Справа
Провадження № 2/200/5117/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО» до ОСОБА_2, третя особа -
Бабушкінський районний відділ в місті
Дніпропетровську Головного управління
Державної міграційної служби у
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод у здійсненні права
розпоряджання власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що 27.03.2013 року
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська прийнято рішення по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО» до ОСОБА_2, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метпром», про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Вказаним рішенням позов
задоволено, визнано за ПАТ БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО» право власності на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
знаходиться в житловому будинку літ.Б-4,
квартира АДРЕСА_1 складається з: 1 -
тамбур, 2 - коридор, 3 - вб. шафа, 4 -
санвузол, 5 - кухня, 6 - вітальня, 7 -
коридор, 8, 9 - житлові, 10 - вб. шафа, І, ІІ -
балкони, загальна площа 90,3 кв.м.,
житлова площа 67,2 кв.м.

30.10.2013 р. право власності ПАТ БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО зареєстроване у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, що підтверджується
Витягом № 12196031 від 04.11.2013 р., як
вбачається з викладеного, відповідач
втратив право власності на вказану
квартиру, а отже і право користування
останньою.

З Довідки, отриманої від комунального
підприємства «Жилсервіс-2»
Дніпропетровської міської ради, стало
відомо, що відповідач досі
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
інших зареєстрованих осіб немає,
відповідач має заборгованість за
комунальними послугами, що завдає
збитків позивачу, який вимушений буде
сплачувати комунальні послуги за
зареєстрованого відповідача. Виходячи
з того, що договір про відчуження
нерухомого майна укладається в
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню, при якому
нотаріус вимагає довідку
житлово-експлуатаційної організації
про відсутність зареєстрованих осіб у
відчужуваній квартирі, у разі
наявності зареєстрованих у квартирі
осіб, нотаріус відмовляє у посвідченні
правочину щодо відчуження нерухомого
майна.

Позивач зазначає, що реєстрація
відповідача у квартирі порушує право
власності позивача, встановлює
перешкоди у праві розпоряджання
власністю, завдає збитків у вигляді
додаткового нарахування комунальних
платежів на зареєстрованого, але не
проживаючого відповідача.

Позивач просить суд усунути перешкоди
у здійсненні права розпоряджання
власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1,
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування вказаною квартирою,
зняти його з реєстрації місця
проживання у квартирі за зазначеною
адресою.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, про день, місце та
час розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву в якій
підтримав позовні вимоги та просив
розглянути справу у заочному порядку
та у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1
ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди
представника позивача вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Відповідно до п. 3 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року втрата
права користування житловим
приміщенням є наслідком припинення
права власності на житлове приміщення
у колишнього власника.

Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. При цьому відповідно до ст.
391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання. Отже, у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з абз. 3 п. 3.1. «Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого Наказом МВС, від 22.11.2012,
№ 1077, зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Як встановлено в судовому засіданні,
27.03.2013 року Бабушкінським районним
судом м. Дніпропетровська ухвалено
рішення у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_2, третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метпром», про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Вказаним рішенням визнано за
ПАТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» право
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в
житловому будинку літ.Б-4, квартира
АДРЕСА_1 складається з: 1 - тамбур, 2 -
коридор, 3 - вбудована шафа, 4 - санвузол, 5
- кухня, 6 - вітальня, 7 - коридор, 8, 9 -
житлові, І, ІІ - балкони, загальною
площею 90,3 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м.

30.10.2013 року право власності ПАТ БАНК
КРЕДИТ ДНІПРО зареєстроване у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, що підтверджується
Витягом № 12196031 від 04.11.2013 року.

Встановлено, що відповідач у квартирі
за адресою АДРЕСА_1 тривалий час не
проживає, проте залишається
зареєстрованим в ній, що
підтверджується Довідкою від 18.11.2013
року № 3157, виданою комунальним
підприємством «Жилсервіс-2»
Дніпропетровської міської ради,
відповідно до якої він має
заборгованість за комунальними
послугами.

Таким чином, реєстрація відповідача у
вказаній квартирі порушує право
власності позивача, встановлює
перешкоди у праві розпоряджання
власністю, завдає збитків у вигляді
додаткового нарахування комунальних
платежів на зареєстрованого, але не
проживаючого відповідача.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені витрати
по справі - сплачений судовий збір в
сумі 229 грн. 4 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО» - задовольнити.

Усунути Публічному акціонерному
товариству «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»
перешкоди у здійсненні права
розпоряджання власністю - квартирою
АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов»язати Бабушкінський районний
відділ в місті Дніпропетровську
Головного управління Державної
міграційної служби у
Дніпропетровській області зняти
ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання у
квартирі за адресою АДРЕСА_1.

.Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» понесені витрати
по справі в сумі 229 грн. 4 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути подана протягом 10 дня з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня його проголошення.

Суддя
Т.О. Кудрявцева