Єдиний унікальний номер 0552/2798/12
Номер провадження 22-ц/775/737/2014
інстанції: Попшой М.О.
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючої:
Постолової В.Г.

суддів: Хейло Я.В.,
Корчистої О.І.

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Центрально - Міського
районного суду м. Макіївки від 28
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькбленерго» про
захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом
до відповідача про про захист прав
споживачів. Свої вимоги мотивує тим, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом їй належить приватизована
земельна ділянка і частина будинку за
адресою: АДРЕСА_1, якими вона
користується як дачею. 12 травня 2011 року
відповідачем було проведено незаконне
відключення електроенергії в будинку,
оскільки попередження про відключення
електроенергії на її ім'я не
надсилалось, квитанція для оплати
використаної електроенергії не
видавалась. Просила суд зобов'язати
відповідача відновити
енергопостачання до будинку, визнати
факт відсутності договірних
правовідносин, надати інформацію про
параметри якості електричної енергії,
стягнути недотриману електроенергію в
двохкратному розмірі та моральну
шкоду у розмірі 100000 гривень.

Рішенням Центрально - Міського
районного суду м. Макіївки від 28
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК
Донецькбленерго» про захист прав
споживачів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
оспорює обґрунтованість судового
рішення, ставить питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог,
оскільки вважає, що рішення суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального законодавства.
Зазначає, що вона не мала можливості
своєчасно сплатити борг з вини
відповідача, через відсутність
електричної енергії була позбавлена
можливості поливати земельну ділянку
,що завдало їй фізичні та моральні
страждання.

В судове засідання апеляційного суду
позивач не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином.

В засіданні апеляційного суду
представник відповідача про доводів
апеляційної скарги заперечував.

Апеляційний суд, заслухав
доповідача,представника відповідача ,
вивчив матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови „ Про судове рішення у
цивільній справі " № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст.2 ЦПК ,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК , а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

При розгляді справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 є власником ?
частини житлового будинку з
відповідною частиною господарсько -
побутових будівель та споруд за
адресою АДРЕСА_1.

Послуги енергопостачання їй надає
підприємство відповідача. За період з
15.07.2010 року по 11.04.2011 року у позивача
виникла заборгованість за надані
послуги у сумі 67,98 грн., що
підтверджується даними особового
рахунку 230125071 (а.с. 126-129 том 1).

11 квітня 2011 року позивач була
попереджена про відключення будинку
від енергопостачання через наявність
заборгованості, про що свідчить її
особистий підпис на попередженні (а.с.125
том 1 ).

12 травня 2011 року будинок позивача
був відключений від електропостачання
(а.с.125 том 1).

Підключення будинку, який
належить ОСОБА_1 відбулося на підставі
ухвали суду від 10.06.2011 року (а.с. 11 том 2 ).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог
суд першої інстанції, всупереч доводів
апеляційної скарги позивача,
обґрунтовано виходив з того, що
відключення будинку від
енергопостачання через наявність
заборгованості за спожиту електричну
енергію було проведено правомірно, що
стосується вимог позивача про надання
інформації, то позивачем не доведено,
що вона в установленому порядку
зверталася до відповідача про надання
такої інформації і їй було в цьому
відмовлено. Вимоги про стягнення
вартості недотриманої електричної
енергії в двократному розмірі і
моральної шкоди є похідними вимогами, а
незаконне відключення будинку
позивача від електричної енергії судом
не встановлено.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та фактичним обставинам справи.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються ст.714 ЦК України,
Законом України «Про
електроенергетику» від 16 жовтня 1997
року № 575/97-ВР та «Правилами
користування електричною енергією для
населення», які затверджені постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999р. (з наступними змінами та
доповненнями) (далі ПКЕЕН).

Пункт 19,20 ПКЕЕН передбачає, що
розрахунки населення за спожиту
електричну енергію здійснюються за
діючими тарифами для населення на
підставі показань приладів обліку.

Розрахунковим періодом для
встановлення розміру оплати спожитої
електричної енергії є календарний
місяць. Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця, якщо договором не
встановлено іншого терміну.

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною енергією та
виконання приписів державних
інспекцій з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної та
теплової енергії згідно із
законодавством України.

Пункт 27, 28 ПКЕЕН передбачає, що у разі
несплати за спожиту електричну енергію
протягом 10 днів після терміну
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту
електричну енергію на 30 день після
отримання споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі. Забороняється відключення
споживачів перед вихідними та
святковими днями.

У разі відсутності у споживача
коштів на оплату заборгованості він
повинен звернутися до
енергопостачальника із заявою про
складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
неплатоспроможність.

Судом встановлено, що станом на
квітень 2011 року у будинку де мешкає
позивач заборгованість за спожиту
електричну енергію складала 67,98 грн. ,
позивач із заявою про складання
графіку погашення або відстрочення
оплати через неплатоспроможність до
відповідача не зверталася та до
моменту відключення енергопостачання
12.05.2011 року заборгованість не сплатила.

Відповідно до вимог Правил
користування електричною енергією для
населення 11.04.2011 року її було
попереджено про відключення будинку
через 30 днів , попередження було
отримано нею особисто.

Враховуючи, що після отримання
попередження у встановлені законом
строки заборгованість погашена не
була, апеляційний суд вважає, що
відповідач мав передбачені законом
підстави для відключення
домоволодіння позивача від
енергопостачання та права позивача як
споживача порушені не були.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини ,
на які вона посилається як ні підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем у судовому засіданні не
було доведено порушення її прав
відповідачем щодо ненадання
інформації про якість електричної
енергії, оскільки відсутні дані про те,
що вона зверталася з вимогами про
надання такої інформації.

Інші доводи апеляційної скарги
правових висновків суду також не
спростовують та не містять підстав з
якими законодавство пов'язує
можливість зміни або скасування
рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308,314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально - Міського
районного суду м. Макіївки від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді: