Справа № 602/745/13-ц
Провадження № 2/602/2/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р.
Лановецький районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого
Радосюка А. В.

при секретарі Костюк О.
М.

з участю позивача за первісним позовом,
відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_1, представників відповідача за
первісним позовом, позивача за
зустрічним позовом - ОСОБА_2, адвоката
Мінька В. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ланівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно померлого
та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області про визнання права власності
на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Карначівка
Лановецького району Тернопільської
області ОСОБА_5, а саме на ? частину
житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями і спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_5, мотивуючи це тим, що
вона є спадкоємцем за заповітом після
смерті ОСОБА_5, а також тим, що після
відкриття спадщини вона зверталася до
нотаріальної контори для оформлення
спадкового майна, однак у зв'язку із
тим, що вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
є колгоспним двором, їй було відмовлено
у вчиненні відповідних нотаріальних
дій.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, Карначівської
сільської ради Лановецького району
Тернопільської області про визнання
права власності на спадкове майно за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
в с.Карначівка Лановецького району
Тернопільської області ОСОБА_6, а саме
на житловий будинок з надвірними
господарськими будівлями і спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
дане будинковолодіння належало по ?
частині його покійним бабі і дідові.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 діда - ОСОБА_5
спадщину прийняла, однак не оформила
своїх спадкових прав, його баба ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. За свого життя
покійна баба склала заповіт, яким
заповіла все своє майно своєму синові і
його батькові ОСОБА_6, який фактично
вступив в управління спадковим майном,
оскільки на момент смерті фактично
проживав разом з нею. За свого життя
його батько ОСОБА_6 заповів йому все
своє майно. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_6 він фактично прийняв спадщину,
оскільки на момент його смерті був
неповнолітнім. Після відкриття
спадщини він звертався до нотаріальної
контори для оформлення спадкового
майна, однак у зв'язку із відсутністю
документів, необхідних для вчинення
нотаріальної дії, йому було відмовлено
у вчиненні відповідних нотаріальних
дій. Незважаючи на те, що його покійний
дід ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів
все своє майно ОСОБА_1, позивач вважає,
що вона не прийняла спадщину та
пропустила строк позовної давності,
оскільки відсутні будь-які відомості
про те, що ОСОБА_1 у встановлений
законом строк вступила в управління
або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом ОСОБА_1 первісний
позов підтримала і просила суд його
задовольнити, пославшись при цьому на
обставини, вказані в позовній заяві. В
задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 просила суд відмовити за його
недоведеністю.

Представники відповідача за первісним
позовом, позивача за зустрічним
позовом - ОСОБА_2., адвокат Мінько В. П. в
судовому засіданні зустрічний позов
підтримали і просили суд його
задовольнити, пославшись при цьому на
обставини, вказані в позовній заяві.
Крім того, представники пояснили, що на
момент смерті ОСОБА_5, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_3, його дружина ОСОБА_7
знаходилася на пенсії, тобто була
непрацездатною особою, а тому мала
право на обов'язкову частку в спадщині,
а саме на дві третини того, що б
належало їй у випадку спадкування по
закону. У випадку відмови в
застосуванні строку позовної давності
представники просять суд врахувати
дану обставину при визначені частки їх
довірителя в спадковому майні.

Представник відповідача -
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області в судове засідання не
з'явилася, хоча про день, час і місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, однак, будучи
присутньою на попередніх судових
засіданнях, первісний позов ОСОБА_1 не
визнавала, просила суд в його
задоволенні відмовити, а зустрічний
позов ОСОБА_4 визнала і не заперечувала
щодо його задоволення.

Представник позивача за первісним
позовом, відповідача за зустрічним
позовом - адвокат Старцун М. І.,
відповідач за первісним позовом,
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4
та його представник ОСОБА_9 в судове
засідання не з'явилися, хоча про день,
час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали
справи, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши докази по справі, з'ясував
наступні обставини.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в
с.Карначівка Лановецького району
Тернопільської області, відповідно до
копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого 01 червня 1996 року
Карначівською сільською радою
Лановецького району Тернопільської
області.

Згідно копії Свідоцтва на право
особистої власності на житловий
будинок, виданого 30 січня 1991 року,
житловий будинок з приналежними до
нього будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_5, на праві особистої власності.

Відповідно до довідки №144, виданої
22.05.2012 року Карначівською сільською
радою Лановецького району
Тернопільської області, з 30.01.1991 року по
15.04.1991 року членом колгоспного двору
ОСОБА_5, який знаходиться в АДРЕСА_1,
була його дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
та більше ніхто не являвся членом
колгоспного двору станом на 15 квітня 1991
року.

Згідно довідки №169, виданої 24.07.2012 року
комунальним підприємством «Лановецьке
районне бюро технічної
інвентаризації», інвентарна вартість
житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1, становить 38287,00
грн..

Як роз'яснено в п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №20 від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що в даному випадку спірне
будинковолодіння належало на праві
власності в рівних частинах ОСОБА_5 та
ОСОБА_7.

Відповідно до довідки №403,
виданої 14.12.2011 року Карначівською
сільською радою Лановецького району
Тернопільської області, на день смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з
ним в житловому будинку по АДРЕСА_1 була
зареєстрована і проживала дружина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з копії заповіту
від 31.05.1996 року ОСОБА_5 на випадок своєї
смерті заповів ОСОБА_1 ? житлового
будинку, ? надвірних будівель і все
належне йому майно, з чого б воно не
складалося.

Згідно повідомлення Лановецької
державної нотаріальної контори від
01.03.2012 року №229/01-16, спадкоємцем
померлого ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_1, яка 11 червня 1996
року подала заяву про прийняття
спадщини (спадкова справа №86 від 11.06.1996
року), інші спадкоємці в нотаріальну
контору не зверталися, свідоцтва про
право на спадщину не видані.

Відповідно до Постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 01.03.2012 року №228/01-16, державним
нотаріусом Лановецької державної
нотаріальної контори відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на майно
померлого ОСОБА_5, оскільки житловий
будинок з надвірними господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 є
колгоспним двором та відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове майно, а саме ? частку
житлового будинку.

Згідно ст.524 ЦК України (1963 року)
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК України (1963
року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Згідно ст.535 ЦК України (1963 року)
неповнолітні або непрацездатні діти
спадкодавця (в тому числі усиновлені), а
також непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). При визначенні розміру
обов'язкової частки враховується і
вартість спадкового майна, що
складається з предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку.

Згідно роз'яснень, які наявні в п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
при визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини, зокрема, право на
вклади в банку (фінансовій установі),
щодо яких вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу. За згодою
особи, яка має право на обов'язкову
частку у спадщині, належна їй частка
визначається з майна, не охопленого
заповітом. У разі незгоди ця частка
визначається з усього складу спадщини.
Той зі спадкоємців, який має право на
обов'язкову частку у спадщині та
проживав разом із спадкодавцем на день
його смерті, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо у визначеному
законом порядку не відмовився від неї.

Як вбачається з матеріалів справи
на момент смерті ОСОБА_5 його дружина
ОСОБА_7 знаходилася на пенсії, тобто
була непрацездатною, а тому мала право
на обов'язкову частку в спадковому
майні після смерті чоловіка.

Крім неї спадкоємцем за законом
першої черги також був син спадкодавця
ОСОБА_6, який також враховується при
визначенні ОСОБА_7 розміру обов'язкової
частки в спадщині.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_5,
оскільки ОСОБА_1 подала в нотаріальну
контору за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_7
вступила в управління та володіння
спадковим майном, що стверджується
матеріалами справи.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в
с.Карначівка Лановецького району
Тернопільської області, відповідно до
копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого 08.05.1998 року.

Згідно довідки №404, виданої 14.12.2011
року Карначівською сільською радою
Лановецького району Тернопільської
області, на день смерті ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, в житловому
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, був
зареєстрований та проживав її син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з копії заповіту
від 27.08.1996 року ОСОБА_7 на випадок своєї
смерті заповіла ОСОБА_6 ? житлового
будинку, ? надвірних будівель і все
належне їй майно, з чого б воно не
складалося.

ОСОБА_6 прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_7, оскільки вступив в
управління та володіння спадковим
майном, що стверджується матеріалами
справи.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в
с.Карначівка Лановецького району
Тернопільської області, відповідно до
копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого 07.06.2007 року
Карначівською сільською радою
Лановецького району Тернопільської
області.

Згідно довідки №190, виданої 23.07.2012
року Карначівською сільською радою
Лановецького району Тернопільської
області, на день смерті ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, в житловому
будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1,
ніхто не був зареєстрований та не
проживав.

Відповідно до копії заповіту від
24.05.2007 року, ОСОБА_6 все своє майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що йому
належатиме на день смерті і на що за
законом він буде мати право, заповів
своєму синові ОСОБА_4.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в
м.Радивилів Рівненської області і його
батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_11, що
стверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4, виданого
30.01.2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Радивилівського
районного управління юстиції
Рівненської області, та копією
свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5,
виданого 30.01.2007 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Радивилівського районного управління
юстиції Рівненської області.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 02.04.2013 року №76/02-31
приватним нотаріусом Лановецького
районного нотаріального округу ОСОБА_12
відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_6, оскільки ним не
подано відомостей (інформації) та
документів, необхідних для вчинення
нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України (2003 року)
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Згідно ст.1236 ЦК України (2003 року)
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складання заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами
другою - четвертою статті 1273 цього
Кодексу.

ОСОБА_4 прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_6, оскільки на момент його
смерті був неповнолітнім і у
встановлений законом спосіб не
відмовився від прийняття спадщини, що
стверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність визнати за
ОСОБА_1 в порядку спадкування за
заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
в с.Карначівка Лановецького району
Тернопільської області ОСОБА_5 право
власності на 2/6 частини житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, а
тому її позов підлягає до часткового
задоволення.

Задовільняючи позов ОСОБА_1 частково,
суд виходив з того, що дружина
спадкодавця ОСОБА_7 мала право на
обов'язкову частку в спадковому майні
після смерті чоловіка (1/6 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами), яку прийняла,
оскільки вступила в управління та
володіння спадковим майном.

Враховуючи вищенаведене, суд, також
приходить до висновку про необхідність
визнати за ОСОБА_4 в порядку
спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Карначівка
Лановецького району Тернопільської
області ОСОБА_6 право власності на 4/6
частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований в АДРЕСА_1, а тому його
позов підлягає до часткового
задоволення.

Задовільняючи позов частково, суд
виходив з того, що чинним
законодавством не передбачено строків
для подання заяви про видачу свідоцтва
на спадкове майно, а лише передбачено
строки для подання заяви про прийняття
спадщини, які ОСОБА_1 було дотримано.

Даний висновок суду також знайшов
своє підтвердження в п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.01.1992 року №2 «Про судову практику в
справах за скаргами на нотаріальні дії
або відмову в їх вчиненні», згідно
якого видача свідоцтва про право на
спадщину спадкоємцям, які у
встановлений строк вчинили
передбачені законом дії по прийняттю
спадщини, не обмежена певним строком
давності.

Ухвалою Лановецького районного
суду Тернопільської області від 04.07.2013
року було відстрочено ОСОБА_1 сплату
судового збору до ухвалення рішення по
даній справі.

Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в
користь держави 229 гривень 40 копійок
судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 292 ЦПК України, ст.ст.
524, 535, 549 ЦК України (1963 року), ст.ст. 1217,
1218, 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України (2003 року),
суд, -

в и р і ш и в :

Первісний позов ОСОБА_1 до
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно померлого
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Карначівка
Лановецького району Тернопільської
області ОСОБА_5 право власності на 2/6
частини житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 229
гривень 40 копійок судового збору,
перерахувавши його у Головне
управління державного казначейства
України у Тернопільській області, р/р
0347, код одержувача 37377870, МФО 838012,
призначення платежу: "Судовий збір за
позовом ОСОБА_1 до Карначівської
сільської ради, ОСОБА_4 про визнання
права власності, Лановецький районний
суд Тернопільської області, ".

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Карначівської сільської ради
Лановецького району Тернопільської
області про визнання права власності
на спадкове майно за заповітом
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку
спадкування за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Карначівка
Лановецького району Тернопільської
області ОСОБА_6 право власності на 4/6
частини житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Тернопільської
області через Лановецький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Дане рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Радосюк