Номер провадження № 2/259/91/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2014 року
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Гордон Ю.О.,

за участю представника позивача -
Куриленко О.А.,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідачів - ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Державного підприємства "Шахта імені
Максима Горького" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
проживання у гуртожитку, виселення, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, уточнивши позовні вимоги,
звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за проживання в
гуртожитку, виселення, посилаючись на
наступні обставини.

З 01.03.2008 року ОСОБА_2 вселився в
гуртожиток ДП "Шахта імені Максима
Горького", розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який призначений для
проживання одиноких осіб. З дозволу
адміністрації підприємства разом з
ОСОБА_2 в гуртожиток вселилися його
дружина - ОСОБА_3 та її неповнолітній
син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, сім'я
ОСОБА_3 займає 3 койко-місця в кімнаті №
НОМЕР_1. Плата за користування
гуртожитком встановлюється наказами
керівника підприємства і з 01.09.2008 року
для сім'ї ОСОБА_3, які не належать до
працівників, пенсіонерів або інвалідів
шахти, складає 200 грн, а з 01.03.2011 року і до
теперішнього часу - 350 грн щомісяця за 1
койко-місце. Проте, плату за проживання
в гуртожитку відповідачі вносять
несвоєчасно та не в повному обсязі, у
зв'язку з чим за період з 01.03.2008 року до
30.11.2013 року мають заборгованість в
розмірі 8350 грн, яку позивач просить
стягнути з них солідарно.

Крім того, у зв'язку з невиконанням
обов'язку оплачувати проживання в
гуртожитку, позивач просить виселити
ОСОБА_2 з кімнати, яку він займає, з
наданням іншої кімнати з меншою
житловою площею.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача понесені ним судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача на задоволенні позовних вимог
наполягала, посилаючись на доводи,
викладені в позовній заяві. Пояснила,
що тарифи за проживання у гуртожитку
встановлювалися наказами керівника
підприємства на підставі калькуляції
вартості витрат на обслуговування
будинку і ніколи не оскаржувалися
мешканцями гуртожитку, в тому числі і
відповідачами. Відповідачі не належать
до категорії осіб, яким надаються
пільги. Не заперечувала, що в з вересня
2008 року до вересня 2011 року відповідачі
мали пільги, які одноразово надавалися
комендантом гуртожитку з дозволу
адміністрації підприємства.
Відповідачі систематично мають
заборгованість за проживання в
гуртожитку, зверталися до
адміністрації підприємства щодо її
розстрочення та відстрочення.
Враховуючи призначення поточних
платежів, внесених за попередні
періоди, фактично заборгованість
відповідачів за проживання у
гуртожитку виникла за період з 01.05.2012
року до 30.11.2013 року в розмірі 8350 грн. При
цьому, поточний ремонт кімнат
здійснюється за рахунок їх мешканців,
тому плата за проживання в гуртожитку
перерахунку не підлягає. Крім того,
відповідачі підлягають виселенню з
кімнати № НОМЕР_1 до іншої кімнати з
меншою житловою площею, оскільки вони
систематично не вносять плату за
проживання.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав. Пояснив, що вселився в
гуртожиток не як одинока особа, а з
сім'єю. Встановлення тарифу за
проживання в їх кімнаті в розмірі 1050
грн щомісячно є завищеним, оскільки не
відповідає якості послуг з утримання
будинку. Так, за власник рахунок його
сім'я замінила вхідні двері та вікно в
кімнаті, неодноразово переклеювала
шпалери та фарбувала, оскільки в
житловому приміщенні через сирість
виникає пліснява. Також, потребують
ремонту та поліпшення місця загального
користування. Крім того, розмір доходу
його сім'ї на кожного члена менше
прожиткового мінімуму, тому він має
право на пільги. Визнав, що його сім'я
оплачувала проживання в гуртожитку
несвоєчасно та не в повному обсязі
через скрутне матеріальне становище.
Проте, за першої можливості вони
погашали заборгованість за попередні
періоди. Виселення до іншої кімнати
вважає незаконним, оскільки в такому
разі погіршаться житлові умови його
сім'ї.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала, надала пояснення аналогічні
поясненням ОСОБА_2 Зазначила про
неможливість нарахування плати за
вказаним тарифом, оскільки він не
погоджений відповідним рішенням
органу місцевого самоврядування. На її
неодноразові звернення до
теперішнього часу підприємство не
надає розрахунку економічного
обґрунтування тарифу для його
погодження на сесії Донецької міської
ради. Площа житлової кімнати, яку вони
займають, складає 16,4 кв.м, тобто за
нормою вона не призначена для
проживання 3 осіб, проте плата
нараховується на 3 койко-місця,
оскільки з нею проживає неповнолітній
син, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники відповідачів в
задоволенні позову просили відмовити.
Посилалися на недоведеність позовних
вимог про стягнення заборгованості за
проживання, оскільки тарифи, за якими
вона нараховувалася не погоджені
відповідним рішенням органу місцевого
самоврядування, тому не підлягають
застосуванню. Позовні вимоги про
виселення вважали незаконними.

Суд, встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України
плата за комунальні послуги береться
за затвердженими у встановленому
порядку тарифами, має вноситися
власниками чи наймачами своєчасно,
повнолітні члени родини власника чи
наймача несуть солідарну майнову
відповідальність за вказаними
зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
п'ятиповерховий будинок АДРЕСА_1 є
приміщенням гуртожитку ДП "Шахта імені
Максима Горького" з кількістю кімнат -
77. В тому числі кімната № НОМЕР_1 має
житлову площу 16,9 кв.м (а.с. 45-66).

Згідно статуту ДП "Шахта імені Максима
Горького" засноване на державній
власності, належить до сфери
управління Міністерства вугільної
промисловості України, створене з
метою виробництва продукції, виконання
робіт, надання послуг для отримання
прибутку і, здійснюючи господарську та
інші види діяльності, має право з
власної ініціативи приймати будь-які
рішення, що не суперечать чинному
законодавству (а.с. 33-44).

Згідно положення про гуртожиток ДП
"Шахта імені Максима Горького" він
надається для проживання одиноких
громадян, пенсіонерів шахти, осіб, які
виконують роботи або надають послуги
для шахти. Житлові приміщення
знаходяться в спільному користуванні
декількох осіб, що не перебувають в
сімейний стосунках (п.1.1). В разі
необхідності за зверненням мешканців з
дозволу адміністрації підприємства
може бути виділене житло для
проживання сімей працівників
підприємства (п.1.2). Особам, які
вселяються в гуртожиток надається
житлова площа (койко-місце) (п.3.1). Особи,
які проживають в приміщеннях, що
знаходяться в їх окремому
користуванні, вправі вселяти в них
своїх неповнолітніх дітей (п.3.3).
Мешканці гуртожитку зобов'язані
своєчасно вносити плату за
користування житловою площею
(койко-місце) за встановленим тарифом
(п.3.1). Мешканці гуртожитку зобов'язані
проводити поточний ремонт приміщень,
які знаходяться в їх окремому
користуванні (побілка стелі, стін,
фарбування або обклейка стін
шпалерами, фарбування радіаторів,
віконних рам з внутрішньої сторони,
підвіконь, дверей, вбудованих меблів,
встановлення віконного скла,
фарбування підлоги, ремон
електропроводки), здійснюється за
рахунок мешканців (п. 3.4). Оплата за
користування койко-місцем
здійснюється за встановленим тарифом
згідно наказу на підприємстві не
пізніше 10 числа наступного за
оплачуваним місяцем (п. 4.1). В разі не
внесення плати за проживання протягом
двох місяців поспіль, мешканець
гуртожитку може бути виселений без
надання іншого житла (п.5.4) (а.с. 68-69).

На підставі заяви від 10.03.2008 року ОСОБА_2
разом з дружиною ОСОБА_3 та її
неповнолітнім сином - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вселені в гуртожиток ДП
"Шахта імені Максима Горького",
розташований за адресою: АДРЕСА_1, де їм
надано для проживання 3 койко-місця в
кімнаті № НОМЕР_1 (а.с. 76).

В судовому засіданні відповідачами
визнано, що вони не є і ніколи не були
працівниками, пенсіонерами або
інвалідами шахти.

Наказом директора ДП "Шахта імені
Максима Горького" № 397 від 22.08.2008 року
встановлено плату за 1 койко-місце для
осіб, які проживають в гуртожитку і не є
працівниками, пенсіонерами або
інвалідами шахти, в розмірі 200 грн
щомісяця (а.с. 72).

Наказом директора ДП "Шахта імені
Максима Горького" № 109 від 01.03.2011 року
встановлено плату за 1 койко-місце для
осіб, які проживають в гуртожитку і не є
працівниками, пенсіонерами або
інвалідами шахти, в розмірі 350 грн
щомісяця (а.с. 71).

Розмір тарифу у зв'язку зі збільшенням
вартості комунальних послуг та ростом
мінімальної заробітної плати
підтверджується калькуляцією вартості
проживання в гуртожитку, затвердженою
директором ДП "Шахта імені Максима
Горького" від 20.12.2010 року (а.с. 67).

Повноваження щодо встановлення
граничних розмірів плати за проживання
в гуртожитках (крім студентських
гуртожитків) громадян України, осіб без
громадянства та іноземців, які
займають приміщення, що знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
відносинах, надані Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, обласним,
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям відповідно
до п. 12 постанови Кабінету Міністрів
України від 25.12.1996 № 1548 «Про
встановлення повноважень органів
виконавчої влади та виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін
(тарифів)».

Розпорядженням облдержадміністрації
від 30.12.03 № 813 «Щодо впорядкування
тарифів на окремі види послуг»
виконавчим комітетам сільських,
селищних, міських рад рекомендовано
регулювати (встановлювати)
підприємствам та організаціям
комунальної власності відповідної
територіальної громади та погоджувати
з підприємствами, організаціями, які не
належать до комунальної форми
власності, граничні розміри плати за
проживання у гуртожитках підприємств,
установ та організацій громадян,
іноземців і осіб без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах.

Враховуючи відсутність відповідних
актів виконавчого комітету Донецької
міської ради щодо коригування тарифів
встановлених наказами директора ДП
"Шахта імені Максима Горького" № 397 від
22.08.2008 року та № 109 від 01.03.2011 року, суд
приходить до висновку, що вони є
чинними і підлягають застосуванню для
нарахування плати за проживання в
гуртожитку.

Наказом директора ДП "Шахта імені
Максима Горького" № 371 від 30.10.2012 року
встановлено плату за 1 койко-місце для
осіб, які проживають в гуртожитку і не є
працівниками, пенсіонерами або
інвалідами шахти, в розмірі 350 грн
щомісяця (а.с. 70).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги»
затверджено Порядок формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, яким визначено механізм
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Послуги повинні надаватися з
урахуванням встановленого рішенням
органу місцевого самоврядування
тарифу, його структури, періодичності
та строків надання послуг.

Для погодження уповноваженим органом
тарифів на зазначені послуги,
відповідно до пункту 32 Порядку, суб'єкт
господарювання повинен отримати
висновок щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат,
пов'язаних з наданням послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, який
надається Держцінінспекцією України у
порядку, затвердженому
Мінекономрозвитку (зміни внесені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.08.2013 № 602).

В судовому засіданні встановлено, що на
теперішній час Держцінінспекцією
України висновок щодо розрахунків
економічно обґрунтованих планових
витрат, пов'язаних з наданням послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, не надавався,
тариф плати за проживання в гуртожитку
згідно наказу директора ДП "Шахта імені
Максима Горького" № 371 від 30.10.2012 року не
погоджувався.

Таким чином, суд вважає, що нарахування
плати за проживання в гуртожитку
відповідачам має здійснюватися за 3
койко-місця: з 01.09.2008 року за тарифом
згідно наказу № 397 від 22.08.2008 року в
розмірі 200 грн щомісяця за 1 койко-місце,
та з 01.03.2011 року за тарифом згідно
наказу № 109 від 01.03.2011 року в розмірі 350
грн щомісяця за 1 койко-місце.

Зазначені накази відповідачами не
оскаржувалися, встановлені тарифи
визнавалися, про що свідчать їх заяви
про розстрочення та відстрочення
заборгованості за проживання в
гуртожитку (а.с. 74-75).

З розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідачам з 01.03.2008
року нараховувалася плата за
проживання в гуртожитку по 280 грн
щомісяця, розмір якої ними в судовому
засіданні не оскаржується, з 01.09.2008 року
- по 600 грн щомісяця (200 грн х 3
койко-місця), з 01.03.2011 року - по 1050 грн
щомісяця (350 грн х 3 койко-місця). При
цьому, 01.09.2008 року до 01.09.2011 року
відповідачам надавалися пільги
(знижки) завідувачем гуртожитку, які до
плати за проживання не враховувалися.
(а.с. 98-100).

Враховуючи призначення платежів
згідно квитанцій, відповідачі не в
повному обсязі вносили плату за
проживання в гуртожитку з 01.05.2012 року до
30.11.2013 року, що визнано ними в судовому
засіданні, у зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 8350 грн (а.с.
100-130).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
підтвердила, що розрахунок
заборгованості складений нею на
підставі нарахувань, які надаються
завідувачем гуртожитку згідно
встановлених наказами на підприємстві
тарифів, і внесених відповідачами
оплат.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення заборгованості за
проживання в гуртожитку ґрунтуються на
законі та доведені в судовому
засідання, тому підлягають
задоволенню. Доводи відповідачів в цій
частині є неспроможними.

При цьому, невиконання обов'язку
оплачувати проживання відповідно до
ст. 132 ЖК України не є підставою
виселення з гуртожитку, в тому числі з
наданням мешканцям іншої жилої площі.
Позовні вимоги в цій частині не
ґрунтуються на законі, тому в їх
задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
16, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 64, 67-68, 132 ЖК
України, ст.ст. 10-11, 60-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Державного підприємства "Шахта
імені Максима Горького" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
проживання у гуртожитку, виселення, -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Державного підприємства "Шахта
імені Максима Горького" заборгованість
за проживання у гуртожитку в розмірі 8350
(вісім тисяч триста п'ятдесят) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Державного підприємства "Шахта імені
Максима Горького" судовий збір в
розмірі по 114,70 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: