Дата документу 05.05.2014
ЄУ № 420/554/14-ц
Провадження №6/420/28/14
У Х В А Л А

05 травня 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Потапенко Р.Р.

при секретарі
Войтенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новопсков
справу за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Марківського
районного управління юстиції у
Луганській області Салій Світлани
Іванівни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС
Марківського РУЮ Салій С.І. звернулася
до суду з поданням, в якому просить
тимчасово обмежити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа до виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Марківського районного суду від 27.01.2000
року. В обґрунтування своїх вимог
державний виконавець зазначила, що на
виконанні у ВДВС Марківського РУЮ
знаходиться виконавче провадження № 6/1
від 27.01.2000 року по виконанню
виконавчого листа № АЕ-15, виданого
02.04.1999 року Марківським районним судом
про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час
рішення Марківського районного суду не
виконано, не зважаючи на те, що
державним виконавцем вжито усіх
передбачених законодавством заходів
примусового виконання рішення, боржник
заборгованість по аліментам не
сплачує, періодично перебуває на
заробітках за межами України.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи без її участі, на
вимогах наполягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
суд негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд, розглянувши подання, оцінивши
докази, додані державним виконавцем на
його обґрунтування, вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у ВДВС Марківського РУЮ
знаходиться виконавчий лист № АЕ-15,
виданий 05.04.1999 року Марківським
районним судом Луганської області, про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше ? неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян щомісячно, починаючи
з 24.03.1999 року до повноліття доньки.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України» встановлено
вичерпний перелік підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, зокрема, у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Законом встановлено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а при ухиленні
боржника від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника рішенням, варто
розуміти як будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини. У зв'язку із цим
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження».

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

У зв'язку з цим, з метою всебічного і
повного з'ясування всіх обставин
справи, встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування.

Проте, державним виконавцем до подання
були додані лише копії виконавчого
листа, постанови про відкриття
виконавчого провадження (без будь-яких
доказів того, що ОСОБА_2 отримав копію
цієї постанови) та акту державного
виконавця від 20.01.2014 року, які не можуть
бути визнані доказами ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що подання державного виконавця не
обґрунтоване, оскільки не містить
жодних доказів, які б свідчили про те,
що боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Марківського районного
суду, виїжджав або має намір виїхати за
межі України, доказів на підтвердження
здійснення державним виконавцем всіх
необхідних заходів для своєчасного і
повного виконання рішення суду у
відповідності до вимог ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
за результатами яких боржник не вчинив
жодних дій, спрямованих на виконання
рішення. Подання та додані до нього
документи також не містять доказів
того, що боржник взагалі має
заборгованість зі сплати аліментів, в
якому розмірі та за який період вона
виникла.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про недоведеність факту
ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання
рішення Марківського районного суду, а
відтак і про відсутність правових
підстав для обмеження конституційного
права ОСОБА_2 вільно залишати територію
України

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Марківського
районного управління юстиції у
Луганській області Салій Світлани
Іванівни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення п`ятиденного строку,
встановленого для подачі апеляційної
скарги, якщо така не була подана.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Новопсковський районний суд шляхом
подачі протягом п'яти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга може бути подана
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: