Головуючий суду 1 інстанції - Головіна
Доповідач - Темнікова В.І.
Справа № 1203/2037/2012
Провадження № 22ц/782/1086/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Коновалової В.А.,
Ступіної Я.Ю.,

за участю секретаря - Булгакової
М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
„Луганськвугілля" в особі
Відокремленого підрозділу
шахтоуправління „Луганське" про
зобов'язання вчинити певні дії щодо
надання частини щорічної основної
відпустки, стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом, в якому посилався на
те, що він працює у відповідача на
посаді гірничого робочого поверхні. На
його запит відповідач повідомив його
про те, що він в 2011 році знаходився у
відпустці з 23.05.2011 року по 16.06.2011 року,
тобто 24 календарні дні, а також про те,
що з 01.11.2009 року за результатами
атестації робочих місць тривалість
відпустки гірничого робочого поверхні
становить 24 календарні дні. Також
посилався на те, що згідно Закону
України „Про відпустки" працівникам
надається щорічна основна відпустка
тривалістю 24 календарні дні, але згідно
ч.2 ст. 6 даного Закону промислово -
виробничому персоналу вугільної,
сланцевої, металургійної,
електроенергетичної промисловості, а
також зайнятому на відкритих гірничих
роботах, на роботах на поверхні шахт,
розрізів, кар'єрів і рудників, на
будівельно-монтажних роботах у
шахтному будівництві, на
транспортуванні та збагаченні
корисних копалин надається щорічна
основна відпустка тривалістю 24
календарних дні із збільшенням за
кожних два відпрацьованих роки на 2
календарних дні, але не більше 28
календарних днів. Згідно довідки
відповідача № 1/03-1133 від 24.06. 2011 р.
позивач працює у відповідача з 20.09.2006р.,
тобто більше 4 років, а тому має право
на збільшення щорічної основної
відпустки на 4 календарні дні, однак
відповідач заперечує таке його право.
Тому позивач звернувся до суду з даним
позовом і просив зобов'язати
відповідача надати йому в літній
період 2011 року додаткову щорічну
оплачувану відпустку у розмірі 4
календарних днів.

В подальшому в додатковій
позовній заяві від 08.12.2011 року позивач
уточний свої вимоги і просив
зобов'язати відповідача надати йому в
літній період 2012 року додаткову
щорічну оплачувану відпустку у розмірі
5 календарних днів. При цьому додатково
посилався також на те, що відповідачем
було невірно надано йому також
відпустку з 23.05.2011 року по 16.06.2011 року,
оскільки на цей період його відпустки
припадав святковий день, а саме 12.06.2011р.
Відповідач на це не звернув уваги і не
збільшив йому відпустку на 1 день.

Рішенням Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив зобов'язати відповідача надати
йому додаткову щорічну оплачувану
основну відпустку або нарахувати йому
компенсацію за невикористану
відпустку, а також виплатити йому
судові витрати, пов'язані з розглядом
справи у розмірі 193,79 грн.

До судового засідання сторони не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Крім того згідно
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог
або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи,
судом під час розгляду цієї справи були
створені такі умови. Судом були
досліджені і оцінені в їх сукупності
всі докази, надані сторонами,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.
Виходячи з наданих сторонами доказів,
суд першої інстанції правильно дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог.

Постановляючи рішення по справі,
суд виходив з того, що в судовому
засіданні були встановлені факти про
те, що позивач ОСОБА_2 20.09.2004 року був
прийнятий на роботу гірничим робочим з
ремонту гірничих виробіток третього
розряду з повним робочим днем під
землею. 23.09.2005 року позивач був
переведений гірничим робочим поверхні
першого розряду згідно довідок ВКК. У
період часу з 23.05.2011 року по 16.06.201 1 року
позивач перебував в оплачуваній
щорічній основній відпустці, до роботи
приступив 17.06.2011 року. 12 червня 2011 року
Україна святкувала релігійне свято
«Трійця». На запит позивача від 14.06.2011р.
відповідач листом від 24.06.2011 року №
103-1133 повідомив позивачу , що позивач з
23.05.2011 року по 16.06.2011 року перебував в
оплачуваній щорічній основній
відпустці, що складає 24 календарних
дня, а також про те, що з 01.11.2009 року за
результатами атестації робочих місць
тривалість відпустки гірничим робочим
поверхні складає 24 календарних дня,
тривалість відпустки затверджена
колективним договором ВП
Шахтоуправління «Луганське» на 2011 рік,
тому для проведення перерахунку
кількості днів щорічних відпусток
підстав немає.

Також судом було встановлено, що
06.07.2011 року наказом № 767/к від 06.07.2011 року
позивач був звільнений за систематичне
порушення трудової дисципліни на
підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 19.04.2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ДП «Луганськвугілля» в особі ВП
Шахтоуправління «Луганське» про
поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
скасування наказів про дисциплінарне
стягнення, яке ухвалою апеляційного
суду Луганської області від 24.10.2013р.
залишено без змін, у задоволені позову
ОСОБА_2 до ДП «Луганськвугілля» в особі
ВП Шахтоуправління «Луганське» про
поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
скасування наказів про дисциплінарне
стягнення - відмовлено за
необґрунтованістю.

Крім того, суд виходив з того, що згідно
ст.ст. 2, 5, 6 ЗУ «Про відпустки» право на
відпустки мають громадяни України, які
перебувають у трудових відносинах з
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності та
галузевої належності, а також працюють
за трудовим договором у фізичної особи.
Право на відпустки забезпечується
гарантованим наданням відпустки
визначеної тривалості із збереженням
на її період місця роботи (посади),
заробітної плати (допомоги) у
випадках, передбачених цим Законом.
Щорічна основна відпустка надається
працівникам тривалістю не менш як 24
календарних дні за відпрацьований
робочий рік, який відлічується з дня
укладення трудового договору.
Промислово - виробничому персоналу
зайнятому на роботах на поверхні шахт
надається щорічна основна відпустка
тривалістю 24 календарних дні із
збільшенням за кожних два
відпрацьованих роки на 2 календарних
дні, але не більше 28 календарних днів.
Тривалість відпусток визначається
цим Законом, іншими законами та
нормативно - правовими актами України і
незалежно від режимів та графіків
роботи розраховується в календарних
днях. Відповідно до ст. ст. 73, 781 КЗпП
України, святкові і неробочі дні при
визначенні тривалості щорічних
відпусток не враховуються. Трійця
(неділя) є святковим неробочим днем. При
цьому суд вважав необґрунтованим
посилання позивача на те, що у
тривалість щорічної основної
відпустки позивача відповідачем було
враховано святковий день «Трійця»,
тому суд дійшов висновку про те, що
термін відпустки позивача з 23.05.2011 року
по 16.06.2011 року було зменшено на один
день, оскільки у відпустці позивач
перебував з 23.05.2011 року і до роботи
приступив 17.06.2011 року, тому термін його
щорічної основної відпустки з
відрахуванням 12.06. 2011 року - святкового
дня «Трійця» (неділя) складав 24
календарних дня, а не 25 днів. Судом було
встановлено і те, що позивач,
пропрацювавши більше чотирьох років
на поверхні шахт в 2011 році, мав право на
щорічну основну відпустку тривалістю 28
календарних днів.

Однак, виходячи з того, що право на
відпустку мають громадяни України, які
перебувають з підприємствами у
трудових відносинах, а позивач 06.07.2011
року звільнений з ВП ш/у «Луганське»,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення його позовних
вимог про надання йому саме в літній
період 2012 року не наданої відповідачем
в 2011 році щорічної основної відпустки
тривалістю чотири календарних дня, як
працівнику, який пропрацював на
поверхні шахти більше чотирьох років. А
при відмові у позові судові витрати,
пов'язані із явкою до суду у вигляді
компенсації втраченого заробітку або
відриву від звичайних занять, а також
пов'язані з купівлею марок, конвертів,
здійсненням ксерокопій та поштових
відправлень не стягуються.

Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи та
відповідають вимогам закону,
зазначеному в тексті рішення.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом терміну розгляду
справи, що призвело до того, що позивач
не міг уточнити позовні вимоги на
предмет того, в якому році йому слід
надати відпустку, не є підставою для
скасування рішення суду, так як
ухвалою Артемівського районного суду
м. Луганська від 01 червня 2012 року
провадження по справі було зупинено.
Дана ухвала позивачем в установленому
законом порядку оскаржена не була.
Відновлено провадження по справі було
тільки ухвалою Артемівського
районного суду м. Луганська від 07
листопада 2013 року. Згідно журналу
судового засідання за 10 грудня 2013 року
позивачу надавався строк для надання
уточненої позовної заяви, однак
уточнена позовна заява ним суду подана
не була, тому суд розглянув справу в
межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд не врахував того, що відповідач
може прийняти його на роботу, або може
бути скасовано рішення суду про
відмову у поновленні його на роботі,
також не є підставою для скасування
рішення, так як суд розглядає справи
тільки в межах заявлених позовних
вимог і стосовно подій, які вже
відбулися на час розгляду справи судом,
а не стосовно тих, які можуть виникнути
в майбутньому.

Не є підставою для скасування чи
зміни рішення суду, також вимоги
позивача, викладені в апеляційній
скарзі про стягнення на користь
позивача компенсації за ненадану
відпустку, так як таких вимог в
установленому законом порядку
позивачем під час розгляду даної
справи заявлено не було, а суд згідно ч.1
ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Апеляційний
же суд згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Однак, зазначене
вище, не перешкоджає позивачу
звернутися до суду з самостійним
позовом про стягнення компенсації за
ненадані йому в 2011 року дні відпустки.

Таким чином, підстав для
скасування чи зміни рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, не
має.

На підставі викладеного та
керуючись ст.. 303, 307, 308, 314,315 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 19 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після її проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів після її
проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді