УХВАЛА

про забезпечення позову

14 січня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні заяву позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту та
правочинів вчинених на його підставі
недійсними, відновлення чинності
попереднього заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту, який склала ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 та правочинів вчинених на його
підставі недійсними, відновлення
чинності попереднього заповіту.

До суду 13.01.2014 року позивач ОСОБА_1
надав клопотання про забезпечення
позову шляхом накладання арешту на
квартиру АДРЕСА_1, яка є спірною.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що йому стало відомо про те, що
ОСОБА_2 намагається продати спірну
квартиру.

В судове засідання відповідач
(його представник) не з'явилися, що
виходячи із норми ч.1 ст. 153 ЦПК України
це не створює перешкод для вирішення
такого питання.

Суд розглянувши заяву, яка
відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК
України, вивчивши позовну заяву та
додані до неї документи, прийшов до
наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, предметом спору
якого є визнання недійсними заповіту
та правочинів вчинених на його
підставі, а саме заповіту, який склала
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та на підставі
якого ОСОБА_2 набув право на спадщину,
яка складається з 440/6000 частин квартири
АДРЕСА_1.

Твердження позивача про те, що не
вжиття заходів забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим
у подальшому виконання рішення суду
вважаються судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В позові позивач вказує на те, що
первинний заповіт його бабусі ОСОБА_3
був складений на його користь та він
вважав себе таким, що фактично прийняв
спадщину, однак згодом відповідач
звернувся до нього та повідомив йому,
що він є власником вказаного
спадкового майна.

Враховуючи, що предметом позову
позивача є визнання недійсним заповіту
на підставі якого відповідач отримав
спадкове майно, яке належало померлій
бабусі позивача, суд приходить до
висновку щодо співмірності позовних
вимог та видами забезпечення позову,
які позивач просить вжити. При цьому,
суд вважає за необхідне задовольнити
вказане клопотання частково, так як
позивач просить накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1, а спадкове майно
складається з 440/6000 частин зазначеної
квартири.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов'язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані
до неї матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе частково
задовольнити заяву позивача стосовно
застосування способу забезпечення
позовних вимог до розгляду справи по
суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення спору між сторонами по суті
необхідно накласти арешт на наступне
майно, а саме: 440/6000 частин квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову - задовольнити
частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом
накладення арешту на нерухоме майно, а
саме: 440/6000 частин квартири АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
(м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) і заяву
відповідного зразка про накладання
арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.