Справа № 346/7623/13-ц
Провадження № 22-ц/779/507/2014
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Беркій
О.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: представника апелянта Злепко
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову
у справі за їхнім позовом до
Івано-Франківської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк Аваль", приватного
нотаріуса Івано-Франківського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає до виконання,

за апеляційною скаргою
Івано-Франківської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу
Коломийського міськрайонного суду від
24 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року забезпечено
позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Івано-Франківської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк Аваль", приватного
нотаріуса Івано-Франківського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає до виконання, шляхом
зупинення виконавчого провадження (ВП
№40930428) по виконанню виконавчого
напису, виданого 17 серпня 2012 року,
відкритого постановою державного
виконавця Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Бордуланюк Г.Ю. 27 листопада 2013 року, про
звернення стягнення на приміщення
адмінбудинку загальною площею 808,5 кв.м.
в АДРЕСА_1, до набрання судовим рішенням
законної сили.

На вказану ухвалу Івано-Франківська
обласна дирекція АТ "Райффайзен Банк
Аваль" подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначає, що Цивільним
процесуальним кодексом України не
передбачено застосованого судом
заходу забезпечення позову у вигляді
зупинення виконавчого провадження.
Натомість, відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження"
зупинення виконавчого провадження є
правом чи обов'язком державного
виконавця. Тому постановивши
оскаржувану ухвалу, суд здійснив
втручання у виконавче провадження, що
заборонено нормами зазначеного Закону.
Також апелянт вказує, що всупереч
вимогам ч.3 ст.210 ЦПК України, ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження" в
ухвалі суду не зазначено боржника,
стягувача, дати набрання ухвалою
законної сили, а тому така ухвала не є
виконавчим документом та не підлягає
виконанню органами державної
виконавчої служби.

Крім того, на думку апелянта, при
постановленні ухвали судом порушено
вимог п.4 та 6 постанови №9 від 22.12.2006
року Пленуму Верховного Суду України
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" та не враховано
інтереси відповідача АТ "Райффайзен
Банк Аваль", котрий є стягувачем по
виконавчому напису, та якому не було
гарантовано реальної можливості
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову за умови
існування ризику спричинення йому
збитків. З цих підстав апелянт просив
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нову ухвалу про відмову
в задоволенні заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
забезпечення позову.

В судовому засіданні представник
Івано-Франківської обласної дирекції
АТ "Райффайзен Банк Аваль" Злепко Н.І.
апеляційну скаргу підтримав з
наведених у ній мотивів та просив її
задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не
прибули, хоча належно повідомлені про
розгляд справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з
позовом до Івано-Франківської обласної
дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль",
приватного нотаріуса
Івано-Франківського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає до
виконання, з тих підстав, що вказана у
виконавчому написі сума
заборгованості не є безспірною.
Позовні вимоги мотивували тим, що
ОСОБА_3 є позичальником за кредитними
договорами №014/14-10/228 О 103 від 27
грудня 2006 року, №014/14-1021 О 103 від 16 січня
2007 року та №014/14-10-75 О 103 від 13 лютого 2008
року, укладеними з Відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль".

ОСОБА_4 є іпотекодавцем за договором
іпотеки, укладеним в забезпечення
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
вказаними кредитними договорами,
предметом іпотеки відповідно до якого
виступає належне іпотекодавцю
приміщення адмінбудинку, загальною
площею 808,5 кв.м., в АДРЕСА_1.

17 серпня 2012 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського нотаріального
округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий
напис, згідно якого запропоновано
звернути стягнення на вищезазначений
предмет іпотеки для погашення вимог
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1761245
грн. 28 коп.

27 листопада 2013 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Бордуланюк Г.Ю. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№40930428) по виконанню зазначеного
виконавчого напису.

Постановляючи ухвалу про забезпечення
позову шляхом зупинення виконавчого
провадження по виконавчому напису про
звернення стягнення на нерухоме майно,
суд виходив з того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити
виконання рішення суду у випадку
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Положенням ч.1 ст.152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується: 1)
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; 2) забороною вчиняти
певні дії; 3) встановленням обов'язку
вчинити певні дії; 4) забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; 5) зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту; 6)
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Зазначеною нормою закону чітко
передбачено види забезпечення позову,
серед яких відсутній такий вид,
застосований судом, як зупинення
виконавчого провадження.

Пунктом 6 наведеної вище статті
передбачено, що позов може бути
забезпечено шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку(а не зупинення
виконавчого провадження), що є
підставою для зупинення державним
виконавцем виконавчого провадження
відповідно до такої ухвали суду про
забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України
"Про виконавче провадження державний
виконавець виносить вмотивовану
постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтями 37 і 38 цього Закону, яка
затверджується начальником або
заступником начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.

Згідно п.4 ч.1 ст.37 цього Закону
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
зупинення судом стягнення на підставі
виконавчого документа.

Зі змісту наведених норм закону можна
зробити висновок, що зупинення
виконавчого провадження є правом чи
обов'язком державного виконавця і
здійснюється шляхом винесення
мотивованої постанови, що
затверджується начальником відділу
державної виконавчої служби.
Законодавством не передбачено право
суду зупиняти виконавче провадження.

Як зазначено вище, забезпечення позову
допускається у випадку, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Суд першої інстанції всупереч
положенню ч.2 ст.151 ЦПК України
задовольнив заяву позивача про
забезпечення позову, у якій не
зазначено обгрунтованих причин, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов. Посилання у заяві на те, що
проведення державним виконавцем
стягнення та накладення арештів на
іпотечне майно, приведе до порушення
прав позивачів у випадку задоволення
позову та визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню, є
безпідставним, оскільки іпотечне майно
в силу договору іпотеки вже перебуває
під обтяженням, а іпотекодавець,
підписавши договір іпотеки, дав згоду
на звернення стягнення на майно у
випадку порушення умов кредитного чи
іпотечного договору.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та, порушивши норми
процесуального права, прийшов до
помилкового висновку про задоволення
заяви про забезпечення позову, яка є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвалу суду першої інстанції слід
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.307, 312-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської
обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль" задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного
суду від 24 грудня 2013 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
забезпечення позову у справі за їхнім
позовом до Івано-Франківської обласної
дирекції "Райффайзен Банк Аваль",
приватного нотаріуса
Івано-Франківського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає до
виконання, шляхом зупинення
виконавчого провадження (ВП №40930428) по
виконанню виконавчого напису, виданого
17 серпня 2012 року та відкритого 27
листопада 2013 року постановою
державного виконавця Коломийського
МУЮ Бордуланюк Г.Ю. про звернення
стягнення на приміщення
адміністративного будинку загальною
площею 808,5 кв.м. в АДРЕСА_1, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.В.Пнівчук

О.Ю.Беркій