РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді Пікули Н.В.

за участю секретаря Ваврисевич
О.О.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним, 06.06.2012 року між ним та
відповідачкою було укладено договір
оренди земельної ділянки.

В березні 2013 відповідачка
звернулась до суду з позовом про
розірвання даного договору оренди.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 17.04.2013 року позов
відповідачки було задоволено. Однак
дане рішення 30.05.2013 року було скасовано
апеляційним судом Волинської області і
в позові відповідачки було відмовлено.
Дане рішення залишено без змін 26.07.2013
року колегією Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Безпідставними зверненнями
відповідачки до суду, йому були
спричинені моральні страждання, які
полягають в приниженні чого честі,
гідності та престижу, нанесенню шкоди
його здоров'ю, погіршенні відносин з
оточуючими та позбавленні можливості
реалізувати свої звички, порушенні
його робочого графіку.

Спричинену моральну шкоду оцінює
в 15000 гривень, і зазначену суму просить
стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав повністю, в своїх
поясненнях суду зіслався на викладені
в заяві обставини, просить позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала та пояснила,
що у зв'язку з несплатою позивачем
орендної плати за передану йому в
оренду земельну ділянку, вона
звернулася до суду з позовом про
розірвання договору оренди земельної
ділянки. Не зважаючи на рішення
апеляційного суду про відмову їй у
позові, вважає свої дії по зверненню до
суду з метою захисту своїх прав
правомірними.

Заслухавши пояснення та доводи
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, суд приходить
до висновку, що позов є безпідставним
та в його задоволенні слід відмовити з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 17.04.2013 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та
розірвано договір оренди земельної
ділянки від 06.06.2012 року, укладеного між
ними.

Рішенням колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Волинської області
від 30.05.2013 року апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 задоволено, рішення
Володимир-Волинського міського суду
скасовано і в позові ОСОБА_2 про
розірвання договору оренди земельної
ділянки відмовлено. Дане рішення
залишено без змін 26.07.2013 року колегією
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

А згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Під приниженням честі
та гідності фізичної особи потрібно
розуміти поширення недостовірної
інформації про таку особу, членів її
сім'ї або близьких родичів, внаслідок
чого вона зазнала фізичних чи душевних
страждань.

Відповідно до 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди)" від 31.03.95 р. (зі змінами та
доповненнями) під моральною шкодою
потрібно розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
чи бездіяльністю інших осіб.

А згідно до вимог п. 5 даної
Постанови при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди з'ясуванню підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинового
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача, вини останнього в
її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд вважає, що в судовому
засіданні не встановлено підстав,
передбачених вищенаведеними нормами
для покладення на відповідачку
обов'язку по відшкодуванню моральної
шкоди.

Так, позивачем не доведено самого
факту спричинення йому моральної шкоди
внаслідок неправомірних дій
відповідача.

Позивач посилається на
заподіяння йому моральної шкоди, яка
полягає в душевних стражданнях яких
він зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою відповідача щодо нього.

Зокрема, позивач обґрунтовує
протиправність поведінки відповідача
в тому, що вона безпідставно звернулась
до суду з позовом про розірвання
договору оренди земельної ділянки.

Між тим, протиправність
поведінки, як умова відповідальності
за спричинену шкоду - є невиконання
юридичного обов'язку, встановленого
нормою права, яка виступає у формі дії і
бездіяльності. При цьому, під
протиправною дією розуміють поведінку,
що заборонена законом, а під
протиправною бездіяльністю - не
вчинення особою дій, які вона була
зобов'язана вчинити за законом.

Заподіювач несе відповідальність
лише за ту шкоду, яка є необхідним
наслідком його поведінки. Неправомірне
діяння повинно бути головною причиною,
що з неминучістю тягне за собою
заподіяння моральної шкоди, необхідною
умовою настання негативних наслідків у
вигляді фізичних або моральних
страждань.

Право відповідача на звернення до
суду на захист своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів передбачене ст. 15
ЦК України та ст. 3 ЦПК України, а отже,
не заборонене законом.

Та обставина, що відповідачу в
позові було відмовлено не є свідченням
протиправних її дій.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не доведено
підстав, за яких виникає передбачена
законодавством відповідальність за
завдану моральну шкоду, суд вважає його
вимоги безпідставними.

Враховуючи викладене, на підставі
ст. ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст.
10, 60, 130,174, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Володимир-Волинський міський суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
Н.В. Пікула