У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Закропивний О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 20 листопада 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 18 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні квартирою, виселення,
вселення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, виселення, вселення.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 20 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
18 лютого 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Виселено ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1 Вселено ОСОБА_3 у
квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заявник подав касаційну скаргу з
пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте до касаційної
скарги ним додано заяву про поновлення
цього строку з посиланням на те, що
строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущений із поважних
причин, він підлягає поновленню.

Проте у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновку
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 20 листопада
2013 року та ухвали апеляційного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 20 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні квартирою, виселення,
вселення відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ
О.В. Закропивний