Номер провадження: 22-ц/785/4358/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- Сватаненко В.І.

при секретарі - Добряк Н.І.

за участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на рішення Приморського
районного суду міста Одеси від 20 січня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Одеського
обласного управління акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» - про визнання кредитного
договору неукладеним та договору
поруки недійсним , -

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом про
визнання неукладеним кредитного
договору від 10 вересня 2008 року та
недійсним договору поруки від 10
вересня 2008 року, оскільки ОСОБА_3 не
підписував заяву про видачу готівки та
не отримував грошових коштів.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 20 січня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_5
ставиться питання по скасування
рішення районного суду, та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення районним судом норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення судового рішення суд
вирішує, чи мали місце обставини
справи, якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Районний суд, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що посилання позивачів на те, що
договір є неукладеним, є помилковим,
оскільки договір вважається укладеним
з моменту підписання його позивачем.

Але судова колегія не може погодитися з
вказаним висновком з наступних
підстав.

Судовою колегією встановлено, що 10
вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_3 та
відповідачем ВАТ «Державний ощадний
банк України» був укладений кредитний
договір № 2439 - н, відповідно до п.1.1.
якого банк зобов'язався надати ОСОБА_3
на умовах цього договору грошові кошти
в розмірі 985000 грн. Позичальник
зобов'язався належним чином
використати та повернути кредит у
вказаній в сумі, а також сплатити
проценти за користування кредитом в
розмірі: 20,0 % річних - в перших 6 місяців
з дня отримання кредиту (на час
оформлення державного акта на право
власності на земельну ділянку); 22,0 %
річних - починаючи з 7 місяця з дня
отримання кредиту; 19,0 % річних - після
одержання позичальником у
встановленому законодавством порядку
державного акта на право власності на
земельну ділянку та передачі її в
іпотеку.

10 вересня 2008 року з метою забезпечення
виконання кредитного договору був
укладений договір поруки між ОСОБА_5
та ВАТ «Державний ощадний банк
України», відповідно до п. 1.1 якого
поручитель ОСОБА_5 зобов'язується перед
кредитором відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 2439-н від 10.09.2008 року, а також
додатковими угодами до нього, що
укладені та можуть бути укладені в
майбутньому.

Відповідно до постанови про порушення
кримінальної справи та об'єднання
кримінальних справ від 22 вересня 2010
року слідчим в ОВС 1 відділу 1 УГСУ СБУ
було порушено кримінальну справу за
фактом заволодіння службовими особами
Одеської обласної філії ПАТ «Державний
ощадний банк» грошовими коштами банку
в сумі 24236100 грн. шляхом зловживання
своїм службовим становищем, за
попередньою змовою, в особливо великих
розмірах, за ознаками злочину,
передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході розслідування вищезазначеної
кримінальної справи № 918, була
призначена судово-почеркознавча
експертиза № 86 від 02.11.2011 року, згідно
до висновку якої було з'ясовано, що
підписи від імені ОСОБА_3 в кредитній
заяві, повідомленні про умови
кредитування та в заяві про
підтвердження місця роботи по
кредитному договору № 2439-н від 10
вересня 2008 року, укладеного між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_3 виконані саме ОСОБА_3, а не іншою
особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в заяві
на видачу готівки № 241427_001 від 12 вересня
2008 року виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою.

У ході розгляду кримінальної справи
було встановлено, що відповідач
зобов'язання за кредитним договором №
2439-н від 10.09.2008 року, укладеним між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_3 щодо надання позичальнику
грошових коштів не виконав, ОСОБА_3
відповідно до умов кредитного договору
кошти не отримував, їх отримала інша
особа.

Вироком Приморського районного суду м.
Одеси від 28.09.2012 року, який вступив у
законну силу, ОСОБА_6 визнана винною у
скоєнні злочинів , передбачених ст. ст.
190 ч.4. 358 ч. 1, ч. 2, ч. 3 КК України. Вказаним
вироком встановлено, що ОСОБА_6,
працюючи на посадах директора філії
ТОВ «Персональне агентство
нерухомості» та виконавчого директора
ТОВ «Компанія «Партнер нерухомості»,
діючи умисно з метою заволодіння
грошовими коштами банку ВАТ «Ощадбанк»
в особливо великому розмірі, шляхом
оформлення та отримання кредитів,
скоїла сукупність дій, направлених на
скоєння даного злочину, саме із
залученням знайомих осіб та родичів, в
тому числі й позивачів, використовуючи
їх повну довіру до її дій, отримавши їх
копії паспортів та ідентифікаційних
кодів, ОСОБА_6 виготовила завідомо
сфальсифіковані довідки про доходи,
зокрема, позивачів, із зазначенням
неправдивих відомостей про місце
роботи та щомісячну заробітну плату,
які надала банку.

Крім того, як вбачається з вказаного
вироку, ОСОБА_6, користуючись повною
довірою осіб, у відношенні яких
відмовлено у порушенні кримінальної
справи (в тому числі й ОСОБА_3 та ОСОБА_5),
які дали свою згоду на укладення
договору купівлі-продажу земельних
ділянок, а також на оформлення на їх
ім'я кредитів на придбання земельних
ділянок, запропонувала останнім
укласти кредитний договір та підписати
всі необхідні документи в банку, при
цьому особи, у відношенні яких
відмовлено у порушенні кримінальної
справи, по вказівці ОСОБА_6 підписали
пакет документів, необхідний для
переоформлення та видачі кредиту, в
тому числі й касові документи на
відкриття особистих вкладних рахунків
для подальшого погашення кредитів.
Безпосередньо після оформлення всіх
необхідних документів, ОСОБА_6,
знаходячись в касі філії - Одеського
обласного управління ВАТ «Ощадбанк»
від імені осіб у відношенні яких
відмовлено у порушенні кримінальної
справи (в тому числі й ОСОБА_3 та ОСОБА_5)
отримала відповідно на підставі заяв
на видачу грошових коштів, суми коштів
в тому числі й за кредитним договором №
2439-н від 10.09.2008 року, укладеному між
банком та позивачем щодо надання
позичальнику ОСОБА_3 грошових коштів, а
всього ОСОБА_6 отримала кошти на
загальну суму 24288600 грн.

Вироком Приморського районного суду м.
Одеси від 28.09.2012 року ОСОБА_6 визнано
винною у скоєнні вищезазначеного
злочину та з неї стягнуто на користь
ПАТ «Державний Ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ «Ощадбанк» матеріальний
збиток в розмірі 2627823,51 грн.(у тому числі
і 985 000 грн., за договором №2429 від 10
вересня 2008 р., оформленого на ім'я
позивача).

Згідно з ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей .

Відповідно до ст. 640 ЦК України, якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладання договору
необхідно також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Таким чином, судова колегія прийшла до
висновку, що, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3
не отримував грошових коштів
відповідно до умов кредитного
договору, він є неукладеним у розумінні
наведених вимог закону.

У зв'язку з викладеним колегія суддів
вважає, що районний суд прийшов до
помилкового висновку, що договір є
укладеним, оскільки був підписаний
позивачем.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлений перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів. У
вказаному переліку відсутній такий
спосіб захисту цивільних прав та
інтересів як визнання договору
неукладеним. Відповідно до роз'яснень,
які містяться у п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009
року "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" вимога про
визнання договору неукладеним не
відповідає можливим способам захисту
цивільних справ і інтересів,
передбачених законом.

Таким чином, судова колегія прийшла до
висновку, що позивач заявляючи вимоги
про визнання неукладеним кредитного
договору вибрав спосіб, що не
відповідає можливим способам захисту
цивільних справ і інтересів,
передбачених законом, у зв'язку з чим
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Що стосується позивних вимог про
визнання недійсним договору поруки
судовою колегією встановлено, що
позивач просив визнати вказаний
договір як похідний від договору
кредиту. У зв'язку з тим, що відсутні
підстави для визнання неукладеним
кредитного договору, судова колегія
вважає, що вимоги про визнання
недійсним договору поруки задоволенню
не підлягають.

Згідно з п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №12 від 24
жовтня 2008 року апеляційний суд ухвалює
рішення про зміну рішення суду першої
інстанції у випадку, якщо помилки у
неправильно прийнятому рішенні
можливо усунути без його скасування ,
не змінюючи суть рішення , і вони
стосуються окремих його частин ,
зокрема виправлення помилок суду
першої інстанції щодо розміру суми, що
підлягає стягненню , розподілу судових
витрат тощо. Якщо помилки у такому
рішенні стосуються фактичної сторони
справи чи правового обґрунтування
рішення, то їх усунення необхідно
вважати також зміною рішення, тому
апеляційний суд не повинен усувати
такі помилки ухвалою із зазначенням
про залишення рішення без змін, з його
уточненням чи доповненням.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що є підставою
для зміни рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309
ч.1 п.п. 1,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 20 січня 2014
року-змінити.

Викласти резолютивну рішення в
наступній редакції: «Позов ОСОБА_3,
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Одеського
обласного управління акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про визнання кредитного
договору неукладеним та договору
поруки недійсним -відмовити» .

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

В.І.
Сватаненко

П.М.
Черевко