Номер провадження 2/489/497/14
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивачаОСОБА_3, її
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

встановив

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Миколаївської
міської ради мотивуючи свої вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_1,
який постійно проживав за адресою:
АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась
спадщина у вигляді частки зазначеної
квартири. Оскільки у листопаді 2011 року
тяжко захворів її брат ОСОБА_4, який на
той момент мешкав у АДРЕСА_2, вона
змушена була переїхати до нього та
здійснювати за ним догляд. Брат помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, після його смерті вона
повернулася до дому і тільки тоді
звернулась до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, але нотаріус
відмовив їй та роз'яснив, що вона може
звернутися до суду .

Посилаючись на викладене позивачка
просила суд визначити їй додатковий
двомісячний строк для прийняття
спадщини.

В судовому засіданні позивач
підтримала позов в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені нею
в позовній заяві, наполягала на
задоволенні позову.

Представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, покази
свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено такі
обставини та відповідні
правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 06.03.1997 виданого
Миколаївською міською службою
приватизації державного житлового
фонду, квартира АДРЕСА_1 на праві
приватної спільної сумісної власності
належить: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 ( а. с. 8).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с.
4).

Позивач ОСОБА_3 є донькою померлого ( а.
с. 7), а тому є його спадкоємцем.
Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2013,
приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва
про право на спадщину в зв'язку з тим, що
вона не мешкала з померлим та своєчасно
заяву про прийняття спадщини не подала
( а. с. 13).

Позивач зазначає, що пропустила
встановлений законом строк для
прийняття спадщини через те, що у
листопаді 2011 року тяжко захворів її
брат ОСОБА_4, який на той момент мешкав у
АДРЕСА_2, вона змушена була переїхати до
нього та здійснювати за ним догляд.
Брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після його
смерті вона повернулася до дому і
тільки тоді звернулась до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до листа Другої
миколаївської державної нотаріальної
контори від 16.01.2014 № 160/01-16, наданого на
запит суду, спадкова справа після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не
заводилась за період з 06.10.2011 по
теперішній час, із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори ніхто
не звертався, свідоцтво про право на
спадщину не видавалось ( а. с. 27).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав із спадкодавцем, повинен
подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини; якщо
виникнення у особи права на спадщину
залежить від неприйняття спадщини або
відмови в його прийнятті іншими
спадкоємцями, строк для прийняття нею
спадщини, встановлюється в три місяці з
моменту неприйняття іншими
спадкоємцями спадщини або відмови від
її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, що пропустив строк
для прийняття спадщини із поважної
причини, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

У пункту 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 2 листа від 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
зазначив, що судом не можуть бути
визнані поважними такі причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини як юридична
необізнаність позивача щодо строку та
порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд враховує, що між смертю спадкодавця
та зверненням позивача до суду пройшло
більше двох років та позивач
перебувала на території України, що
надавало їй можливості реалізувати
право на звернення із заявою про
прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за неможливе продовжити позивачу строк
для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті її батька,
оскільки позивач не довів наявність
поважних причин пропуску строку на
подання заяви, не встановлено причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення дій щодо
подання заяви.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Миколаївської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв