерті спадкодавця
ОСОБА_3 проживав разом з останнім та
обидва були зареєстрованими за
адресою АДРЕСА_1

При викладених вище обставинах,
суд знаходить, що батько позивача
ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 549
ЦК України ( в редакції 1963 року)
вважається таким, що прийняв
спадщину після смерті свого брата
ОСОБА_3 у вигляді належної
останньому земельної ділянки ,
площею 7,863 га, розташованої на
території Чаплинської сільської
ради Ю»ївського району
Дніпропетровської області , а
відповідно до вимог ч.2 ст.548
цього Кодексу прийнятий спадок
належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини, тобто з дня
смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України
1963 року).

Оскільки батько позивача ОСОБА_2,
який за життя фактично прийняв
спадщину після смерті свого брата
ОСОБА_3, належним чином спадкові
права не оформив та свідоцтво про
право на спадщину не отримав, то
позивач ОСОБА_1, в установлений
законом строк , звернувшись до
Юр»ївської районної державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
свого батька ОСОБА_2 у вигляді
вищевказаної земельної ділянки,
отримав відмову, з тих підстав, що у
позивача не має правовстановлюючого
документу на фактично прийняту
його батьком у спадщину земельну
ділянку для ведення
сільськогосподарського виробництва,
про що свідчить копія постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 31.05.2013 року (ас.14).

Згідно ст. 328 ЦК України 2003 р. право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом.

Оскільки позивачеві нотаріусом
відмовлено в оформлені спадкових
прав після смерті батька ОСОБА_2 на
належну останньому земельну ділянку,
фактично успадковану ним після смерті
брата ОСОБА_3 , то позивач ОСОБА_1
позбавлений можливості оформити
право на спадщину на вищевказану
земельну ділянку в позасудовому
порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази в
їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача
ґрунтуються на вимогах діючого
законодавства.

Відтак, право позивача підлягає
захисту, шляхом визнання за ним
права власності на належне
спадкодавцю нерухоме майно у вигляді
земельної ділянки , площею 7, 863 га,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Чаплинської сільської ради
Юр»ївськогог району
Дніпропетровської області, яка була
фактично успадкована спадкодавцем
після смерті брата ОСОБА_3, однак
право власності на яку належним
чином за життя батьком позивача
ОСОБА_2 оформлене не було. Окрім
того, в судовому засіданні
встановлено, що після смерті ОСОБА_2
спадкова справа не заводилася та інших
спадкоємців окрім позивача не виявлено
(17, 18). Факт родинних відносин між
позивачем та ОСОБА_2 підтверджений в
судовому засіданні копією свідоцтва
про народження позивача серії НОМЕР_3
від 12.04.1994 року, відповідно до якого
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (ас.7).

Разом з тим, суд знаходить можливим
позовні вимоги задовольнити
частково, а саме лише в частині
визнання за позивачем права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_2 та вважає, що за
викладених вище обставин немає
потреби окремо встановлювати факт
прийняття спадщини ОСОБА_2 після
смерті ОСОБА_3.

Враховуючи волю позивача, суд
знаходить можливим судові витрати
по справі залишити за останнім.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213, 215, 218, 222,
294 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Чаплинської
сільської ради Юр»ївського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування за законом -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с. Чаплинка Юр»ївського
району Дніпропетровської області,
гр. України в порядку спадкування
за законом після смерті батька
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
право власності на фактично
прийняту ним у спадщину
земельну ділянку площею 7, 863 га,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Чаплинської
сільської ради Юр»ївського
району Дніпропетровської області,
яка належала ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії 11-ДП №
060047, виданого 25 квітня 2002 року
Чаплинською сільською радою
Юр»ївського району
Дніпропетровської області, та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 4371 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом десяти днів, з дня
отримання копії рішення, апеляційної
скарги.

Суддя :
С.О.Маренич