Головуючий суду 1 інстанції - Резнік
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 435/887/14-ц
Провадження № 22ц/782/1476/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
у складі :

Головуючого:
Стахової Н.В.

суддів:
Кострицького В.В., Бережної С.В.

при секретарі :
Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 05 березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, треті особи Артемівський ВДВС
Луганського МУЮ, Публічне акціонерне
товариство «перший Український
Міжнародний Банк» про виключення майна
з під арешту, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду із вищезазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що 16
жовтня 2013 року вона придбала на
прилюдних торгах житловий будинок
АДРЕСА_1 вартістю 89861,25 грн., який
належав ОСОБА_2 та був переданий ним в
іпотеку Закритому товариству «Перший
Український Міжнародний банк». 14.11.2013
року Артемівським ВДВС Луганського
МУЮ був складений та затверджений акт
про реалізацію їй предмета іпотеки -
будинку за адресою АДРЕСА_1. З даним
актом позивач звернулася до
приватного нотаріуса з метою
оформлення права власності на
придбане майно, однак їй було
відмовлено, через те, що на вказаний
житловий будинок накладено арешт на
підставі ухвали Жовтневого районного
суду міста Луганська від 25.12.2008 року,
яка була постановлена у цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу. Рішенням суду від 17
квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4
були задоволені. Однак, як вважає
позивач, договір іпотеки № 6818564 було
укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «ПУМБ»
01.09.2008 року, тобто раніш ніж було
ухвалено рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 Посилаючись на те, що
вона є добросовісним покупцем цього
будинку через перемогу у прилюдних
торгах, просила виключити майно:
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 з під арешту, накладеного на
підставі ухвали Жовтневого районного
суду міста Луганська від 25.12.2008 року,

Рішенням Жовтневого районного
суду міста Луганська від 05 березня 2014
року позов було задоволено. Суд
виключив будинок АДРЕСА_1, з під арешту,
накладеного на підставі ухвали
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 25.12.2008 року. Стягнуто з ОСОБА_4,
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у
сумі 121 грн.80 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі апелянт
ОСОБА_2, посилаючись на неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, та
ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення апелянта та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач як
власник житлового будинку, що був
придбаний на прилюдних торгах, має
право на захист свого права - права
власності на спірне майно, яке
порушено накладанням арешту, шляхом
виключення його з під арешту.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах справи та вимогах
закону.

Судом встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
01 вересня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством «Перший
Український Міжнародний банк» та
ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки №
6818564, за умовами якого іпотекодавець з
метою забезпечення повного виконання
основного зобов'язання, передає в
іпотеку, а іпотекодержатель приймає в
іпотеку на умовах, визначених у цьому
договорі житловий будинок з
відповідними будівлями і спорудами,
розташований на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1.

08.09.2010 року при примусовому
виконанні виконавчого напису № 7589,
виданого приватним нотаріусом
Донецького нотаріального округу про
звернення стягнення на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, що був
переданий іпотекодавцем - ОСОБА_2 в
іпотеку іпотеко держателю - ЗАТ «ПУМБ»,
16 жовтня 2013 року Луганською філією ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» було проведено прилюдні
торги, за результатами яких був
складений протокол № 23/188/13/1, яким був
проданий житловий будинок АДРЕСА_1.
Переможцем прилюдних торгів стала
ОСОБА_3, яка сплатила вартість
придбаного майна у розмірі 89861,25 грн.

14 листопада 2013 року Артемівським
ВДВС Луганського МУЮ був складений акт
про реалізацію предмета іпотеки, а
саме: житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначеним актом було підтверджено, що
реалізація предмета іпотеки відбулася
із дотриманням вимог Закону України
«Про іпотеку».

Рішенням державного реєстратора
прав на нерухоме майно № 8923995 від 11
грудня 2013 року представнику позивача
було відмовлено у наданні інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно , у зв'язку з тим, що у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
наявні записи про реєстрацію обтяження
на підставі договору іпотеки № 3691 від
01.09.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_6; ухвали б/н від 25.12.2008
року, виданої Жовтневим районним судом
міста Луганська; постанови про
відкриття виконавчого провадження
Артемівського ВДВС Луганського МУЮ №
10872187 від 14.01.2009 року, постанови
Жовтневого ВДВС Луганського МУЮ № 11569956
від 14.04.2009 року.

Ухвалою Жовтневого районного
суду міста Луганська від 05 грудня 2013
року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову в частині накладення арешту на
будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2
було відмовлено.

Відповідно до ст.. 50 Закону
України «Про іпотеку» після продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах
припиняються будь -які права та вимоги
інших осіб на нерухоме майно, що було
предметом іпотеки, які виникли після
державної реєстрації іпотеки за
іпотечним договором, згідно з яким
звернене стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з - під арешту.

З урахуванням викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову, оскільки позивач є
власником житлового будинку, тому має
право на захист свого права власності,
у даному випадку, шляхом звільнення
майна з - під арешту.

Доводи апелянта про те, що
прилюдні торги відбулися з порушенням
діючого законодавства, на увагу не
заслуговують, оскільки на
підтвердження зазначених обставин не
надано належних доказів.

Той факт, що позивач звернувся до
суду першої інстанції із позовом про
визнання прилюдних торгів недійсними,
не є підставою для відмови у позові,
оскільки, як зазначалося вище, доказів
тому, що прилюдні торги є недійсними,
суду не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, та на підставі вимог ст..
308 ЦПК України повинно бути залишено
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду міста Луганська від 05 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді :