У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа - Одеська міська рада про
визнання частково недійсним договору
дарування, визнання права власності в
порядку спадкування за законом, виділ в
натурі частки домоволодіння із
спільної часткової власності,
стягнення грошової компенсації,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом про виділ в натурі частки
домоволодіння із спільної часткової
власності, визнання права власності на
самочинне будівництво, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 14 травня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
частково недійсним договір дарування,
укладений 23 серпня 2007 року між нею та
ОСОБА_8, в частині дарування житлового
будинку літ. «В» житловою площею 36,2 кв.м
та надвірних будівель і споруд: літ. «З»
- котельня, літ. «И» - душ, літ. «К» -
вбиральня, літ. «Л» - котельня, № 1-5 -
огорожа, І, II - мостіння, розташованих у
АДРЕСА_1; визнати за нею право власності
в порядку спадкування на Ѕ частину
будівельних матеріалів, з яких
складаються самочинно збудовані: літ.
«В» - будинок, літ. «в», «в1», «в2», «а1» -
прибудови, літ. «З» - котельня, літ. «И» -
душ, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» -
котельня; виділити в натурі 53/100 частки
домоволодіння по АДРЕСА_1, що
складається з приміщень житлового
будинку літ. «А».: 1-1-5 житловою площею 7,4
кв.м, 1-2-1 - коридору площею 4,5 кв.м,
1-2-2 житлового площею 10,7 кв.м, 1-2-3 -
житлового площею 8,8 кв.м, загальною
площею з урахуванням робіт по
переобладнанню - 31,4 кв.м, у тому числі
житловою площею - 26,9 кв.м, підсобна - 4,5
кв.м та визначити порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1,
виділивши їй у користування земельну
ділянку площею 275,6 кв.м з межами
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 05/2012
від 27 червня 2012 року.

В обґрунтування позову зазначила, що
рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 2 липня 2004 року встановлено
факт прийняття спадщини та визнано
право власності в рівних частках за
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на домоволодіння
АДРЕСА_1 після смерті їх батька ОСОБА_9

Додатковим рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 9
липня 2007 року визнано за ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 право власності в рівних
частках на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку літ
«А», житлового будинку літ. «В» і
господарських споруд під літ. «З», «И»,
«К», «Л».

23 серпня 2007 року між ОСОБА_8 та нею
укладено договір дарування, відповідно
до якого остання прийняла у дар Ѕ
частину вказаного домоволодіння.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 9 червня 2010 року додаткове
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси скасовано.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 24 листопада 2010 року в
ухвалені додаткового рішення
відмовлено.

На даний час вона та ОСОБА_5 є
співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1 в рівних частках.

Враховуючи те, що житловий будинок літ.
«А» прийнятий до експлуатації, просить
здійснити його поділ в натурі
відповідно до висновку експерта із
стягненням з неї на користь ОСОБА_5
компенсації за 1,9 кв.м в будинку літ. «А»
в розмірі 5 147 гривень 49 копійок,
оскільки здійснити поділ відповідно до
ідеальних часток неможливо і вона
фактично отримує в користування більшу
площу, а також визнати за нею право
власності на 1/2 частину будівельних
матеріалів, з яких складаються споруди:
літ. «В» - будинок, літ. «в», «в 1», «в2»,
«а1» - прибудови, літ. «З» - котельня, літ.
«И» - душ, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» -
котельня та встановити порядок
користування земельною ділянкою,
визначений експертизою.

У листопаді 2012 року ОСОБА_5 звернулася
до суду із зустрічним позовом, в якому
просила визнати за нею право власності
на самочинно збудовані споруди літ. «В»
- будинок, літ. «в», «в 1», «в2», літ. «З» -
котельня, літ. «И» - душ, літ. «К» -
вбиральня. літ. «Л» - котельня,
визначити порядок користування
земельною ділянкою площею 520 кв.м під
домоволодінням АДРЕСА_1 відповідно до
висновку № 05/2012 ПП «ОНДЦЄД ім.
С.С. Скибинського» від 27 червня 2012 року,
передавши в користування частину
земельної ділянки на якій розташовані
частина житлового будинку літ. «А» та
будівлі літ. «В» - будинок, літ. «в», «в
1», «в2», літ. «З», літ. «И», літ. «К».

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 14 травня 2013 року
позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено
частково.

Визнано частково недійсним договір
дарування, укладений між ОСОБА_8 та
ОСОБА_4 23 серпня 2007 року, посвідчений
державним нотаріусом Восьмої Одеської
державної нотаріальної контори
Толстих Н.М., зареєстрований в КП «ОМБТІ
та РОН» 10.09.2007 року за № 3-2628, в частині
дарування житлового будинку літ. «В»
житловою площею 36,2 кв.м та надвірних
будівель і споруд: літ. «З» - котельня,
літ. «И» - душ, літ. «К» - вбиральня,
літ. «Л» - котельня, № 1-5 - огорожа, І,
ІІ - мостіння, розташованих у буд.
АДРЕСА_1

Виділено ОСОБА_4 в натурі 53/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 в житловому літ.
«А»; 1-1-5 - житлова площею 7,4 кв.м; 1-2-1 -
коридор площею 4,5 кв.м; приміщення 1-2-2 -
житлова, площею 10,7 кв.м; приміщення 1-2-3
-площею 8,8 кв.м.; загальною площею з
урахування робіт по переобладнанню - 31,4
кв.м, у тому числі: жила - 26,9 кв.м,
підсобна - 4,5 кв.м.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
виділено в користування

ОСОБА_4 земельну ділянку площею 275,6 кв.м,
межі якої описуються наступним чином:
від первинної точки відліку (від точки
1) на відстань 28,76 м (до точки 2); поворот
праворуч (від точки 2) на відстань 6,0 м по
межі із суміжним землекористувачем (до
точки 3); поворот праворуч (від точки 3)
на відстань 12,85 м (до точки 4); поворот
ліворуч (від точки 4) на відстань 7,49 м (до
точки 5); поворот праворуч (від точки 5)
на відстань 4,29 м до зовнішньої стіни
житлового будинку літ. «А» (до точки 6);
поворот ліворуч (від точки 6) на
відстань 0,16 м по зовнішній стіні
житлового будинку літ. «А» (до точки 7);
поворот праворуч (від точки 7) на
відстань 4,35 м по внутрішній стіні
житлового будинку літ. «А», що розділяє
приміщення: № 1-2-3 від приміщення № 1-1-7
(до точки 8); поворот праворуч (від точки
8) на відстані 2,66 м по внутрішній стіні
житлового будинку літ. «А», що розділяє
приміщення; № 1-2-3 від приміщення № 1-1-6
(до точки 9); поворот ліворуч (від точки 9)
на відстань 4,35 м по внутрішній стіні
житлового будинку літ. «А», що розділяє
приміщення: № 1-1-5, № 1-2-1 від приміщення
№ 1-1-6 (до точки 10); поворот ліворуч (від
точки 10) на відстань 0,26 м (до точки 11);
поворот ліворуч (від точки 11) на
відстань 2,93 м (до точки 12); поворот
праворуч (від точки 12) на відстань 11,25 м
по межі огороджувального забору з боку
АДРЕСА_1 до первісної точки відліку (до
точки 1)

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію за 1,9 кв.м. в
будинку літ. «А» в розмірі 5147 гривень 49
копійок.

В решті позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

Виділено ОСОБА_5 в натурі 47/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 в житловому
будинку літ. «А»: № 1-1-6- житлова площею
18,5 кв.м; № 1-1-7 житлова площею 9,1 кв.м;
загальною площею з урахування робіт по
переобладнанню - 27,6 кв.м, у тому числі
жила- 27,6 кв.м.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
виділено в користування

ОСОБА_5 земельну ділянку площею 244,4 кв.м,
межі якої описуються наступним чином:
(від точки 3) на відстань 1,05 м по межі із
суміжним землекористувачем (до точки
18); поворот ліворуч (від точки 18) на
відстань 0,63 м по межі з суміжним
землекористувачем (до точки 17); поворот
праворуч (від точки 17) на відстань 9,98 м
по межі з суміжним землекористувачем
(до точки 16); поворот праворуч (від точки
16) на відстань 7,36 м по межі з суміжним
землекористувачем (до точки 15); поворот
ліворуч (від точки 15) на відстань 0,51 м по
межі з суміжним землекористувачем (до
точки 14); поворот праворуч (від точки 14)
на відстань 21,55 м по межі із суміжним
землекористувачем (до точки 13); поворот
праворуч (від точки 13) на відстань 6,9 м
по межі; огороджувального забору з
сторони АДРЕСА_1 (до точки 12); поворот
праворуч (від точки 12) на відстань 2,93 м
(до точки 11); поворот ліворуч (від точки
11) на відстань 0,26 м (до точки 10); поворот
праворуч (від точки 10) на відстань 4,35 м
по внутрішній стіні житлового будинку
літ. «А», що розділяє приміщення № 1-1-5,
№ 1-2-1 від приміщення № 1-1-16 (до
точки 9); поворот праворуч (від точки 9)
ні відстань 2,66 м по внутрішній стіні
житлового будинку літ. «А», що розділяє
приміщення № 1-2-3 від
приміщення № 1-1-6 (до точки 8); поворот
ліворуч (від точки 8) на відстань 4,35 м по
внутрішній стіні будинку літ. «А», що
розділяє приміщення №1-2-3 від
приміщення №1-1-7 (до точки 7); поворот
ліворуч (від точки 7) на відстань 0,16 м по
зовнішній стіні будинку літ «А» (до
точки 6); поворот праворуч (від точки 6)
на відстань 4, 29 м (до точки 5); поворот
ліворуч (від точки 5) на відстань 7,49 м
(від точки 4); поворот праворуч (від
точки 4) на відстань 12,85 м (до точки 3).

В решті позовних вимог ОСОБА_5
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 12 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції змінено,
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 в частині
вимог про визнання права власності у
порядку спадкування за законом на 1/2
частку будівельних матеріалів, з яких
складаються самовільно зведені
будинок та надвірні будівлі і споруди,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1
відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду
першої та апеляційної інстанції і
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 14 травня 2013 року в частині,
залишеній без змін рішенням
апеляційного суду Одеської області від
12 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
12 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко