28.03.2014 Справа № 756/3482/14-ц
Справа пр. №2-з/756/74/14
ун. №756/3482/14-ц
У Х В А Л А

28 березня 2014 року

м. Київ

Суддя Оболонського
районного суду міста Києва Андрейчук
Т.В., розглянувши заяву ПАТ КБ
"ПриватБанк" про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року позивач ПАТ
КБ "ПриватБанк" звернулося до суду в
порядку цивільного судочинства з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

Позивачем одночасно з
поданням позовної заяви подано до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
він просив суд накласти арешт на
грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належить на праві власності
ОСОБА_1, шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження, тимчасово обмежити
відповідачеві ОСОБА_1 право виїзду за
межі України до моменту виконання нею
своїх зобов'язань за кредитним
договором від 20.12.2007 року №SAMDN3701,
укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи,
суддя вважає, що заява ПАТ КБ
"ПриватБанк" про забезпечення позову не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151
Цивільного процесуального кодексу
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити в подальшому
неможливим виконання рішення суду.

Ч.2 ст.152 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Заявником не зазначено
жодного доказу на підтвердження
наявності обставин, що утруднюють чи
можуть зробити неможливим в
майбутньому виконання рішення у
справі.

Крім того, доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_1 належить
на праві власності будь-яке
рухоме чи нерухоме майно, заявник не
надає.

Також ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантовано свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України.

В узагальненні судової
практики Верховного Суду України щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013 року зазначено, що п.8
ч.1 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України"
від 21.01.1994 року №3857-XII передбачено
можливість обмеження виїзду з України
громадян, щодо яких подано цивільний
позов до суду, до закінчення
провадження у справі. Однак, не слід
ототожнювати питання тимчасового
обмеження боржників у праві виїзду за
межі України із видами забезпечення
позову.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом види забезпечення позову.
Перелік видів забезпечення позову
визначений у ст.152 ЦПК України. Серед
видів такого забезпечення у ст.152 ЦПК не
передбачено вжиття судом тимчасового
обмеження особи у праві виїзду за межі
України.

За таких обставин, керуючись
ст.33 Конституції України, ст.6 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України"
від 21.01.1994 року №3857-XII, ст.ст.151, 152, 153
Цивільного процесуального кодексу
України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ПАТ КБ
"ПриватБанк" про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Т.В.
Андрейчук