АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7338/2014
Головуючий у І інстанції - Дубас В.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивач ПАТ «ВТБ
Банк» звернулось до суду з позовом про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
у сумі 95 811 грн. 50 коп., мотивуючи свої
вимоги тим, що між ПАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_2 14.03.2012 року було укладено
договір №R0В, згідно з умовами
якого позивач надав відповідачу кредит
у сумі 100 000 грн. на споживчі потреби, а
відповідач у свою чергу зобов'язувався
погасити кредит до 14.03.2017 року, сплатити
за його користування проценти у
розмірі 22,0% річних.

Позивач виконав умови кредитного
договору та надав відповідачу
зазначені грошові кошти у повному
обсязі, що підтверджується
меморіальним ордером №28002 від 14.03.2012
року.

У відповідача в результаті
несвоєчасної сплати тіла кредиту та
процентів виникла заборгованість
перед позивачем з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних в розмірі 95 811 грн.
50 коп., яку позивач просив стягнути на
його користь.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість
по кредиту у сумі 95811,50 грн., що
складається із простроченої
заборгованості за кредитом у сумі 6063,93
грн., поточної заборгованості за
кредитом у сумі 82456,71 грн., 3% річних за
порушення зобов'язань щодо повернення
кредиту у сумі 47,79 грн., інфляційних
витрат за весь час прострочення сплати
кредиту у сумі 7,79 грн.,простроченої
заборгованості за процентами у сумі
378,05 грн., 3% річних за порушення
зобов'язань щодо повернення процентів
у сумі 38,70 грн., інфляційних витрат за
порушення зобов'язань щодо сплати
процентів у сумі 11,90 грн.,
заборгованості за процентами за період
з 18.07.2013 року по 15.08.2013 року у сумі 1 546,55
грн., пені, нарахованої у зв'язку з
несвоєчасною сплатою процентів та
кредиту в розмірі 0,5% за кожен день
прострочення платежу у сумі 5 260,11 грн.
Також стягнуто з відповідача на
користь позивача судові витрати у сумі
958,11 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 10 квітня 2014 року заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати заочне рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, вказуючи на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права.

Апелянт в судовому засіданні
просив задовольнити апеляційну скаргу
з підстав, викладених в ній.

Представник банку просив апеляційну
скаргу відхилити. Рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого
рішення, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав

Судом встановлено, що 14.03.2012 року між
ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено
договір №R0В, згідно з умовами
якого позивач надав відповідачу кредит
у сумі 100 000 грн. на споживчі потреби, а
відповідач у свою чергу зобов'язувався
погасити кредит до 14.03.2017 року, сплатити
за його користування проценти у
розмірі 22,0% річних (а.с.5-10).

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» виконав умови
вказаного кредитного договору та надав
відповідачу ОСОБА_2 у кредит грошові
кошти у сумі 100 000 грн., що
підтверджується меморіальним ордером
№28002 від 14.03.2012 року (а.с.19).

Також встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 умови кредитного договору
належним чином не виконує, у зв'язку з
чим заборгував позивачу станом на
15.08.2013 року кошти у сумі: простроченої
заборгованості за кредитом - 6063 грн. 93
коп., поточної заборгованості за
кредитом - 82 456 грн. 71 коп., 3% річних за
порушення зобов'язань щодо повернення
кредиту у сумі 47 грн. 75 коп., інфляційних
витрат за весь час прострочення сплати
кредиту у сумі 7 грн. 79 коп.,
простроченої заборгованості за
процентами у сумі 378 грн. 05 коп., 3% річних
за порушення зобов'язань щодо
повернення процентів у сумі 38 грн. 70
коп., інфляційних витрат за порушення
зобов'язань щодо сплати процентів у
сумі 11 грн. 90 коп., заборгованості за
процентами за період з 18.07.2013 року по
15.08.2013 року у сумі 1546 грн. 55 коп., пені,
нарахованої у зв'язку з несвоєчасною
сплатою процентів та кредиту, в розмірі
0,5% за кожен день прострочення платежу у
сумі 5260 грн. 11 коп.

Відповідно до ст.. 1050 ч.2 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики , що залишилася та сплати
процентів, належних йому відповідно до
кредитного договору.

Наявність суми заборгованості
відповідача перед позивачем
підтверджується наданою позивачем
довідкою (а.с. 21-24), яка перевірена судом.

Тому, задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про стягнення
заборгованості в сумі 95 811,50 грн..

Посилання апелянта на ту обставину, що
судом першої інстанції по справі не
було проведено попереднього розгляду,
що банком йому не була проведена
реструктуризація боргу, про яку він
просив у своєму зверненні до банку, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
ці обставини не впливають на порушення
апелянтом своїх зобов'язань перед
банком та на його обов'язок сплатити
заборгованість.

Колегія суддів також не вбачає підстав
для застосування ст.. 551 ч.3 ЦК України, а
саме для зменшення пені, оскільки вона
нарахована в передбаченому договором
кредиту розмірі та не перевищує розмір
збитків, завданих банку невиконанням
зобов'язання.

Суд першої інстанції повно і
всебічно з 'ясував обставини справи,
зібраним доказам дав належну оцінку та
прийшов до правильного висновку про
задоволення позовних вимог .

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України
, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити .

Рішення Дарницького районного
суду м.Києва від 27 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: