Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області

в складі: головуючої судді
Чернобривко Л.Б.,

при секретарі судового засідання
Дьоміновій О.М.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради
про визнання права власності на
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання права власності на земельну
ділянку, посилаючись на те, що він є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого 01 грудня 2003 року державним
нотаріусом Лисичанської державної
нотаріальної контори С.О.Кровяковим,
реєстр № 2392, після ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанську. Після
отримання свідоцтва про право на
спадщину, за заповітом з'ясувалося, що
земельна ділянка, на якій розташовано
спадковий будинок та господарські
будівлі, розміром 0,0614 га, належить на
праві приватної власності ОСОБА_4 на
підставі державного акту від 26 грудня
1997 року для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель. В
зв'язку з вищенаведеним просив суд,
припинити право власності на земельну
ділянку площею 0,0614 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель за адресою
АДРЕСА_1. Також просив визнати за ним
право власності на земельну ділянку
площею 0,0614 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час, день та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причину неявки суд не повідомив,
клопотань про розгляд справи в його
відсутність не надсилав.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила позов задовольнити, та надала
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача Торбенко Є.В. в
судове засідання не з'явився, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог, та просив справу
розглянути в його відсутність, про що
надав суду письмове клопотання.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, давши
оцінку наявним доказам, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ст.120 ЗК України, у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Статтею 377 ЦК України, встановлено, що
до особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого 01 грудня 2003 року
державним нотаріусом Лисичанської
державної нотаріальної контори
С.О.Кровяковим, реєстр № 2392, ОСОБА_2,
після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м. Лисичанську,отримав у спадок
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_4 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю (а.с.6).

Станом на 01.01.2013 року земельна ділянка,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1,
площею 0,0614 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що оскільки на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого 01 грудня 2003 року
позивачу належить право власності
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою АДРЕСА_1, який
розташована на земельній ділянці площа
якої 0,0614 га, то до позивача, відповідно
до ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України,
перейшло й право власності на земельну
ділянку, на якій розташований вказаний
будинок.

Таким чином, встановлено, що факти,
викладені позивачем у позовній заяві в
обґрунтування своїх позовних вимог є
достовірними, підтверджені письмовими
доказами, сумніву у суду не викликають,
у зв'язку з чим позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Лисичанської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 0,0614 га. для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку розміром 0,0614 га
необхідну для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.Б. Чернобривко