АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/679/14
Головуючий в I інстанції -
Справа № 201/6610/13
Доповідач - Городнича В.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів -
Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВАРУС-ЛОГІСТІК" на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
18 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВАРУС-ЛОГІСТІК" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВАРУС-ЛОГІСТІК" до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 26.02.2011 р. між позивачкою та
відповідачем було укладено договір
оренди транспортного засобу -
автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 817, державний
номер НОМЕР_2, що належав на праві
власності позивачці. Відповідно до
умов договору термін його дії
встановлено до 31.12.2011 р. та відповідно
до п. 2.1 договору подовжено до 31.12.2012 р.
21.09.2012 р. у зв'язку з порушенням
відповідачем умов договору, позивачка
направила на його адресу вимогу про
повернення автомобіля у зв'язку з чим
дізналася, що 28.03.2012р. автомобіль
MERCEDES-BENZ, модель 817, державний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 потрапив
у ДТП та отримав значні пошкодження.
24.05.2012 р. кримінальну справу по факту
ДТП було закрито. Згідно висновку
експерта Дніпропетровської
торгівельно-промислової палати від
30.05.2012 р. вартість матеріальної шкоди
складає 105980,55 грн. 17.07.2012 р. позивачка
також зверталася до відповідача з
претензією про відшкодування, проте їй
було відмовлено листом від 14.08.2012 р.
16.09.2013р. представником позивачки було
уточнено позовні вимоги в частині
стягнення матеріальної шкоди, а саме їх
зменшено до суми 50 000грн. з урахуванням
того, що сторони в договорі визначили
вартість рухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь матеріальну шкоду - 50 000 грн.,
моральну шкоду - 3000грн. та витрати на
проведення експертизи - 528 грн.

01.07.2013 р. до суду надійшов зустрічний
позов ТОВ «Варус-Логістік» до ОСОБА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_1 грубо порушено умови договору
оренди, оскільки відповідачка за
зустрічним позовом самовільно
вилучила автотранспортний засіб зі
штрафного майданчика без отримання
згоди на це позивача за зустрічним
позовом. Крім того, договором
передбачено компенсація простою
автомобіля у розмірі 200 грн. за один
календарний день такого простою. У разі
погіршення стану автомобіля,
відповідачка брала на себе
зобов'язання за договором виконати всі
ремонтні роботи у строк, визначений
договором, проте цього вона не
здійснила.

Таким чином, ТОВ «Варус-Логістік»
просило суд стягнути з ОСОБА_1
матеріальну шкоду у сумі 78 800грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18 листопада 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 та ТОВ «Варус-Логістік»
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ
«Варус-Логістік» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду в частині відмови в
задоволенні зустрічних позовних вимог
та постановити нове рішення про їх
задоволення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2011 р. між
ОСОБА_1 та ТОВ «Варус-Логістік» було
укладено договір найму (оренди)
транспортного засобу - автомобіля
MERCEDES-BENZ, модель 817, шасі (кузов, рама
НОМЕР_3 НОМЕР_4, тип ТЗ-фургон-С, колір -
білий, 1998 р. випуск, реєстраційний номер
НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_1
Дніпропетровським ВРЕР № 1 ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
23.12.2008 р. Договір було приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 зареєстровано в
реєстрі під № 279 (а.с. 12, 69-72).

Строк дії договору відповідно до п. 2.1
договору був встановлений до 31.12.2011 р.,
та поновлений на один календарний рік,
оскільки відсутні письмові
заперечення сторін договору, тобто до
31.12.2012 р. (а.с. 69).

Плата за користування автомобілем
становила 600 грн. щомісячно, а з
урахуванням сплати ПДФО - 510 грн. (а.с. 69).

28.03.2012 р. на шляху автодороги Р-52
«Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Р
ешетилівка» відбулося зіткнення
автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 817, 1998 р.
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_2 та
автомобілем «FREIGHTLINER», державний номер
НОМЕР_1 з напівпричепом під керуванням
водія ОСОБА_4 (а.с. 13).

24.05.2012 р. слідчим відділу по
розслідування ДТП СУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області Бондаренко
А.С. винесено постанову, якою
встановлена доведеність вини водія
автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 817, 1998 р.
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у
скоєні ДТП 28.03.2012 р., проте з урахуванням
того, що водій ОСОБА_2 завдав собі лише
тілесні ушкодження, які потягли за
собою його смерть, то на підставі ч. 2 ст.
286 КК України справу було закрито у
зв'язку з відсутністю складу злочину у
діях водія ОСОБА_2 (а.с. 14-19).

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 23.01.2013 р.
була скасована постанова про закриття
кримінальної справи, винесена 24.05.2012 р.
та матеріали справи направлено для
відновлення слідства (а.с. 45).

Згідно відповіді слідчого відділу по
розслідування ДТП СУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області Бондаренко
А.С. від 14.10.2013 р. № 8/943 ДТП, кримінальне
провадження за фактом ДТП за участі
водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було закрито на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за
відсутністю складу кримінального
правопорушення (а.с. 100).

17.07.2012 р. ОСОБА_1 надіслала на адресу ТОВ
«Варус-Логістік» претензію, якою
просила задовольнити її вимогу про
стягнення матеріальної шкоди у зв'язку
з нанесеною в результаті ДТП шкодою,
оцінивши суму шкоди в сумі 105980,55грн.
(даний розмір шкоди було визначено у
висновку експерта Дніпропетровської
торгово-промислової палати від 30.05.2012 р.
(а.с. 20,22-27).

Листом від 14.08.2012 року № 108, ТОВ
«Варус-Логістік» повідомив ОСОБА_1 про
необхідність надання документів, що
підтверджують здійснення страхування
автомобіля відповідно до п. 5.1.2
договору найму (оренди) задля розгляду
питання про задоволення її вимог (а.с.
21).

21.09.2012 р. ОСОБА_1 звернулася до ТОВ
«Варус-Логістік» із заявою про відмову
від договору оренди та вимогою про
повернення автомобіля (а.с. 28).

Листом без дати і номеру ТОВ
«Варус-Логістік» повідомив ОСОБА_1 про
небажання розривати договір оренди,
надання розрахункового рахунку, на
який можливо перерахувати грошові
кошти по сплаті орендної плати, та
передати товариству відремонтований
автомобіль (а.с. 82-83).

Встановлено, що грошові кошти за
орендну плату перераховувалися ОСОБА_1,
а після 02.06.2012 р. товариство припинило
перераховувати грошові кошти, оскільки
позивачка за основним позовом
самовільно забрала зі штрафного
майданчика автомобіль MERCEDES-BENZ, модель
817, 1998 р. випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2 та наданий час не передала його
відповідачеві за основним позовом.

Пунктом 5.1.2 договору оренди
передбачені обов'язки наймодавця,
серед яких є здійснення страхування
автомобіля на строк дії цього договору
(а.с. 70), а наймодавець - ОСОБА_1 не
виконала даної умови договору.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов до висновку щодо
відмови ОСОБА_1 у задоволенні її
позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 не оскаржувала дане
рішення суду, тому предметом розгляду
даної справи є рішення суду в частині
відмови в задоволенні зустрічного
позову за апеляційною скаргою ТОВ
«Варус-Логістік».

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до п. 6.3
договору оренди, у випадку, якщо
експлуатація автомобіля за дійсним
договором неможлива у зв'язку з його
технічною несправністю і/або
невідповідністю технічного стану
чинним нормам і правилам законодавства
України і у зв'язку з цим автомобіль
фактично простоює, і причини такого
простою не усунуті наймодавцем у строк
1 календарний день з моменту його
виявлення будь-якою стороною,
наймодавець зобов'язується
компенсувати наймачу такий простій у
розмірі 200 грн. за один календарний
день такого простою (а.с. 71).

З огляду на те, що ДТП, яка сталося 28.03.2012
р. та в якому автомобіль ОСОБА_1 дістав
значних пошкоджень, сталося не з вини
відповідачки за зустрічним позовом , а
невиконання відповідачкою умов п. 6.3
договору відбулося не з її вини,
оскільки відповідно до висновку
експерта від 30.05.2012 р. автомобіль має
пошкодження аварійного характеру та
колесний транспортний засіб не можливо
відновити згідно технічних вимог
виробника (а.с. 23), що не можливо усунути
за один день, як це передбачено в п. 6.3
договору, а тому суд дійшов до
обґрунтованого висновку про
звільнення відповідачки від
відповідальності за порушення
вищевказаних зобов'язань, оскільки
вона довела, що це порушення сталося не
з її вини.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вбачається з письмових доказів
матеріалів по справі, доведена
відсутність вини та умислу ОСОБА_1 в
тому, що транспортний засіб опинився у
стані, непридатному для подальшого
використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України,
особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили.

З урахуванням обставин справи,
висновком експерта від 30.05.2012 р.,
протоколом ДАІ від 28.03.2012 р., сторонами
по справі не заперечувався той факт, що
ДТП, що сталася 28.03.2012 р. за участю
автомобіля MERCEDES-BENZ, модель 817, 1998 р.
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, сталося не з її вини.
Також, враховуючи те, що на час ДТП
вказаним автомобілем, переданим в
оренду ТОВ «Варус-Логістік» керував
саме працівник ТОВ «Варус-Логістік»
ОСОБА_2, то судом першої інстанції
цілком вірно зроблено висновок про
відсутність підстав для притягнення до
матеріальної відповідальності ОСОБА_1
за невиконання умов п. 6.3 договору.

Крім того, доводи апелянта на
неправомірність посилання судом на
висновок експерта Дніпропетровської
торгово-промислової палати № ГО-3374 від
30.05.2012 р. є безпідставними.

Так, згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, враховуючи положення
ст.ст. 58, 59 ЦПК України, висновок
експерта наданий ОСОБА_1 є належним та
допустимим доказом по справі.

Інші доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та безпідставними.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВАРУС-ЛОГІСТІК" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: