УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

головуючого
Олійник А.С.,

суддів: Гончара
В.П., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа - ОСОБА_8, про усунення від права
на спадкування та визнання права
власності на майно у порядку
спадкування, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Київської області від 13 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, в
обґрунтування вимог посилаючись на те,
що з 23 серпня 1986 року вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 У 2001
році ОСОБА_9 переніс гостре порушення
мозкового кровообігу (інсульт) після
якого перебував у безпорадному стані,
потребував постійного лікування,
догляду, фізичної допомоги та
моральної підтримки. Відповідачі - діти
спадкодавця від першого шлюбу, жодної
допомоги ОСОБА_3 не надавали, з батьком
майже не спілкувались. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_9 помер.

Після померлого ОСОБА_9 відкрилася
спадщина на: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, вартістю 693 293 грн;
земельну ділянку площею 0,1144 га,
розташовану по АДРЕСА_1
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
вартістю 75 041 грн 30 коп.; земельну
ділянку площею 0,1 га, розташовану по
АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
вартістю 43 150 грн; автомобіль
(мікроавтобус) марки «MERCEDES-BENZ», модель
309, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
вартістю 18 927 грн; автомобіль
(мікроавтобус) «MERCEDES-BENZ», модель 309, 1991
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 25 159
грн; автомобіль (мікроавтобус)
«MERCEDES-BENZ», модель 208, 1995 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_3, вартістю 25 611 грн;
автомобіль (мікроавтобус) «MERCEDES- BENZ»,
модель 208, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4,
вартістю 27 356 грн; пасажирський автобус
«Богдан», модель А091, 2003 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_5, вартістю 58 794 грн;
пасажирський автобус «Богдан», модель
А091, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6,
вартістю 58 427 грн; заборгованість
Управління праці та соціального
захисту населення Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області перед спадкодавцем по
компенсаційній виплаті на пільговий
проїзд автомобільним транспортом
окремих категорій громадян за 2012 рік у
розмірі 12 675 грн 57 коп. та кошти на
рахунку НОМЕР_7 у ПАТ «Креді Агріколь
Банк» у розмірі 18 738 грн 68 коп.;
загальна вартість спадкового майна
становить 1 057 172 грн 55 коп. Спадкоємцями
першої черги за законом після
померлого ОСОБА_9 є позивач та
відповідачі, які прийняли спадщину
звернувшись із відповідними заявами до
нотаріальної контори.

Враховуючи те, що відповідачі належної
допомоги батьку не надавали, не
спілкувались з ним, позивач просила на
підставі ч. 5 ст.1224 ЦК України усунути
відповідачів від права на спадкування
за законом після померлого ОСОБА_9

Рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 14 червня 2013 року
позов задоволено. Усунуто ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від права на
спадкування за законом після смерті їх
батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_3 у порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,1144 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд за зазначеною
адресою, державний акт на право
власності на землю серії ЯЖ № 650257 від 11
грудня 2008 року; земельну ділянку
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2, державний актом на право
власності на землю серії ЯИ № 849731 від 18
грудня 2009 року; автомобіль -
мікроавтобус «MERCEDES-BENZ», модель 309, 1987
року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; автомобіль -
мікроавтобус «MERCEDES-BENZ», модель 309, 1991
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2; автомобіль -
мікроавтобус «MERCEDES-BENZ», модель 208, 1995
року випуску, д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль -
мікроавтобус «MERCEDES-BENZ», модель 208, 1993
року випуску, д.н.з. НОМЕР_4; автобус
«Богдан», модель А091, 2003 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_5; автобус «Богдан», модель
А091, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6; кошти
у розмірі 12 675 грн 57 коп. -
заборгованість Управління праці та
соціального захисту населення
Сквирської районної державної
адміністрації Київської області перед
спадкодавцем за компенсаційною
виплатою на пільговий проїзд
автомобільним транспортом окремих
категорій громадян за 2012 рік; кошти у
публічному акціонерному товаристві
«Креді Агріколь Банк» на рахунку
НОМЕР_7 у розмірі 18 738 грн 68 коп., що
належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 13 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та вирішувати питання:
чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення апеляційного суду таким
вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що з 2001 року по день смерті ОСОБА_9
перебував у безпорадному стані,
потребував фізичної та матеріальної
допомоги, моральної підтримки, яку
відповідачі, маючи таку можливість, не
надавали, тому дійшов висновку про
усунення відповідачів від права на
спадщину на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК
України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову в позові,
виходив із того, що позивачем не
доведено перебування померлого ОСОБА_9
у період з 2001 року по день смерті у
безпорадному стані та потребування
останнього сторонньої допомоги, та
умисного ухилення відповідачів від
надання допомоги спадкодавцеві та
можливості надавати таку допомогу.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна, оскільки суд
дійшов їх з порушенням норм
процесуального права.

Судами встановлено, що з 23 серпня 1986
року ОСОБА_3 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9

У 2001 році ОСОБА_9 переніс гостре
порушення мозкового кровообігу
(інсульт).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Після померлого ОСОБА_9 відкрилася
спадщина на: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, вартістю 693 293 грн;
земельну ділянку площею 0,1144 га,
розташовану по АДРЕСА_1
призначену для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
вартістю 75 041 грн 30 коп.; земельну
ділянку площею 0,1 га, розташовану по
АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
вартістю 43 150 грн; автомобіль
(мікроавтобус) марки «MERCEDES-BENZ», модель
309, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
вартістю 18 927 грн; автомобіль
(мікроавтобус) «MERCEDES-BENZ», модель 309, 1991
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 25 159
грн; автомобіль (мікроавтобус)
«MERCEDES-BENZ», модель 208, 1995 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_3, вартістю 25 611 грн;
автомобіль (мікроавтобус) «MERCEDES- BENZ»,
модель 208, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4,
вартістю 27 356 грн; пасажирський автобус
«Богдан», модель А091, 2003 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_5, вартістю 58 794 грн;
пасажирський автобус «Богдан», модель
А091, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6,
вартістю 58 427 грн; заборгованість
Управління праці та соціального
захисту населення Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області перед спадкодавцем по
компенсаційній виплаті на пільговий
проїзд автомобільним транспортом
окремих категорій громадян за 2012 рік у
розмірі 12 675 грн 57 коп. та кошти на
рахунку НОМЕР_7 у ПАТ «Креді Агріколь
Банк» у розмірі 18 738 грн 68 коп.;
загальна вартість спадкового майна
становить 1 057 172 грн 55 коп.

Спадкоємцями першої черги за законом
після померлого ОСОБА_9 є дружина -
ОСОБА_3 та діти від попереднього шлюбу:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Сторони прийняли спадщину шляхом
звернення з відповідними заявами до
нотаріальної контори.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК
України особа може бути усунена від
права на спадкування за законом, якщо
судом буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 6 постанови від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», правило ч. 5
ст. 1224 ЦК України стосується всіх
спадкоємців за законом, зокрема й тих,
які відповідно до СК України не були
зобов'язані утримувати спадкодавця.
Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування. Вимога
про усунення спадкоємця від права на
спадкування може бути пред'явлена
особою, для якої таке усунення породжує
пов'язані зі спадкуванням права та
обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права на спадкування з
підстав, визначених у частині другій
статті 1259 ЦК України.

Зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та
роз'яснень вказаного Пленуму
Верховного Суду України випливає, що
суд при вирішенні справи про усунення
особи від права на спадкування повинен
установити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Суд першої інстанції встановив, що з 1986
року ОСОБА_9 систематично хворів, у 2001
році переніс гостре порушення
мозкового кровообігу (інсульт) та у 2003
році йому було зроблено операцію
(аортокоронарне шунтування), та дійшов
висновку про те, що у зв'язку з цим
ОСОБА_9 не міг пересуватись без
сторонньої допомоги, потребував
постійного догляду, матеріальної
допомоги та моральної підтримки, що
підтверджується медичною
документацією та показами, допитаних в
судовому засіданні свідків.

Також суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідачі як діти
спадкоємця допомоги та підтримки
ОСОБА_3 не надавали, догляд за ОСОБА_9
здійснювала дружина - ОСОБА_3, тому
відповідачі підлягають усуненню від
права на спадкування після померлого
ОСОБА_9 та за позивачем підлягає
визнанню право власності на спадкове
майно.

Спростовуючи вказані висновки суду
першої інстанції та дійшовши
протилежного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
апеляційний суд у порушення вимог ст.
ст. 215, 303, 316 ЦПК України свого висновку
не вмотивував, доказів на
підтвердження зазначеної обставини не
навів та обмежився загальною фразою
про те, що судом першої інстанції не
встановлено безпорадного стану
спадкодавця і потреби у сторонній
допомозі та умисного ухилення
відповідачів від надання йому допомоги
та можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 316 ЦПК
України у мотивувальній частині
рішення апеляційного суду повинні бути
зазначені: мотиви зміни рішення,
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення;
встановлені судом першої інстанції та
не оспорені обставин, а також
обставини, встановлені апеляційним
судом, і визначені відповідно до них
правовідносин; чи були і ким порушені,
невизнані або оспорені права, свободи
чи інтереси, за захистом яких особа
звернулася до суду; назви, статті, її
частини, абзацу, пункту, підпункту
закону, на підставі якого вирішено
справу, а також процесуального закону,
яким суд керувався.

Крім того, апеляційний суд не
спростував висновки суду першої
інстанції та не зазначив, на підставі
яких доказів дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову та не дав оцінки наявним у
справі доказам, належним чином не
перевірив доводи апеляційної скарги;
не з'ясував, чи потребував ОСОБА_9
допомоги відповідачів, чи мали
відповідачі фізичну та матеріальну
можливість надавати таку допомогу та
чи мав місце факт умисного ухилення
відповідачами від надання допомоги
спадковадцю.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним
судом допущені порушення норм
процесуального права, що
унеможливлюють встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 13 листопада 2013 року
скасувати. Справу направити на новий
судовий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова