АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7539/2014
Головуючий в 1 інстанції - Шум Л.М.
Доповідач-Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів -, Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 25 грудня 2013 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Омега» до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у листопаді 2013 року.

Зазначав, що 13.07.2010 року між ПАТ
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
та ОСОБА_4 було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/9424405.

10.04.2011 р. в м. Києві між автомобілем
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4, та автомобілем
«Мазда» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_5, в результаті порушення
відповідачем правил дорожнього руху,
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок чого автомобілі зазнали
механічних пошкоджень.

На підставі страхового акту № 1422-ЦВ,
розрахунку суми страхового
відшкодування ОСОБА_5 було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 7 518,18
грн.

У зв'язку з порушенням відповідачем
умов договору страхування та
неповідомлення страховика про
настання страхового випадку на протязі
визначеному законом строку, на
підставі ст. 1191 ЦК України позивач
просив суд стягнути з відповідача
сплачені ОСОБА_5 кошти у розмірі 7
518,18 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 25 грудня 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з
посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення судом норм процесуального
права, ставиться питання про
скасування даного рішення та ухвалення
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та

вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом встановлено, що 13.07.2010 року між
ОСОБА_4 та ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» було укладено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/9424405.

10.04.2011 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, по вул.
Симиренка в м. Києві, перед початком
руху заднім ходом, не переконався що це
буде безпечно і не створить перешкоди
іншим учасникам дорожнього руху,
внаслідок чого відбулося зіткнення з
автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_5, який
зупинився, що призвело до пошкодження
зазначених транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 11.05.2011 року
відповідача визнано винним та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

13.04.2011 року представник потерпілої
особи ОСОБА_6 звернувся до ПАТ
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
з заявою про настання страхового
випадку та виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до звіту з оцінки
транспортного засобу № 14886 від 20.04.2011
року вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «Мазда»,
д.н.з. НОМЕР_2, складає 8 028,18 грн.

Згідно до страхового акту № 1422-ЦВ від
02.06.2011 року ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» визначено розмір
страхового відшкодування в розмірі 7
518,18 грн., який був виплачений заявнику
через касу АСК «Омега» 07.06.2011 року, що
підтверджується видатковим касовим
ордером № 428.

24.04.2013 р. ПАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» на адресу ОСОБА_4 була
направлена досудова вимога з проханням
сплатити відшкодування згідно
регресної вимоги в розмірі 7 518,18 грн.,
проте відповідачем зазначена вимога
сплачена не була.

Відповідно до ст. 38.1.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо - транспортну
пригоду у випадку якщо страхувальник
не повідомив страховика у строки та за
умов визначених п.п. 33.1.2 п.33.1 ст. 33
цього Закону про настання страхового
випадку.

Відповідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позову про відшкодування шкоди в
порядку регресу, оскільки твердження
відповідача про належне повідомлення
страховика про настання страхового
випадку не знайшли свого підтвердження
під час розгляду справи в суді першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те що
факт наявності укладеного між
позивачем та відповідачем договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/9424405, матеріалами справи не
встановлено, а тому суд не мав правових
підстав для стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу, не можуть бути прийняті судом
до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, в
судовому засідання від 23.12.2013 р.
відповідач заявив клопотання про
відкладення розгляду справи з метою
вирішення питання мирним шляхом, а
тому, з урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку що факт
укладання вищезгаданого договору
страхування відповідачем визнавався.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 25 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: