Номер провадження 22-ц/775/1739/2014
Головуючий в 1 інстанції: Ткачова С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

«12» лютого 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Шевченко В. Ю.

суддів: Агєєва О.В. , Янчук Т.О.,

при секретарі: Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Краматорського міського суду
від 15 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
порядку користування житловим
приміщенням,

В С
Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду
від 15 січня 2014 року у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалите нове рішення,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що суд відмовляючи у задоволенні
позову, суд не прийняв до уваги , що
позивачка погодилась на те, що їй буде
надана у користування частина
квартира, яка на 1,5 м менш, ніж її частка
у спільній частковій власності. Суд не
врахував, що ніякої угоди між нею та
відповідачкою про виплату компенсації
вартості надлишкової жилої площі, яка
буде надана у користування останній, не
має і позивачка на цьому не наполягає.

В засіданні апеляційного суду
позивачка вимоги апеляційної скарги
підтримала, просила її задовольнити.

Відповідачка в засідання апеляційного
суду не з»явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала заяву про розгляд справи
у її відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції
встановлені наступні обставини.

Сторони є співвласниками квартири
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 належить 5/8 часток
вказаного жилого приміщення на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого органом
приватизації АТ «НКМЗ» 12.04.1993 року за
розпорядженням № 195 від 12.04.1993 року та
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Першою
Краматорською ДНК 20.06.2007 року, реєстр №
2-4947. Право власності зареєстровано в
Краматорському БТІ (а.с.6-9).

ОСОБА_2 належить 3/8 часток вказаного
жилого приміщення на підставі договору
дарування, посвідченого нотаріально
06.07.2009р. Право власності зареєстровано
в Краматорському БТІ, що не
заперечується сторонами.

Як вбачається з технічного паспорту
квартира складається з двох роздільних
жилим кімнат площею 19,4 кв. м. та 14 кв. м.
Остання кімната має вихід на балкон.

ОСОБА_1 в своє користування просить
виділити кімнату площею 19, 4 кв. м., а
ОСОБА_2- кімнату 14 кв. м. з балконом, інші
допоміжні приміщення залишити в їх
спільному користуванні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
такому порядку користування
порушуються права співвласника ОСОБА_1
на вільне користування жилою площею в
розмірі 1,5 кв. м. та приміщенням балкону,
до якого остання взагалі не буде мати
доступу. ОСОБА_2 не згодна із
запропонованим порядком користування
та не бажає оплачувати витрати по
утриманню надлишкової жилої площі.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, відповідають матеріалам
справи й вимогам закону.

Згідно ч. 3 статті 319 ЦК України усім
власникам забезпечується рівні умови
здійснення своїх прав.

Згідно ч.1,2,3ст.358 ЦК України право
спільної власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Враховуючи зазначені вимоги закону,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що, оскільки при
запропонованому ОСОБА_1 варіанті
користування спірним жилим
приміщенням, будуть ущемлятися права
одного із співвласників, а виділити у
користування кожному із співвласників
ту частину спільного майна, яка буде
відповідати його частці у праві
спільної часткової власності
неможливо, правових підстав для
задоволення позовних вимог не має.

Зміст апеляційної скарги не дає
підстав для встановлення
неправильного застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права. При вирішенні
позовних вимог судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосований закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано оцінку
доводам сторін.

За таких підстав, апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає відхиленню, рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін.

Відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд.

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Краматорського
міського суду від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
Судді :