22-ц/775/550/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Категорія № 57
Доповідач Мальцева Є.Є.
30 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого -
суддів -
Мальцевої Є.Є., Баркової Л.Л.,
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до Приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 про
визнання безпідставною відмову
нотаріуса у видачі дублікату
правовстановлюючого документу та
зобов'язання вчинити нотаріальну дію,
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
12 березня 2014 року -
У січні 2014 року представник Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (надалі за текстом
ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду
із позовом до приватного нотаріуса
ОСОБА_1, в якому просив визнати
незаконною відмову приватного
нотаріуса ОСОБА_1 від 20.05.2013 року № 27/01-16
у вчиненні нотаріальної дії з підстави
відсутності у позивача повноважень на
правовстановлюючого документу;
зобов'язати приватного нотаріуса
ОСОБА_1 видати ПАТ КБ «Приватбанк»
дублікат договору дарування від 19.08.2002
року за р. № 4461, що укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений 19.08.2002 року
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 15.11.2010 року був
задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. Рішення набрало законної сили
02.07.2011 року. За цим судовим рішенням
позивачу надано право продажу квартири
АДРЕСА_1 для задоволення вимог за
кредитним договором № 005А-08 від 17.03.2008
року. Позивач є іпотекодержателем
зазначеного предмету іпотеки.
Власником квартири є ОСОБА_3. Для
продажу квартири позивачу необхідний
правовстановлюючий документ - договір
дарування квартири від 19.08.2002 року за
реєстровим № 4461, що укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 19.08.2002
року приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_1
Враховуючи, що позивач не був стороною
зазначеного договору дарування, даний
документ у нього відсутній. Без
наявності цього документу позивач не
може укласти договір купівлі-продажу
відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону
України «Про нотаріат». 24.04.2013 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про видачу дублікату договору
дарування від 19.08.2002 року. Нотаріус
відмовив у вчиненні цієї нотаріальної
дії. У зв'язку з необхідністю отримання
дублікату договору позивач змушений
звернутися до суду з даним позовом.
Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 12 березня 2014 року
в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до Приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 про
визнання безпідставною відмову
нотаріуса у видачі дублікату
правовстановлюючого документу та
зобов'язання вчинити нотаріальну дію
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення по справі про
задоволення позовних вимог посилаюсь
на те, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, оскільки існує акт
застосування законодавства, яким є
судове рішення від 01 березня 2010 року.
Згідно цього рішення банку надані усі
права, що необхідні для продажу
квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо
у банка немає правовстановлюючого
документу на це майно з причини його
втрати іпотекодавцем, то в банку
виникає право на отримання дублікату
такого документу, який нотаріус
повинен надати згідно чинного
законодавства.

Не враховано, що наявність у
іпотекодержателя права продажу
предмету іпотеки дозволяє йому
отримувати усі документи, які
необхідні для такого продажу (витяги
з реєстру, технічний паспорт,
дублікат правовстановлюючого
документу тощо) на підставі положень
пункту 2 Розділу VI "Прикінцеві
положення" Закону України "Про іпотеку":
"Законодавчі та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом,
застосовуються у частині, що не
суперечать цьому Закону". Закон України
"Про іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-ІУ набрав
чинності 01.01.2004 р. Закон України "Про
нотаріат" від 02 вересня 1993 року набрав
чинності 01 січня 1994 року.

Відмова нотаріуса у вчиненні
нотаріальних дії з підстав, що дублікат
видається у разі втрати або зіпсування
документа на ім'я осіб за дорученням
яких або щодо яких вчинялися
нотаріальні дії, а Відповідач не
входить до числа таких осіб та не є
стороною договору купівлі-продажу, не
передбачена Законом України «Про
нотаріат». Отже відмова Відповідача у
видачі дублікату правовстановлюючого
документу від 04 липня 2012 року у
цивільній справі №2-1332/2012 р. - є
незаконною.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України, апеляційний суд розглядає
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_1, належним чином повідомленої
про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» Шишелову Н.В., яка просила
апеляційну скаргу задовольнити,
заперечення представника відповідача
- ОСОБА_5, яка просили скаргу відхилити,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від
15.11.2010 року був частково задоволений
позов ПАТ КБ «Приватбанк» та солідарно
стягнуто ОСОБА_3 та ОСОБА_6
заборгованість за кредитним договором
№ 005А-08 від 17 березня 2008 року в сумі
863872,41 грн. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 005А-08 від 17 березня 2008 року в розмірі
863872,41 грн. було звернуто стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № б/н від 17
березня 2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з
укладанням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу, будь яким способом з
іншою особою - покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням
«Приватбанку» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу
(а.с.5-10). На час розгляду справи судом
першої інстанції рішення суду від
15.11.2010 року набрало законної сили.

Таким чином, позивач є
іпотекодержателем зазначеного
предмету іпотеки, власником квартири є
ОСОБА_3.

Для продажу квартири Банку необхідний
правовстановлюючий документ. Таким
документом є договір дарування від
19.08.2002 року, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_1, а також витяг про
реєстрацію права власності та
технічний паспорт на квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

У суді першої інстанції представник
позивача у судовому засіданні не
заперечував той факт, що банк не
звертався до власника нерухомого майна
ОСОБА_3 з вимогою про передачу
оригіналу договору дарування від
19.08.2002 року.

На час звернення із заявою до
приватного нотаріуса відомостей про
втрату або зіпсування документу у
позивача не було, що підтверджується
заявою представника банку про видачу
дублікату правовстановлюючого
документу.

Враховуючи, що Банк не був стороною
зазначеного договору купівлі-продажу,
даний документ відсутній у Банку. Без
наявності цього документу Банк не може
укласти договір купівлі-продажу, так як
відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону
України «Про нотаріат» угоди про
відчуження, що підлягають реєстрації,
посвідчуються за умови подання
документів, що підтверджують право
власності на майно, що відчужується.

Листом від 20.05.2013 року № 27/01-16 приватний
нотаріус Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 роз'яснила
ПАТ КБ «ПриватБанк» механізм та
порядок отримання дублікату документу
(а.с.12).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог Банку суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача відсутні законні підстави,
згідно ст. 53 ЗУ «Про нотаріат», для
видачі позивачу дубліката договору
дарування квартири.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ст.7 ЗУ «Про нотаріат» про
вчинення нотаріальних дій, нотаріуси
або посадові особи, які вчиняють
нотаріальні дії, у своїй діяльності
керуються законами України,
постановами Верховної Ради України,
указами і розпорядженнями Президента
України, постановами і розпорядженнями
Кабінету Міністрів України, а на
території Республіки Крим, крім того, -
законодавством Республіки Крим,
наказами Міністра юстиції України,
нормативними актами обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій. Нотаріуси у
встановленому порядку в межах своєї
компетенції вирішують питання, що
випливають з норм міжнародного права, а
також укладених Україною міждержавних
угод».

Згідно ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» довідки
про вчинені нотаріальні дії та копії
документів, що зберігаються у
нотаріуса, видаються нотаріусом
виключно фізичним та юридичним особам,
за дорученням яких або щодо яких
вчинялися нотаріальні дії. У разі
смерті особи чи визнання її померлою
такі довідки видаються спадкоємцям
померлого. У разі визнання особи
безвісно відсутньою опікун,
призначений для охорони майна безвісно
відсутнього, має право отримувати
довідки про вчинені нотаріальні дії,
якщо це необхідно для збереження майна,
над яким встановлена опіка».

Згідно ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» у разі
втрати або зіпсування документа,
посвідченого або виданого нотаріусом
чи посадовою особою органу місцевого
самоврядування, за письмовою заявою
осіб, перелічених у першому реченні
частини п'ятої статті 8 цього Закону,
видається дублікат втраченого
документа. (частина перша статті 53 із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 01.10.2008 р. N 614-VI) Видача
дубліката втраченого або зіпсованого
документа здійснюється державним
нотаріальним архівом. До передачі в
архів примірників документів,
посвідчених або виданих нотаріусом чи
посадовою особою органу місцевого
самоврядування, дублікат втраченого
або зіпсованого документа видається
відповідно нотаріусом чи посадовою
особою виконавчого комітету за місцем
його зберігання. (частина друга статті
53 із змінами, внесеними згідно із
Законом України від 01.10.2008 р. N 614-VI)
Державний нотаріальний архів чи
державна нотаріальна контора видають
також дублікати заповітів, які
надійшли на зберігання від посадових
осіб, зазначених у статті 40 цього
Закону».

П.1.1. глави 22 розділу 2 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
передбачено: «У разі втрати або
зіпсування документа, посвідченого або
виданого нотаріусом, за письмовою
заявою осіб, за дорученням яких або
щодо яких учинялася нотаріальна дія,
нотаріусом видається дублікат
утраченого або зіпсованого документа».

20 травня 2013 року приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 листом
роз'яснила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
механізм та порядок отримання
дублікатів документів. Згідно
відповіді нотаріуса, дублікат
видається у разі втрати або зіпсування
документа, посвідченого або виданого
нотаріусом, за письмовою заявою осіб,
перелічених у першому реченні частини
п'ятої статті 8 ЗУ «Про нотаріат».

Підставою, згідно якої ПАТ КБ
«ПриватБанк» не може бути видано
дублікат договору купівлі-продажу, є
відсутність Банку в переліку осіб
зазначених в абзаці 5 ст. 8 ЗУ «По
нотаріат», та відсутність факту втрати
або зіпсування документа, що є однією
із підстав для нотаріуса, але не
виключною підставою, для видачі
дублікату документа.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази втрати
правовстановлюючих документів
власником. Позивачем не надано суду
жодних доказів про факт витребування у
власника вказаного документу.

Тому доводи в апеляційній скарзі про
необхідність застосування ст. 53 Закону
України «Про нотаріат» є
необґрунтованими, оскільки доказів
втрати або зіпсування документів
позивачем не надано.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності висновків суду першої
інстанції обставинам справи,
необґрунтовані.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» в
апеляційній скарзі на те, що відповідно
до ст. 38 Закону України «Про іпотеку»
передбачено право іпотекодержателя на
продаж предмету іпотеки та наявність у
іпотекодержателя права продажу
предмету іпотеки від імені ОСОБА_7 і
дозволяє йому отримувати усі
документи, які необхідні для продажу
безпідставні. Вказана норма не
передбачає право Банку отримувати усі
документи у нотаріуса для продажу .

Таким чином, установивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові.

За таких обставин колегія суддів не
вбачає підстав для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді :