Справа № 686/5815/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

при секретарі - Кирик О.В.,

за участю представника
відповідача - Пічік П.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Чорноострівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Чорноострівської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син - ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданим 27.06.2013 року
Чорноострівською селищною радою
Хмельницького району, актовий запис
№34.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, а саме: АДРЕСА_1, який
він отримав у спадщину, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, посвідченим
10.04.2003 року державним нотаріусом
Хмельницької районної нотаріальної
контори.

Після отримання свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_3 не зареєстрував своє
право власності у встановленому
законом порядку у Хмельницькому БТІ.

Після звернення до Хмельницької
районної державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1 позивачу було
відмовлено у видачі такого свідоцтва у
зв'язку з тим, що спадкодавець не
зареєстрував свідоцтво про право на
спадщину на житловий будинок.

Така відмова перешкоджає у реалізації
її спадкових прав, а наявність спору
щодо спадкового майна змушує її
звернутись до суду з даним позовом.

Ії син ОСОБА_3 набув право власності на
будинок 10.04.2003 року, за умовами у дії ЦК
УРСР в ред. 18.07.63 р.

Так, згідно ст. ЦК УРСР в ред. 18.07.63 р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 означеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мінюсті 18 лютого 2002 року за М 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від 1
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право на оформлення
спадкових прав шляхом звернення до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину.

Проте, після набрання чинності ЦК
України від 01 січня 2004 р. та Законом
України від 1 липня 2004 р. «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» ОСОБА_3 не
зареєстрував права власності на
належне йому майно, а тому у нотаріуса
на сьогодні відсутні підстави для
видачі позивачу свідоцтва про право
власності після смерті спадкодавця.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 10.04.2003 року, оцінка
спадкового майна становить 10089 грн. -
ціна позову.

Позивач просить визнати за ОСОБА_2
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, направила заяву з проханням
слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача позов визнав.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців з часу відкриття спадщини (дня
смерті спадкодавця).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права, що належали спадкодавцеві на
момент смерті і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного
кодексу України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного
кодексу України відсутність свідоцтва
про право на спадщину позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер син позивача - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим 27.06.2013 року Чорноострівською
селищною радою Хмельницького району,
актовий запис №34.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, а саме: АДРЕСА_1, який
він отримав у спадщину, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, посвідченим
10.04.2003 року державним нотаріусом
Хмельницької районної нотаріальної
контори.

Після отримання свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_3 не зареєстрував своє
право власності у встановленому
законом порядку у Хмельницькому БТІ.

Позивач не може отримати свідоцтво про
право власності на спадкове майно, у
зв'язку з тим, що на ім'я спадкодавця -
ОСОБА_3 не проводилась державна
реєстрація права власності на вище
зазначене майно.

Суд приходить до висновку, що слід
визнати за ОСОБА_2 право власності на
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
261, 365, 391, 1236, 1301, 1261, 1268 Цивільного
кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_2 до Чорноострівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з
Чорноострівської селищної ради
судовий збір 243,60 грн.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.