У Х В А Л А

20 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 14 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просив стягнути
із ОСОБА_5 на свою користь борг у сумі 300
000 грн, 3 % річних за період з 1 лютого 2013
року по 31 березня 2013 року в сумі 1 336 грн
60 коп., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначав, що за договором
позики від 3 січня 2013 року він передав
ОСОБА_5 300 000 грн. Відповідно до пункту 6
договору позики, відповідач
зобов'язувався у строк до 1 лютого 2013
року повернути 200 000 грн, до 1 березня 2013
року - 5 000 грн, до 31 березня 2013
року - 5 000 грн. Відповідач свої
зобов'язання за договором не виконав, у
зазначений строк борг не повернув.
Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням повернути
борг, проте ОСОБА_5 добровільно
повернути борг відмовляється.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4
просив задовольнити позов та стягнути
заборгованість у вищевказаному
розмірі.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 23 жовтня 2013 року, позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг у сумі
301 336 грн 36 коп., а також судовий збір
у сумі 3 013 грн 36 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати оскаржувані
судові рішення та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що позов ОСОБА_4 підлягає
частковому задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 1046 - 1050 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 23
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник