Номер провадження: 22-ц/785/4535/14
Номер справи місцевого суду: 497/117/14-ц
Головуючий у 1 інстанції Кодінцева С.В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: Представника Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» - Онофрійчука С.
О. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеське
обласне управління АТ «Ощадбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» на рішення Болградського
районного суду Одеської області від 18
лютого 2014 року, -

встановила:

15.01.2014р. Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк»( далі ПАТ
«Держощадбанк»), звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення солідарно заборгованості за
кредитним договором.

Свої позовні вимоги ПАТ «Держощадбанк»
обґрунтовував тим, що відповідно до
умов кредитного договору № 1436 від 22
вересня 2008р., укладеного між ВАТ
«Держощадбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Держощадбанк», в особі
філії Болградського відділення № 6777 та
ОСОБА_2, банк надав останньому кредит у
розмірі 18 000 грн. на строк 36 місяців зі
строком остаточного повернення
кредиту не пізніше 22 вересня 2011р. на
споживчі потреби, зі сплатою процентів
за користування кредитом в розмірі 27%
річних.

У порушення вимог кредитного договору,
що стосується своєчасного погашення
заборгованості по кредиту та відсотків
нарахованих за користування кредитом
відповідач ОСОБА_2 належним чином
зобов'язання не виконав, в зв'язку з чим
у нього перед ПАТ «Держощадбанк»
станом на 09.12.2013р. виникла
заборгованість по кредиту у розмірі
9171,90 грн. в тому числі:

- прострочений основний борг по кредиту
у розмірі 5918,16 грн.;

- прострочені проценти за користування
кредитом за період з 10.08.2012р. по 09.12.2013р.
у розмірі 1527,02 грн.;

- пеня за період з 10.08.2012р. по 09.12.2013р. у
розмірі 1726,72 грн.

З метою забезпечення зобов'язання за
зазначеним кредитним договором між ВАТ
«Держощадбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Держощадбанк», в особі
філії Болградського відділення № 6777 та
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено 22 вересня
2008р. договори поруки.

В зв'язку з невиконанням відповідачами
взятих на себе зобов'язань за вказаним
кредитним договором, позивач просив
позов задовольнити, стягнути солідарно
з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Держощадбанк» суму заборгованості за
кредитним договором в розмірі 9171,90 грн.
та суму судових витрат в рівних
частках.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, наполягав на
задоволенні у повному обсязі, надав
пояснення з підстав зазначених в
позові.

Відповідачка ОСОБА_3 визнала позовні
вимоги частково. Не заперечувала факту
укладання договору поруки, проте
пояснила, що відповідач ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 є платоспроможними та мають
можливість погасити заборгованість у
повному обсязі. Просила звільнити її
від поручительства, в зв'язку з
закінченням строку дії кредитного
договору та договору поруки.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце
розгляду справи повідомлявся, в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не
прибув, причини неявки не повідомив.
Про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що в
матеріалах справи є відповідні докази,
будь-яких заяв, пояснень заперечень на
спростування доводів, викладених в
позовній заяві до суду не надав.

Рішенням Болградського районного суду
Одеської області від 18 лютого 2014р.
позов ПАТ «Державний ощадний банк
України» - задоволено частково.

Судом стягнуто з відповідача
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» заборгованість по
кредитному договору № 1436 від 22 вересня
2008р. у розмірі 9 171,90 грн. станом на 09
грудня 2013р., в тому числі:

- прострочений основний борг по кредиту
- 5 918,16 грн.;

- прострочені проценти за користування
кредитом за період з 10.08.2012р. по 09.12.2013р. -
1 527,02 грн.;

- пеня за період з 10.08.2012р. по 09.12.2013р. - 1
726,72 грн.

Судом стягнуто судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» просить рішення
Болградського районного суду Одеської
області від 18 лютого 2014р. скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилаються на те, що згідно
п. 3.2 договорів поруки, укладених з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарні боржники
залишаються зобов'язаними перед
кредитором поки всі зобов'язання за
кредитним договором не будуть виконані
повністю. Солідарні боржники
(поручителі) залишаються також
зобов'язаними перед кредитором поки
всі зобов'язання за кредитним
договором не будуть виконані повністю,
а тому строк позовної давності у три
роки розповсюджується як на боржника
так і поручителів. Отже, останнім
строком пред'явлення вимог до боржника
та поручителів є 22.09.2014р.

Представник ПАТ «Державний ощадний
банк України» - Онофрійчук С.О.
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
суду не прибули, про час та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином, про що у справі є
докази(а.с.70-73).

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала неявку
сторін такою, що не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши представника банку,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги позивача, суд першої інстанції
посилався на те, що позовні вимоги у
частині стягнення суми заборгованості
за кредитним договором № 1436 від 22.09.2008р.
з відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відмову у стягненні
заборгованості з поручителів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, в
якій зазначено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
у договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Позивачем пред'явлено вимоги до
поручителів після спливу строку
позовної давності зазначеному в
договорі поруки.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду, оскільки вони
відповідають фактичним обставинам
справи, зібраним доказам, яким дана
належна правова оцінка та вказаним
вище нормам матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що 22 вересня 2008р.
Відкрите акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ
«Держощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 1436 на
суму 18 000 грн. (п.1.1), зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 27 %
річних (п.1.1) на строк 36 місяців, зі
строком остаточного повернення не
пізніше 22.09.2011р. (п.1.2) на споживчі
потреби (а.с.4-9).

За умовами кредитного
договору (п.1.6) відповідач ОСОБА_2
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту та сплачувати проценти до 22
числа кожного місяця, починаючи з
наступного місяця після отримання
кредиту ануїтетними платежами в сумі 500
грн., шляхом внесення готівки до каси
Банку або шляхом безготівкових
перерахувань з рахунків відкритих в
ВАТ «Ощадбанк».

В якості забезпечення
виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед
позивачем за кредитним договором, між
відповідачем ОСОБА_3 та ВАТ
«Держощадбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Держощадбанк» був
укладений 22 вересня 2008р. договір
поруки. Згідно умов цього договору,
ОСОБА_3 надала поруку перед кредитором
ВАТ «Держощадбанк» за виконання ОСОБА_2
своїх обов'язків за кредитним
договором № 1436 від 22.09.2008р.
Відповідачка ОСОБА_3 зобов'язалася
перед ВАТ «Держощадбанк» відповідати
солідарно в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань по укладеному ним з
позивачем кредитному договору, доки
всі зобов'язання не будуть виконані
повністю (п.3.2 договору поруки).

Також, аналогічний договір
поруки було укладено 22 вересня 2008р. між
відповідачем ОСОБА_4 та ВАТ
"Держощадбанк", за умовами якого ОСОБА_4
зобов'язався відповідати солідарно в
повному обсязі за повне та своєчасне
виконання позичальником його боргових
зобов'язань, а саме: зобов'язань щодо
повернення основної суми кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, сплати пені та штрафних
санкцій (а.с.10-11).

Позивач ПАТ «Держощадбанк» зі
свого боку умови кредитного договору
виконав в повному обсязі, надав
відповідачу кошти у сумі 18 000 грн.,
проте відповідач ОСОБА_2, який є
позичальником за кредитним договором,
свої зобов'язання щодо повернення
кредиту згідно умов договору,
погашення та сплати відсотків за
користування коштами належним чином не
виконав.

В зв'язку з невиконанням
відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань
за кредитним договором у нього
утворилась заборгованість перед
банком, яка станом на 09 грудня 2013р.
складає 9171,90 грн., а саме:

- прострочений основний борг по
кредиту у розмірі 5918,16 грн.;

- прострочені проценти за користування
кредитом за період з 10.08.2012р. по 09.12.2013 р.
у розмірі 1527,02 грн.;

- пеня за період з 10.08.2012р. по
09.12.2013р. в розмірі 1726,72 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що позовні вимоги у
частині стягнення суми заборгованості
за кредитним договором № 1436 від 22.09.2008р.
з відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованими
та підлягають задоволенню в розмірі
9171,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки.

Чинний ЦК України виходить з того, що в
першу чергу сторони мають право
самостійно в договорі поруки визначати
строк для пред'явлення вимог до
поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, в
межах зазначеного строку кредитор
повинен звернутися до поручителя з
вимогою про примусове виконання
взятого ним зобов'язання.

Вказаний строк може бути передбачений
в договорі (договірний строк) або
визначений в законі (законний строк).

Порука припиняється у зв'язку із
закінченням строку, який надається
кредитору для пред'явлення вимоги
поручителю.

Як вбачається з п.4.2 договорів
поруки б/н від 22.09.2008р., порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання зобов'язань за Кредитним
договором № 1436 від 22.08.2008р. не
пред'явить вимоги до поручителя.

Строк остаточного повернення
кредиту сплив 22 вересня 2011р. (п.1.2
кредитного договору). Протягом шести
місяців, як передбачено ст. 559 ЦК
України, кредитор не пред'явив вимоги
до поручителів.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про те, що за
таких обставин у ПАТ «Ощадбанк»
виникло право пред'явити вимогу до
поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
виконання порушеного зобов'язання
боржника ОСОБА_2 щодо повернення
кредиту, починаючи з 22 вересня 2011р.,
протягом наступних шести місяців.

Таку вимогу до поручителів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 банк раніше не пред'являв, а
лише 15 січня 2014р. пред'явив цивільний
позов, тобто вже після спливу
встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України -
шестимісячного строку.

Матеріали справи не містять даних
про те, що банк направляв письмову
вимогу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
існування заборгованості за кредитним
договором, яку б вони отримали та їм
було відомо про існування
заборгованості.

Встановивши факт закінчення
строку, суд відмовляє кредитору в
позові за відсутністю у нього права
вимагати стягнення боргу з поручителя,
що припинилося у зв'язку з його спливом.

Тобто, позивач ПАТ «Державний ощадний
банк України», відповідно до вимог ч. 4
ст. 559 ЦК України пропустив строк
пред'явлення вимоги до поручителів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який сплив 22 березня
2012р., а позовні вимоги банком заявлено
лише 15 січня 2014р.(а.с.2).

Таким чином, оскільки на час звернення
до суду правовідносини за договорами
поруки між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4
припинилися, позов, поданий банком до
поручителів задоволенню не підлягав, а
тому суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про те, що у
вимогах позивача до ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором слід відмовити.

Доводи апелянта про те, що солідарні
боржники (поручителі) залишаються
зобов'язаними перед кредитором до тих
пір, поки всі зобов'язання за кредитним
договором не будуть виконані повністю,
а тому строк позовної давності у три
роки розповсюджується на боржника та
поручителів, в зв'язку з чим останнім
строком пред'явлення вимог до боржника
та поручителів є - 22.09.2014р., а тому строк
вони не пропустили, до уваги не
приймаються, оскільки спростовуються
договорами поруки, в яких зазначено
строк пред'явлення вимог до
поручителів - шість місяців та ч. 4 ст.
559 ЦК України, в якій зазначено, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки.

Інші доводи апелянта не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
мають бути відхилені.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1
п.1,308, 314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк» - відхилити.

Рішення Болградського районного суду
Одеської області від 18 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька