АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2583/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О. С. Доповідач -
Лисична Н.М. Категорія 5
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:
головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду
м.Дніпропетровська від 03 грудня 2013 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінської
районної у м.Дніпропетровську ради про
визнання права власності в порядку
набувальної давності ,-

В С Т А Н О
В И Л А :

24.09.2013 р. ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Ленінської
районної у м. Дні-пропетровську ради
про визнання права власності в порядку
набувальної давності.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 03 грудня 2013 р.
у задоволені позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду на тій
підставі, що судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах апеляційної скарги і
позовних вимог колегія суддів вважає
необхідним скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін..

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що рішенням
виконкому Ленінської районної Ради
народних депутатів № 195/5 від 16 квітня
1985 р. за ОСОБА_3 було узаконено будинок
АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 - рекомендовано з
питання визнання права власності
звернутися до суду (а.с. 16-17).

Рішенням народного суду Ленінського
району м. Дніпропетровська від 12
вересня 1985 р. за ОСОБА_4 (бабусею
позивачки) було визнано право
власності на АДРЕСА_2 (а.с. 18). Право
власності у встановленому порядку було
зареєстровано в БТІ 3 жовтня 1985 р.
(а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла (а.с. 20).

Після її смерті відкрилася спадщина на
належне їй домоволодіння, але згідно
Інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру від 23 жовтня 2013 р. з заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
ніхто не звертався (а.с. 45).

ІНФОРМАЦІЯ_2. помер батько позивача
ОСОБА_5 (а.с. 21).

Згідно Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру від 23 жовтня 2013 р. з
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався (а.с.
44).

Відповідно до довідки квартального
комітету № 1 від 19 вересня 2013 р. ОСОБА_2 у
спірному домоволодінні проживає з 2000 р.
(а.с. 22).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 344 ЦК
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено ЦК України. Особа, яка
заявляє про давність володіння, може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є.

Виходячи зі змісту 344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи, і, які у відповідності до ч. 1 ст.
60 ЦПК України повинен довести позивач
є: законний об'єкт володіння;
добросовісність володіння;
відкритість володіння; давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння).

Враховуючи, що позивач знала, що спірне
домоволодіння знаходиться у власності
ОСОБА_4, а також у власність будь-якої
особи воно в порядку, встановленому
законом, не передавалося, суд прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
користування позивачем таким майном не
можна визнати добросовісним, а тому
правильно відмовив в задоволенні
позовних вимог.

Крім того, позивач посилався на
наявність родинних стосунків з
померлою, а такі правовідносини
регулюються нормами спадкового права,
а не набувальною давністю.

Колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність
висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення
суду є законним і обґрунтованим, тому
колегія суддів вважає, що підстави для
задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 03 грудня
2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді