АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства «Екологія»
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київської
міської ради, треті особи - Державна
податкова інспекція Святошинського
району м. Києва, Святошинська районна в
м. Києві державна адміністрація,
Київське міське управління Державної
інспекції за цінами та ціноутворенням
про захист прав споживачів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
позовом до комунального підприємства
«Екологія» Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації (надалі -
КП «Екологія»), та з урахуванням
уточнених позовних вимог від 03 лютого
2014 р. до Київської міської ради та
Київського міського управління
Державної інспекції за цінами та
ціноутворенням про захист прав
споживачів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що він є членом КП «Екологія» та за, в
тому числі, його кошти було збудовано
авто гаражний бокс НОМЕР_1, в якому він
зберігає належний йому автомобіль.

Зазначав, що 02 січня 2001 р. між ним та
підприємством було укладено договір,
яким визначено щомісячний членський
внесок в сумі 18 грн.

Вказував, що без погодження з ним
підприємство в односторонньому
порядку тривалий час збільшує суму
членського внеску, однак він сплачував
внески з розрахунку 25 грн. щомісячно,
внаслідок чого у нього утворилася
заборгованість.

Посилаючись на викладені обставини, та
з урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд зобов'язати Київське міське
управління Державної інспекції за
цінами та ціноутворенням провести
перевірку обґрунтованості підвищення
щомісячної оплати за утримання
гаражного боксу в період з 2005 по 2014 рр.
включно; встановити ціну за
користування гаражними боксами
відповідно до вказаного висновку;
провести перерахунок боргу, який
утворився за охорону гаражного боксу
та стягнути з відповідачів на його
користь моральну шкоду, в сумі 10 000 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2014 р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши позивача,
який підтримав апеляційну скаргу,
представника відповідача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 02 січня 2001 р. між КП
«Екологія» та ОСОБА_1 було укладено
договір про зберігання автомобіля
позивача на автостоянці №5. /а.с.48/

Положеннями п.4.1.5, 5.1 договору сторони
встановили, що ОСОБА_1 зобов'язаний
вносити кожного місяця членські внески
на відшкодування витрат на
експлуатацію автостоянки. Позивач
зобов'язався вносити членські внески
не пізніше 10 числа поточного місяця
згідно витрат підприємства, які на 02
січня 2001 р. складають 18 грн., з
урахуванням усіх видів відрахувань, в
тому числі ПДВ.

Згідно п.5.2 договору сторони погодили,
що розмір членських внесків на
відшкодування витрат може змінюватися
при зміні в нормативній та
законодавчій базі, яка регулює правові
відносини щодо зміни в оплаті праці,
електроенергії, ставок земельного і
комунального податку та інших, за якими
працюють сторони договору, рості цін на
будівельні матеріали, зміни
коефіцієнта інфляції, а також за згодою
сторін.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 районний суд виходив з підстав
його недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
підприємством незаконно було
збільшено суму членського внеску
ретельно перевірялися судом першої
інстанції, вони отримали належну
оцінку у рішенні суду та обґрунтовано
визнані безпідставними.

Долучені до матеріалів справи
розрахунки вартості щомісячного
членського внеску КП «Екологія»
погоджені заступником голови
Святошинської районної в м.Києві
державної адміністрації, свідчать про
обґрунтованість підвищення суми
такого внеску.

Колегія суддів враховує й ту обставину,
що на спростування вказаних
розрахунків позивачем не надано
належних та допустимих, в розумінні
положень ст.57-59 ЦПК України, доказів.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права не можуть бути прийняті судом до
уваги, так як на висновки суду першої
інстанції не впливають, а відповідно до
ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Враховуючи викладені обставини,
матеріали справи, у їх сукупності, а
також, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, колегія суддів
вважає законними й обґрунтованими
висновки районного суду про
відсутність правових підстав до
задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 10 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/7245/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4876/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.