Провадження № 2/225/391/2014
Головуючий у справі Челюбєєв Є.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 квітня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року позивачем подано позов
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що з 23 липня 2005 року
знаходився у шлюбі з ОСОБА_4 Від
спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3
народився син ОСОБА_7. Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької
області від 24.12.2013 року шлюб між ними
було розірвано. На теперішній час вони
проживають окремо. Після розірвання
шлюбу малолітній син залишився
проживати разом з матір'ю, відповідачем
по справі. Він працює, має постійне
місце проживання і має намір приймати
участь в вихованні своєї дитини, її
фізичному розвитку, спілкуватися з нею,
тощо. Однак, позивач не висловлюючи
будь - яких причин, всяко перешкоджає
його спілкуванню з дитиною.

В зв'язку з чим просить суд усунути
перешкоди зі сторони відповідача у
спілкуванні з дитиною та встановити
його участь, як батька у вихованні сина
шляхом побачення з дитиною без
присутності матері дитини кожного
тижня з п'ятниці по понеділок за місцем
його проживання.

Позивач у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав повністю,
наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача в судовому
засіданні також підтримав заявлені
позовні вимоги, просив суд
задовольнити їх у повному обсязі. Суду
доповнив, що позивач є працездатною
особою, за місцем проживання і роботи
характеризується позитивно. Крім того,
має постійне місце проживання, де
створені добрі умови для проживання, в
тому числі для проживання малолітньої
дитини. Відповідач дуже любить свою
дитину, має намір приймати участь в її
вихованні та розвитку, проявляти
батьківську турботу, тощо. Отже він не
вбачає ніяких перешкод для спілкування
батька зі своєю дитиною без матері за
його місцем проживання.

Відповідач у судовому засіданні
заявлені вимоги визнала частково, не
погодившись із періодом, який позивач
просить встановити для спілкування з
сином. Свої заперечення мотивує тим, що
після припинення шлюбу з позивачем між
ними була встановлена усна
домовленість щодо спілкування
останнього з сином. Однак, в одне із
таких побачень, позивач порушив їх
домовленість, і повернув дитину
пізніше встановленого часу, що
призвело до втрати з її сторони до
ОСОБА_2 довіри. Крім того, за рішенням
суду позивач зобов'язаний сплачувати
на її користь аліменти на утримання
дитини. Однак, зобов'язання за рішенням
суду не виконує, внаслідок чого
утворилася заборгованість по сплаті
аліментів. Також причиною відмови з її
сторони в припиненні спілкування
позивача з дитиною став той факт, що
дитина після зустрічей з батьком
повертався неохайним, невимитим,
нерідко в чужому одязі, був
роздратований і стурбований. Претензії
до позивача стосовно спілкування з
дитиною, залишалися ним без уваги.
Разом з цим, суду пояснила, що на даний
час вона працює, тому крім вихідних,
вона не має можливості достатньо і
повноцінно спілкуватися з дитиною. В
зв'язку з цим, просила встановити
позивачу побачення з дитиною, але з
п'ятниці до 18 год. суботи.

Представник відповідача в судовому
засіданні також заявлені позовні
вимоги визнала частково, вважає, що
період часу, визначений позивачем, буде
перешкоджати достатньому і
повноцінному спілкуванню дитини з
матір'ю, з якою він проживає.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей виконавчого комітету
Дзержинської міської ради в судовому
засіданні висловила думку про
вирішення питання стосовно усунення
перешкод у спілкуванні позивача з
дитиною, надавши рішення виконавчого
комітету Дзержинської міської ради від
16.04.2014 № 130, відповідно до якого ОСОБА_2
встановлені дні побачення з сином
кожного тижня з 18 год. п'ятниці до 10 год.
неділі за місцем проживання батька.
Вирішення питання про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною
залишила на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що на даний
час він знаходиться у стосунках з
відповідачем. Суду підтвердив, що до
травня 2013 року сторони по справі
проживали сім'єю разом з дитиною. В
останній час батько не бачиться з
дитиною, так як один раз взяв дитину і
не повернув його в обумовлений з
колишньою дружиною час повернення
дитини додому. Разом з цим, суду додав,
що після спілкування з батьком, дитина
поверталася додому в незадовільному
стані, а саме роздратований,
потребувалось багато часу для
приведення його в нормальний стан. При
чому, один раз дитина повернулася з
садною на обличчі, пояснивши, що його
вдарила дружина батька.

Вислухавши пояснення всіх учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
Дзержинського міського суду Донецької
області від 24.12.2013 року (а.с. 7) шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від спільного проживання у
подружжя ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7.
Відповідно до свідоцтва про народження
батьком дитини є позивач по справі,
ОСОБА_2 (а.с. 6).

Після розірвання шлюбу сторони спільно
не проживають. Згідно довідки, виданої
товариством з обмеженою
відповідальністю "Новгородський
комбінат комунального господарства"
від 17.10.2013 року (а.с. 32) малолітня дитина
залишилася разом з матір'ю,
відповідачем по справі.

Відповідно до договору купівлі -
продажу від 31.01.2014 року (а.с. 38) та витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с. 37) відповідачу по справі
на праві власності належить квартира
за адресою АДРЕСА_1. За місцем
реєстрації і проживання відповідача з
дитиною створені всі необхідні умови
для їх проживання, будинок обставлений
приладами необхідного побуту, що
підтверджено актом обстеження умов
проживання від 04.09.2013 року (а.с. 34).

Також судом з'ясовано, що відповідач по
справі працює (а.с. 35), за місцем
проживання і роботи характеризується
тільки з позитивної сторони (а.с. 33, 36).

При цьому відповідно до довідки про
склад сім'ї, виданої 11.12.2013 року (а.с. 9)
виконавчим органом Новгородської
селищної ради позивач по справі
проживає за адресою АДРЕСА_2 однією
сім'єю з ОСОБА_10 та її дитиною ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно акту обстеження матеріально -
побутових умов за місцем проживання
позивача від 11.12.2013 року (а.с. 8) зокрема в
дитячій кімнаті створені всі необхідні
умови для проживання дітей, об
лаштована всіма приладами та
іграшками, необхідними для розвитку і
виховання дітей. Загалом в домі охайно,
чисто.

За місцем проживання і роботи позивач
також характеризується тільки з
позитивної сторони, який користується
повагою та авторитетом серед сусідів,
знайомих, а також серед працівників.

На підставі пояснень сторін, свідка,
матеріалів справи судом встановлено,
що між сторонами існує спір щодо участі
батька у спілкуванні з дитиною, так як
після випадку неповернення позивачем
своєчасно дитини відповідачу, вона
перешкоджає йому спілкуватися з
дитиною.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством України
встановлений принцип повної рівності
обох батьків у питаннях виховання
дітей, і жоден із них не має будь-яких
переваг.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини, яка набула чинності для України
27 вересня 1991 року, держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома батьками,
підтримувати на регулярній основі
особисті відносини і прямі контакти з
обома батьками, за винятком випадків,
коли це суперечить найкращим інтересам
дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 Закону
України «Про охорону дитинства»
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав щодо
дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

На батьків, котрі проживають окремо,
покладено обов'язок брати участь у
вихованні дитини і вони мають право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитини, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини (ст. 157
Сімейного кодексу України).

Статтею 158 Сімейного кодексу України
передбачено, що за заявою матері,
батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання, тощо) ,
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК
України).

На підставі протоколу засідання
комісії з питань захисту прав дітей,
запиту Дзержинського міського суду,
виконавчим комітетом Дзержинської
міської ради 16.04.2014 року за № 130
ухвалено рішення про встановлення днів
побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Із змісту наданого
рішення вбачається, що позивачу по
справі було встановлено дні побачення
з сином кожного тижня з 18 год. п'ятниці
до 10 год. неділі за місцем проживання
батька (а.с. 53).

Однак суд вважає, що таке рішення
виконкому не в повній мірі може
відповідати інтересам саме дитини, а
тому не погоджується з ним в частині
самого порядку та часу участі позивача
у спілкуванні та вихованні дитини.

При цьому суд зазначає, що жоден доказ
не має для суду наперед встановленого
значення, відповідно до ч.2 ст.212 ЦПК
України. А тому суд оцінує належність,
допустимість, достовірність рішення як
окремо, а також достатність і взаємний
його зв'язок у сукупності з іншими
доказами.

Отже, суд вважає доведеним факт
перешкоджання відповідачем у
спілкуванні і вихованні позивачем
свого сина, тому його позовні вимоги
підлягають задоволенню. Однак, з
урахуванням встановлених судом
обставин справи, участь батька, ОСОБА_2
у спілкуванні і вихованні
неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно встановити
шляхом побачення з дитиною без
присутності матері дитини ОСОБА_4
кожного тижня з 18 год. 00 хв. п'ятниці до 18
год. 00 хв. суботи з правом ночівлі
дитини за місцем постійного проживання
батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.
Проводячи побачення з дитиною саме в
такий період часу сторони по справі, як
зможуть достатньо і повній мірі
спілкуватися з дитиною, так і займатися
його вихованням, не порушуючи інтереси
кожного з них та і їх спільної дитини.

За таких обставин, суд вважає, позовні
вимоги частково доведеними, тому
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України,
ст.ст. 19,141, 157-159, 161 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити участь батька, ОСОБА_2 у
вихованні неповнолітньої дитини, сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом побачення з
дитиною без присутності матері дитини
ОСОБА_4 кожного тижня з 18 год. 00 хв.
п'ятниці до 18 год. 00 хв. суботи з правом
ночівлі дитини за місцем постійного
проживання батька ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: