копія/Справа № 689/2337/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.03.2014 року Ярмолинецький районний
суд Хмельницької області -

головуючий-суддя
Баськов М.М.

за участю:

секретаря
Кочмарської О.М.

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

представника третьої особи
Кліпова В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ярмолинці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області, про
знесення самочинно збудованого
нерухомого майна,

встановив:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про знесення самочинно збудованого
відповідачем нерухомого майна -
добудови до житлового будинку та сараю,
які знаходяться по АДРЕСА_1. На
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що він є власником будинку по
АДРЕСА_1, а по сусідству з ним проживає
відповідач і останній у вересні 2012 року
без належного дозволу, з грубим
порушенням будівельних норм і правил,
почав будівництво вищевказаних
об'єктів нерухомості. Зокрема, в
порушення п. 3.25. Державних будівельних
норм України "Планування і забудова
міських і сільських поселень" ДБН 360-92
(далі - ДБН 360-92) під час будівництва
відповідачем не були дотримані
протипожежні розриви між будинками
відповідно до ступеня їх
вогнестійкості, що створює реальну
небезпеку для нерухомого майна
позивача.

В ході судового розгляду позивач
заявлені вимоги підтримав, пославшись
на обставини, викладені в позовній
заяві.

Відповідач та його представник
заперечували проти задоволення позову,
а також пояснили, що будівництво
добудови до житлового будинку та сараю
здійснювалося з дозволу Інспекціі
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області, яку
ОСОБА_2 повідомив про початок
будівництва, і на даний час всі об'єкти
введені в експлуатацію. Будь-якої шкоди
позивачу не завдано, а також не
допущено відхилення від проекту та
порушення будівельних норм і правил.

Представник Інспекціі державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, яка була
залучена судом як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача,
позов не визнав та показав, що
будівництво добудови до житлового
будинку та сараю здійснювалося ОСОБА_2
з

дотриманням будівельних норм і правил.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 успадкували житловий будинок та
земельну ділянку, на якій він
розташований по АДРЕСА_1. Рішенням
Ярмолинецького районного суду від
15.08.2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виділення в натурі спільного
сумісного майна та визначення порядку
користування земельною ділянкою було
виділено ОСОБА_2 в натурі частку
розміром 48,26% у домоволодінні за
АДРЕСА_1, а також йому було виділено у
користування земельну ділянку площею
0,0521 га. Цим же рішенням ОСОБА_1 було
виділено в натурі частку розміром 51,74% у
домоволодінні за АДРЕСА_1, а також йому
було виділено у користування земельну
ділянку площею 0,0521 га.

В подальшому ОСОБА_1 зареєстрував
за собою право власності на
домоволодіння, яке складається з
житлового будинку, загальною площею 63,0
кв.м., сараю та убиральні, по АДРЕСА_1, а
також на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,0521 га, за
вказаною адресою, що підтверджується
відповідними свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно (а.с. 8,9),
витягом про державну реєстрацію прав
(а.с. 10), технічним паспортом на житловий
будинок (а.с. 11).

ОСОБА_2 в свою чергу зареєстрував
за собою право власності на житловий
будинок загальною площею 77,7 кв.м. по
АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,0521 га, за
вказаною адресою, що підтверджується
відповідними свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно (а.с. 42, 44),
витягом про реєстрацію права власності
(а.с. 43), технічним паспортом на житловий
будинок (а.с. 45).

Актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
30.07.2013 р., інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, стверджується,
що ОСОБА_2 вимоги припису від 18.02.2013 р.
виконав в повному обсязі. Порушень
містобудівного законодавства при
добудові допоміжних приміщень до
житлового будинку садибного типу,
господарських споруд та гаража по
АДРЕСА_1 не виявлено (а.с. 36).

Також, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 повідомляв Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області, про
початок виконання будівельних робіт
щодо здійснення ним добудови до
житлового будинку, сараю та гаража, що
також підтвердив представник
інспекції (а.с. 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

В силу частини 7 цієї статті в
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Частиною 2 статті 386 і статтею
391 ЦК України встановлено, що власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. ОСОБА_1 як власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Аналіз статті 376 ЦК України
свідчить про те, що самостійними
ознаками самочинного будівництва є:
здійснення будівництва на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети; здійснення будівництва без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту; здійснення
будівництва з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 здійснив
будівництво добудови до житлового
будинку, господарської споруди та
гаражу, які знаходяться по
АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка
знаходиться у його власності для
будівництва та обслуговування
житлового будинку. При цьому відсутні
докази, що відповідач збудував вказане
нерухоме майно без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил.

Отже, таке будівництво не може
вважатися самочинним.

Також суд враховує, що ст. 376 ЦК
України передбачає можливість
знесення самочинного будівництва за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування, і то лише у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил, та
в разі неможливості проведення
відповідної перебудови або відмови
особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво від її проведення. За
позовом громадянина таке рішення може
бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК
України в разі доведеності ним
відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України факту створення йому перешкод
у здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном при
неможливості усунення цих перешкод.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 не надав суду доказів, що
збудоване ОСОБА_2 нерухоме майно
створює йому перешкоди у здійсненні
права власності на частину
домоволодіння і ці перешкоди не можуть
бути усунені в інший спосіб. Також
позивач не довів факт будівництва
відповідачем вказаного нерухомого
майна з порушенням будівельних норм і
правил.

Таким чином, у суду відсутні
підстави для зобов'язання ОСОБА_2 до
знесення добудови до житлового будинку
та сараю, які знаходяться по АДРЕСА_1 і
які належать йому на праві власності.

На підставі ст.ст. 376, 386, 391 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна - добудови до житлового будинку
та господарської споруди, які
знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
підпис

Копія вірна:

Суддя
М.М. Баськов