Справа №577/1126/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Лебедько М. М.Номер
провадження 22-ц/788/1303/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 12 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10018/0108
філії-Сумського обласного управління
АТ «Ощадбанк», ОСОБА_5, треті особи:
ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання договору
поруки припиненим, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, свої вимоги
мотивує тим, що 27.11.2007р. між ОСОБА_5,
майновим поручителем ОСОБА_7 і ВАТ
«Державний ощадний банк України»
(змінило своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України») укладений
кредитний договір, згідно якого ОСОБА_5
видано 1 000 000 грн. кредиту до 26 лютого 2012
року зі сплатою 14 % річних.

В цей же день між ним та банком на
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором укладений договір
поруки, згідно якого він несе солідарну
відповідальність за невиконання
позичальником умов кредитного
договору. 30.12.2008р. відповідачі без його
згоди уклали додатковий договір № 1,
яким до пункту 1.5 кредитного договору
внесли зміни, що надавали право
позичальнику на протязі 3 місяців
сплачувати лише відсотки за кредитним
договором, внаслідок чого сума його
зобов'язання як поручителя збільшилась
на 42 850,54 грн. У зв'язку з чим просить
визнати договір поруки припиненим з
30.12.2008 року.

Рішенням суду від 12 червня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати
рішення суду і постановити нове, яким
задовольнити позов. В доводах
апеляційної скарги посилається на те,
що рішення суду є незаконним та
необгрунтованим. Суд не дав належної
оцінки усім доказам по справі, зокрема
залишив поза увагою п. 2.7. договору
поруки, яким передбачено, що кредитор
та боржник зобов'язані негайно
повідомити поручителя про зміну
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. Вважає, що внаслідок
укладення між банком і боржником
додаткової угоди до кредитного
договору за якою боржник на протязі
трьох місяців сплачував тільки
відсотки загальна сума грошових
зобов'язань збільшилась, а тому
збільшився і обсяг його
відповідальності, про який його ні
кредитор, ні боржник не повідомили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3, представника ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Ющенка А.Ю., вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 27
листопада 2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_5 і
майновим поручителем ОСОБА_7 укладено
кредитний договір № 1952.

Відповідно до п.1.1 та п.1.2 банк надав
позичальнику кредит в розмірі 1 000 000
грн. до 27.02.2012 року зі сплатою 14 %
відсотків річних в порядку, на умовах
та в строки, визначені кредитним
договором. (а.с.8-13)

Пунктом 1.5. кредитного договору також
передбачено, що позичальник
зобов'язується щомісячно до 30 числа
місяця, наступного за звітним,
проводити погашення кредиту та сплату
процентів за користування ним
щомісячно ануїтетними платежами в сумі
26400 грн. Проценти нараховуються банком
щомісячно на фактичний залишок
заборгованості за кредитом, що був
отриманий позичальником, починаючи з
дати видачі кредиту до моменту
закінчення терміну, на який надано
кредит.

27.11.2007 року в забезпечення виконання
зобов'язань позичальника по вказаному
кредитному договору між позивачем
ОСОБА_3 та ПАТ «Державний ощадний банк
України» укладено договір поруки №1952/2.

Згідно пункту 1.1. договору поруки
поручитель зобов'язується перед
кредитором відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання боржником зобов'язання за
кредитним договором № 1952 від 27
листопада 2007 року, а також додатковими
угодами до нього, що укладені та можуть
бути укладені в майбутньому. (а. с. 32-33)

30.12.2008 року між ВАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_5 укладено
додатковий договір до кредитного
договору №1952 від 27.11.2007 року, яким були
внесені зміни до п. 1.5, що надавали право
ОСОБА_5 протягом 3 місяців, починаючи з 27
січня 2009 року сплачувати лише проценти,
нараховані банком на залишок
заборгованості за кредитом, а
починаючи з 01 квітня 2009 року проводити
погашення кредиту ануїтетними
платежами в сумі 29 100 грн. щомісяця.
(а.с.34-35)

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що підстави для визнання договору
поруки припиненим відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову, так як суд дійшов його
правильно встановивши фактичні
обставини справи, з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Таке збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі збільшення розміру плати за
кредит, відстрочення виконання, що
призводить до збільшення періоду, за
який нараховуються відсотки за
користування чужими грошовими коштами;
підвищення розміру відсотків,
встановлення (збільшення розміру)
неустойки, зміна способу і форми
майнового обтяження, умов
відповідальності тощо.

Як вбачається з умов додаткової угоди
до кредитного договору № 1952 від 27.11.2007
року, укладеної між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_5,
внесені нею зміни до п. 1.5. кредитного
договору, надали позичальнику право на
протязі 3-х місяців сплачувати
щомісячний платіж, передбачений
умовами кредитного договору не в
повному обсязі, а саме: сплачувати лише
проценти. Згода на це банку виключала
нарахування штрафних санкцій. Таким
чином зміни, внесені додатковою угодою
від 30.12.2008 року, до кредитного договору,
стосувались порядку сплати
позичальником кредиту та процентів.
При цьому розмір кредиту, відсотків (14 %
річних) та остаточний термін погашення
кредиту не змінились. А тому підстав
вважати, що зміни, внесені додатковою
угодою від 30.12.2008 року, до кредитного
договору, призвели до збільшення
обсягу відповідальності поручителя,
немає.

Крім того, договором поруки
передбачено, що поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язання за кредитним договором №
1952 від 7.11.2007 р., а також додатковими
угодами, що укладені та можуть бути
укладені в майбутньому.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову. Доводи
апеляційної скарги не містять підстав
для скасування правильного по суті
рішення суду, а тому апеляційну скаргу
необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 12 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -