Справа № 709/815/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2014 року
смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючого - судді Цибри Н.В.

за участі секретаря Журби С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди ,-

в с т а н
о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
06 серпня 2013 року біля 13 год. 40 хв. дочка
позивача ОСОБА_5 замітала в дворі
будинку, в якому розташована квартира
позивача в АДРЕСА_1. Пил та пісок ОСОБА_5
висипала на грунтову дорогу.
Відповідач ОСОБА_3 в цей час гнала
корову і почала голосно кричати на
ОСОБА_5, нецензурно ображати і
принижувати дочку позивача,
погрожувала їй розправою. На крик
відповідача на балкон вийшла дружина
позивача ОСОБА_6 , яку відповідач також
почала ображати нецензурною лайкою та
принижувати.

Такі дії відповідача позивач вважає
протиправними і такими, що порушують
немайнові права його дочки, зокрема
право на повагу до честі і гідності.

Після зазначених подій відповідач
написала листа до навчального закладу,
де навчається дочка позивача,-
Уманського педагогічного
університету, в якому зазначила
неправдиву інформацію, а саме, що дочка
позивача ображала її нецензурними
словами.

Мотивуючи тим, що своєю
протиправною поведінкою відповідач
заподіяла йому моральну шкоду, яка
полягає в душевних та моральних
переживаннях в зв"язку з протиправною
поведінкою відносно дочки, яка є членом
його сім"ї: позивач нервував та
хвилювався, оскільки розумів, що
відповідач умисно застосувала
неправомірну поведінку та в
присутності жителів села її принизила,
образила, внаслідок чого він перебував
у стресовому стані, в нього погіршився
стан здоров"я, підвищився артеріальний
тиск, почастішали головні болі,
погіршився сон, що змусило
неодноразово звертатися до медичних
закладів, позивач просить суд стягнути
з відповідача на його користь моральну
шкоду в сумі 4000 грн.

Відповідач подала до суду
заперечення, в якому зазначила, що
викладені позивачем обставини є
надуманими і не відповідають
дійсності, так як вона не вчиняла
жодних протиправних дій відносно
позивача і членів його сім"ї.

06 серпня 2013 року біля 13 год. 40 хв. в
с.Старий Коврай вона відігнала корову і
поверталась по вул.Жовтневій. Коли
підійшла до будинку, де живе позивач,
побачила, що дочка позивача ОСОБА_5
підмітала за двором і висипала сміття
під ноги відповідачу. Остання зробила
їй зауваження, на що ОСОБА_5 стала
висловлювати грубі, принизливі і
нецензурні слова. Дружина позивача
ОСОБА_6 з відкритого вікна також стала
ображати відповідача нецензурними
словами.Відповідач продовжила
рухатись додому, а дочка позивача
побігла за нею з лопатою, а тоді знову
почала ображати нецензурними словами
та непристойним жестом, показавши
середній палець руки, та стала
погрожувати. Побачивши, що дочка
позивача відійшла, відповідач пішла
далі.

Цього ж дня в сільській раді вона
написала заяву в міліцію з проханням
притягнути до відповідальності ОСОБА_5.
Також вона написала листа до
навчального закладу, де навчається
ОСОБА_5, зі скаргою на її поведінку.

Ні сам позивач, ні свідки, зазначені
в позовній заяві, не були присутні при
вказаній події, і не можуть об"єктивно і
реально стверджувати про обставини
сварки.

Крім цього, відповідач вважає, що
відсутні належні докази заподіння
позивачеві моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
заявлені позовні вимоги на підставах,
викладених в позовній заяві, та просили
задовольнити позов повністю.

Позивач пояснив, що неправомірними
діями відповідача відносно члена його
сім"ї йому заподіяна моральна шкода,
яку він оцінив в 4000 грн. За його заявою
була проведена перевірка дільничним
інспектором та встановлено, що ОСОБА_3
перебуваючи на вул.Жовтневій в с.Старий
Коврай, вчинила відносно ОСОБА_5
сварку, в ході якої висловлювалась на
її адресу нецензурними словами, на
зауваження припинити не реагувала.

Представник позивача пояснив, що
відповідач висловлювалася
нецензурними словами на адресу дочки
позивача та направила до навчального
закладу листа, де поширила
недостовірну інформацію, що ОСОБА_5
ображала ОСОБА_3 нецензурними словами.
Такими діями відповідач порушила
право на повагу до честі і гідності
ОСОБА_5 Так як остання є членом сім"ї
позивача, він зазнав душевних і
моральних переживань через приниження
і образу його дочки: перебував у
стресовому стані, погіршився стан
здоров"я, підвищився артеріальний
тиск, почастішали головні болі,
погіршився сон, в зв"язку з чим
звертався за медичною допомогою.

Позов вважають обгрунтованим і
просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнала та
пояснила, що саме дочка позивача
ображала її нецензурними словами та
непристойним жестом, позивача тоді
вдома не було, тому шкода йому завдана
бути не могла.

Представник відповідача позов не
визнала та пояснила, що відповідач
ніяким чином не порушувала права
позивача і тому моральної шкоди його
не завдавала. Право на повагу до честі і
гідності особи є особистим немайновим
правом фізичної особи і лише дочка
позивача при умові заподіяння їй
моральної шкоди мала б право на її
відшкодування.

З цих підстав позов вважають
небгрунтованим і безпідставним,
просять відмовити в задоволенні.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що
відповідач була ініціатором сварки,
висловлювалася нецензурними словами
на адресу ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що в цей день
разом з ОСОБА_9 ставили двері в будинку
позивача і чули сварку, де
відповідачка ображала дочку позивача.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що бачила,
як за ОСОБА_3 , яка йшла додому, гналася
з лопатою ОСОБА_5, яка кричала на ОСОБА_3
та показала непристойний жест середнім
пальцем руки.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він гнав
корову і бачив, як за ОСОБА_3 бігла
ОСОБА_5 з лопатою в руках.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що
бачила, як ОСОБА_5 висипала сміття на
дорогу , де ходять люди, а ОСОБА_3
зробила їй зауваження і пішла далі, а
ОСОБА_5 з лопатою бігла за ОСОБА_3, а
мати ОСОБА_5 також кричала на
відповідачку.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази,
встановив такі обставини справи та
визначив відповідно до них
правовідносини.

Згідно висновку дільничного
інспектора міліції Чорнобаївського РВ
УМВС Руденка Б.В. від 02 жовтня 2013 року
по факту повідомлення ОСОБА_1 в ході
проведення перевірки повідомлення
було встановлено, що ОСОБА_3 ,
перебуваючи на вулиці Жовтневій в
с.Старий Коврай Чорнобаївського
району, вчинила відносно ОСОБА_5 сварку,
в ході якої висловлювалась на її
адресу нецензурними словами, на
зауваження припинити не реагувала.

ОСОБА_3 також зверталась з заявою до
Чорнобаївського РВ УМВС України в
Черкаській області, за результатами
перевірки якої складено висновок від 02
квітня 2014 року. В ході перевірки
повідомлення встановлено, що ОСОБА_3
пояснила, що 06 серпня 2013 року біля 13
год. 40 хв. ОСОБА_5 біля власного
домоволодінні вчинила сварку з ОСОБА_3,
висловлювалась відносно останньої
грубими нецензурними словами.

Опитані під час перевірки ОСОБА_11
та ОСОБА_10 пояснили, що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 відбувалась сварка, в ході якої
громадянки говорили на високих тонах,
ОСОБА_5 показувала непристойні жести в
адресу ОСОБА_3, ганялась за нею з
лопатою.

В обгрунтування позовних вимог
позивач вказує на те, що відповідач
нецензурно ображала та принижувала
його дочку ОСОБА_5, чим порушила її
право на повагу до честі і гідності.
Враховуючи, що дочка є членом його
сім"ї, позивач також зазнав моральної
шкоди, компенсацію якої в сумі 4000 грн.
просить стягнути з відповідача.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються параграфом 1
глави 82 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого
2009 року №1 "Про судову практику у
справах про захист честі і гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи "
, Постановою Пленуму Верховного Суду
України віж 31 березня 1995 року №4 "Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди".

Відповідно до ст.34 Конституції
України кожному гарантується право на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і
переконань. Кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширюват інформацію усно, письмово
або в іншій спосіб - на свій вибір.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого
2009 року №1 "Про судову практику у
справах про захист честі і гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи "
позови про захист гідності, честі чи
ділової репутації вправі пред'явити
фізична особа у разі поширення про
неї недостовірної інформації, яка
порушує її особисті немайнові права, а
також інші заінтересовані особи
(зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо
така інформація прямо чи
опосередковано порушує їхні особисті
немайнові права.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1 при конфлікті між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 присутній не був,
безпосередньо подію не сприймав.

За приписом ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

На підставі п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України віж 31 березня
1995 року №4 "Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" та інших норм
законодавства, що регулюють ці
правовідносини, заподіяна моральна
(немайнова) шкода відшкодовується тій
фізичній чи юридичній особі, права якої
були безпосередньо порушені
протиправними діями (бездіяльністю)
інших осіб.

З аналізу правових норм, що регулюють
відшкодування моральної шкоди, судом
встановлено, що право на відшкодування
моральної шкоди має особа, права якої
були безпосередньо порушені
протиправними діями інших осіб. Суд
вважає, що право позивача на повагу до
честі і гідності членів його сім"ї
діями відповідача не порушено, так як
позивач безпосереднім учасником чи
очевидцем конфлікту між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 не був.

Суд ввважає, що довідка Іркліївської
лікарської амбулаторії від 13 березня
2014 року про те, що ОСОБА_1 звертався на
прийом до лікаря-терапевта 20.09.2013 року ,
не являється належним доказом
заподіяння позивачеві моральної
шкоди, так як подія мала місце 06 серпня
2014 року, на перебіг погіршення стану
здоров"я позивача з 06 серпня 2014 року до
20 вересня 2014 року (дати звернення за
медичною допомогою) він не посилався і
судом не досліджувався.

Враховуючи вищевикладене суд не
вбачає підстав для задоволеня позову.

Керуючись ст.ст.16,23,297 ЦК України;
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 27 лютого 2009 року №1 "Про
судову практику у справах про захист
честі і гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи ", Постановою Пленуму
Верховного Суду України віж 31 березня
1995 року №4 "Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", ст.ст.6,8,60,213-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди
відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду

Н.В.Цибра