АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 602/1001/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Сенюх М.З. Провадження №
22-ц/789/464/14 Доповідач - Жолудько
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Кузьми Р. М., Костіва О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін ОСОБА_1, його
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
поданої його представником ОСОБА_2, на
рішення Лановецького районного суду
від 10 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
Карначівської сільської ради про
визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до ОСОБА_4,
Карначівської сільської ради про
визнання заповіту недійсним.

Рішенням Лановецького районного
суду від 10 лютого 2014 року та додатковим
рішенням від 8 квітня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду
скасуватита ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що оскаржуваний
заповіт від 31.05.1996 року не відповідав
діючому на момент його укладення
закону. Усупереч вимогам ст. 541 ЦК
України (в ред. 1963 року) секретарем
виконавчого комітету Карначівської
сільської ради не дотримано вимог щодо
зазначення місця і часу укладення
заповіту, що є підставою для визнання
його недійсним. Крім того, висновки
суду стосовно здійснення догляду та
піклування відповідачкою ОСОБА_4 за
заповідачем ОСОБА_5 не відповідають
обставинам справи.

У судовому засіданні апелянт
ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу ,
зіславшись на доводи, викладені в ній,
просять її задовольнити.

Інші особи, які брали участь у
справі, не з'явилися в судове засідання.
Про час і місце його належним чином
повідомлені.

Судом установлено, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 перебували у шлюбі згідно з
свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1
від 28.07.1954 року.

ОСОБА_5 був головою колгоспного
двору, якому належав житловий будинок з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1,
що підтверджується архівною випискою
№ 125 від 26.08.2008 року та свідоцтвом на
право особистої власності на житловий
будинок від 30.01.1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 14.06.1996 року, виданим
Карначівською сільською радою.

Відповідно до заповіту,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Карначівської сільської ради
31 травня 1996 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 3, ОСОБА_5 на випадок смерті
зробив таке заповітне розпорядження: ?
житлового будинку, ? надвірних будівель
і все його майно, яке йому належало в
селі Карначівка Лановецького району, з
чого б воно не складалося, все те, що
буде йому належати на день його смерті
і на що він за законом матиме право
заповів ОСОБА_4.

У заповіті секретарем
виконавчого комітету Карначівської
сільської ради зроблено відмітку про
те, що у зв'язку з тяжким станом здоров'я
заповіт підписаний ОСОБА_7, особу
заповідача встановлено, дієздатність
його перевірено.

Згідно з довідками Карначівської
сільської ради ОСОБА_5 до дня смерті
проживав АДРЕСА_1 і являвся власником
даного будинковолодіння відповідно до
записів погосподарської книги. На день
його смерті разом з ним проживала
дружина ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Карначівською сільською радою
серія НОМЕР_3 від 20.01.1997 року.

На день смерті ОСОБА_6 в житловому
будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований
ОСОБА_8, відповідно до довідки
Карначівської сільської ради від 10.04.2008
року за № 244.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8, що
стверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_4 від 30.01.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Карначівською сільською радою
серія НОМЕР_5 від 07.06.2007 року.

Постановою приватного нотаріуса
Лановецького районного нотаріального
округу від 30 липня 2013 року відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на майно
померлого ОСОБА_8 у зв'язку з тим, що він
не подав відомостей та документів,
необхідних для вчинення нотаріальної
дії.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1
слід відхилити.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того,
щопозивач не довів у судовому
засідання, що оскаржуваний ним заповіт
не відповідає вимогам закону, а сама по
собі відсутність на заповіті відмітки
про те, що заповіт посвідчений в
будинку заповідача, не є підставою для
визнання його недійсним.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що з таким висновком суду слід
погодитись, оскільки він є
обґрунтованим та відповідає вимогам
закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 534, 541 ЦК
України (в редакції від 1963 року) кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом.

Заповіт повинен бути укладений у
письмові формі з зазначенням місця і
часу його укладення, підписаний
особисто заповідачем і нотаріально
посвідчений.

Згідно зі ст. 543 ЦК України України
( в ред. 1963 року) у випадку, якщо
заповідач внаслідок фізичної вади,
хвороби або з будь-яких інших причин не
може власноручно підписати заповіт, за
його дорученням у його присутності і в
присутності нотаріуса або посадової
особи, яка вчиняє нотаріальні дії ( ст.
542 цього Кодексу), заповіт може
підписати інший громадянин. При цьому
зазначаються причини, з яких заповідач
не міг підписати заповіт власноручно.
Заповіт не може підписувати особа, на
користь якої його зроблено.

Відповідно до статей цього
Кодексу 41, 534 заповіт є односторонньою
угодою.

Угода може бути визнана недійсною
лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ст.ст.48,49, 52,54, 55-58 ЦК
України (в ред. 1963 року) угода
визнається недійсною при
невідповідності її законові; при
укладенні з метою, суперечною
інтересам держави і суспільства; при
укладенні громадянином, визнаним
недієздатним через душевну хворобу або
недоумство, обмеженим у дієздатності
внаслідок зловживання спиртними
напоями або наркотичними засобами,
нездатним розуміти значення своїх дій;
а також у разі укладення угоди
внаслідок помилки, обману, насильства,
погрози, без наміру створити юридичні
наслідки.

З тексту заповіту вбачається, що в
ньому зазначені місце та дата його
складання, є запис про те, що у зв'язку з
тим, що заповідач ОСОБА_5 через тяжкий
стан здоров'я не може власноручно
прочитати заповіт та розписатися, тому
за його дорученням текст заповіту
підписано ОСОБА_7, який засвідчено
секретарем виконавчого комітету
Карначівської сільської ради.

Суд підставно дійшов до висновку,
що сама по собі відсутність у заповіті
запису про посвідчення його в будинку
заповідача не може бути підставою для
визнання його недійсним.

Посилання апелянта на
неврахування судом тяжкого стану
здоров'я заповідача ОСОБА_5 на час
складання ним заповіту колегія до
уваги не приймає, оскільки ця обставина
в межах заявленого позову не має
правового значення.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, і підстав для
його скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п. 1; 308; 313; 314;
317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Лановецького районного
суду від 10 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Л.Д. Жолудько