Справа № 666/2167/14-ц
Провадження № 2/666/1240/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.05.2014 р. Дніпровський районний суд
м.Херсона у складі

головуючого судді
Дорошинської В.Е.

при секретарі
Коверді А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію і гаряче
водопостачання, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи, що відповідач
проживає та є споживачем послуг з
централізованого опалення в АДРЕСА_1,
який обслуговує позивач, на протязі
тривалого часу ухиляється від сплати
за спожиту теплову енергію і гаряче
водопостачання, в результаті чого
виникла заборгованість, яка за період з
01.10.2010р. по 01.01.2014р. складає 2082,06грн.
Просив позов задовольнити, стягнути з
відповідача вказану суму
заборгованості та судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги,
просила стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги в
сумі 1816,53грн. за період з 01.10.2010р. по
01.03.2014р. які підтримала в повному
обсязі. При цьому представник
відповідача погодилась з тим, що у
випадках неналежної якості наданих
послуг, які підтверджені актами,
позивачем проводився перерахунок
вартості наданих послуг.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, у зв'язку із
зверненням позивача, до суду, з
пропуском строку позовної давності за
період з 01.10.2010р. по 01.04.2011р. в сумі
1404,48грн., а іншу суму заборгованості
вважає необґрунтованою, оскільки її
вже сплачено. Крім того, позивач не
надавав послуги в належній якості, що
підтверджено відповідними актами.
Однак відповідачем не заперечується
того факту, що послуги з
теплопостачання до її квартири
надаються позивачем, вона проживає у
вказаній квартирі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
сторони, суд встановив, що відповідач
проживає та є споживачем послуг з
централізованого опалення в АДРЕСА_1,
який обслуговує позивач, на протязі
тривалого часу ухиляється від сплати
за спожиту теплову енергію і гаряче
водопостачання, в результаті чого
виникла заборгованість, яка за період з
01.10.2010р. по 01.01.2014р. складає 2082,06грн., що
підтверджується довідкою № 539651 від
14.02.2014р., а станом на 31.03.2014р. - 1816,53грн., що
підтверджується довідкою № 543619 від
14.04.2014р. З матеріалів справи вбачається,
що у разі надання послуг, які за
якісними або кількісними показниками
не відповідали передбаченим
стандартам, позивачу зменшувалась сума
нарахування за відповідний місяць.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" комунальні
послуги - це результат господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням.
Споживачем за цим Законом є фізична чи
юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

За ст.19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 20 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630 визначено, що
плата за надані послуги вноситься
споживачем відповідно до показань
засобів обліку води і теплової енергії
або затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункові книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки можуть виникати не
лише з договору, а безпосередньо з
актів цивільного законодавства, між
сторонами у даному випадку виникли
взаємні права та обов'язки по наданню
житлово-комунальних послуг та їх
належної оплати.

Відповідачем заявлено про
застосування строку позовної давності
у спірних правовідносинах, відповідно
до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Ст. 257 ЦК України встановлено загальну
позовну давність у три роки, відповідно
до ст.ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок, за загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

У відповідності до ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку, а також у разі
пред'явлення особою позову до боржника,
після переривання перебіг позовної
давності починається заново, а час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Заборгованість відповідача по оплаті
послуг виникла з жовтня 2010 року, за цей
період нею здійснювались оплати не
рідше одного разу в шість місяців, а
переважно частіше і суми оплати більші,
ніж суми нараховані до сплати, у тому
місяці, в якому проведено платіж, що
свідчить про визнання боргу за
попередній період. Крім того з позовом
до суду позивач звернувся у березні 2014
року, проте у листопаді 2013 року позивач
звертався до суду із заявою про видачу
судового наказу, у даних
правовідносинах за положеннями ст.118
ЦПК України зверненню з позовом має
обов'язково передувати звернення до
суду із заявою про видачу судового
наказу, отже строк позовної давності
переривається періодичними оплатами.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
позивач надає, а відповідач отримує
послуги з теплопостачання, однак в
порушення вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» належним
чином не оплачує за спожиті послуги,
крім того без врахування заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності, зважаючи на те, що в
період за який відповідач не визнає
борг, вона неодноразово оплачувала
послуги частково, у зв'язку з чим,
відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривався,
вчиненням відповідачем дій, що
свідчать про визнання нею свого боргу.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294
ЦПК України, Законом України "Про
житлово-комунальні послуги", Законом
України «Про теплопостачання», ст.ст.11,
256, 257, 264 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію і гаряче
водопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль"
1816,53грн. (одну тисячу вісімсот
шістнадцять гривень п'ятдесят три
копійки) в рахунок погашення
заборгованості за спожиту теплову
енергію, за період з 01.10.2010р. по 31.03.2014р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль"
судові витрати у розмірі 243,60 гривень
(двісті сорок три гривні шістдесят
копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів через суд
першої інстанції до Апеляційного суду
Херсонської області.

Суддя

Дорошинська В.Е.