Cправа № 235/6756/13-ц
Провадження № 2/235/168/14
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді Коваленко
В.О.,

при секретарі Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явилася),

відповідач ОСОБА_2 (не
з'явився)

представник 3-ї особи не з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача
Рівненівська сільська рада про
визнання права власності в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача Рівненівська сільська
рада і в обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько - ОСОБА_4, який був
зареєстрований у будинку АДРЕСА_1.
Після його смерті залишилося спадкове
майно зазначений будинок, який належав
спадкодавцю на підставі договору
купівлі - продажу від 31 січня 1997 року,
посвідченого державним нотаріусом
другої красноармійської нотаріальної
контори за № 91 та зареєстрований у БТІ 4
лютого 1997 року за № 122, земельна ділянка
не приватизована. Оригінал зазначеного
договору не зберігся, тому для
оформлення спадщини вона отримала
дублікат договору. 02.07.2013 року
державний нотаріус Другої
красноармійської нотаріальної контори
вказав на відсутність реєстрації
дублікату договору та рекомендував
звернутися до суду з вимогою про
визнання права власності. На час
відкриття спадщини спадкоємцями було
позивач та її брат - відповідач ОСОБА_2,
який не звертався із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори. Позивач просить суд визнати за
нею право власності на житловий
будинок з відповідними господарчими
спорудами та побудовами № АДРЕСА_1
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька
ОСОБА_4.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
зявилася. Надала заяву про розгляд
справи без її участі. Просила позов
задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
визнав у повному обсязі.

У судове засідання представник третьої
особи не з'явився, про час та місце
розгляду справи третя особа
повідомлена повісткою.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 14/.

Згідно дублікату договору
купівлі-продажу від 31 січня 1997 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої красноармійської державної
нотаріальної контори зареєстрованого
в реєстрі за № 91, ОСОБА_4 купив житловий
будинок з господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1 /а.с. 7/.

Відповідно довідки № 671 від 20.12.2012 року
ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав
у буд. АДРЕСА_1 з 1997 року по день смерті
/а.с. 15/.

Згідно реєстраційного посвідчення від
4 лютого 1997 року право особистої
власності на будинок АДРЕСА_1
зареєстрований за ОСОБА_4 /а.с. 24/.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2
народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батько - ОСОБА_4,
мати - ОСОБА_6 /а.с. 20/.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, батько -
ОСОБА_4, мати - ОСОБА_6 /а.с. 21/.

Відповідно свідоцтва про переміну
прізвища, імені, по батькові ОСОБА_1
перемінила прізвище на ОСОБА_1 /а.с. 23/.

Відповідно відповіді позивачу Другої
красноармійської нотаріальної контори
від 02.07.2013 року № 696/01-16 наданий дублікат
договору купівлі - продажу жилого
будинку не зареєстрований в
реєстраційній службі, рекомендовано
звернутися до суду /а.с. 5 - 6/.

Згідно повідомлення Другої
красноармійської державної
нотаріальної контори № 1606/01-16 від 10.12.2013
року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
відкрилася спадщина із заявою про
прийняття спадщини звернулася дочка
спадкодавця ОСОБА_1 /а.с. 39 - 40/.

Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно частині перший статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 01 липня 2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Враховуючи, що відповідно дублікату
договору купівлі-продажу спадкодавець
ОСОБА_4 31 січня 1997 року придбав житловий
будинок, право власності зареєстровано
в БТІ 04.02.1997 року, але втрачено оригінал
договору купівлі-продажу спадкового
будинку у зв'язку з чим нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, тому відсутня
можливість іншим засобом крім
вирішення спору судом захистити право
власності позивача, суд вважає
можливим визнати за позивачем ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з
надвірними побудовами та спорудами №
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4.

На підставі статей 392, 1225, 1261, 1268 - 1270 ЦК
України, керуючись статтями 11, 57, 174, 208,
209, 212, 213-218 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на стороні
відповідача Рівненівська сільська
рада про визнання права власності в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4, податковий номер НОМЕР_1,
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко