РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/323/14-ц

Пров. №2/668/588/14

18.04.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого

Булах Є.М.,

при секретарі

Бірюкову А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення від
сплати заборгованості з виплати
аліментів, зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом, мотивуючи тим, що
рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 30.01.2007 року з нього на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
доходів, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. У зв'язку із втратою роботи у
2009 році, складного матеріального
становища через втрату можливості
заробітку, народження дитини від
другого шлюбу, необхідність догляду за
непрацюючим батьком з 2013 року,
утворилась заборгованість по
аліментам в сумі 21966,63 грн., з якою
позивач не згоден, оскільки виконавчий
лист до підприємства, де працював до 2007
року позивач не надходив, в той час як
відрахування аліментів здійснювало
вказане підприємство за заявою
позивача на банківський рахунок ОСОБА_2
на загальну суму 5000,00 грн. Крім іншого, в
заперечення зазначеної суми
заборгованості по аліментам, позивач
посилається на те, що згідно виписки
персоніфікованого обліку ПФУ за період
часу з 2007 по 2008 р.р., останній отримав
заробітну плату на суму 6931,57 грн., в той
час як аліменти йому були нараховані в
сумі 7760,75 грн. Також, рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 11.04.2012 року з позивача стягуються
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі
400,00 грн. та за перелічених вище
обставин також утворилась
заборгованість по їх сплаті у розмірі
3679,98 грн. Просить суд звільнити
частково його від сплати
заборгованості по аліментам на
користь ОСОБА_2 до суми 5000,00 грн., які
зобов'язується сплатити не пізніше
31.12.2014 року; встановити розмір
аліментів, утримуваних за рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 30.01.2007 року на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
твердій грошовій сумі 250,00 грн
щомісячно до досягнення ним
повноліття; звільнити частково від
сплати заборгованості з виплати
аліментів на користь ОСОБА_3 до суми
1280,00 грн, яку зобов'язався сплатити не
пізніше 01.07.2014 року; зменшити розмір
аліментів, утримуваних за рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 11.04.2012 року на користь
ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі до
250,00 грн. на місяць до досягнення
дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач
змінював свої позовні вимоги,
остаточно просив суд частково
звільнити його від сплати
заборгованості з виплати аліментів на
користь ОСОБА_2 у сумі 14837,70 грн;
розстрочити сплату заборгованості з
виплати аліментів на користь ОСОБА_2 у
сумі 6000,00 грн на 12 місяців(з 01.05.2014 по
30.04.2015 р.р.), зобов'язався у подальшому не
допускати виникнення заборгованості з
виплати аліментів; змінити розмір
аліментів, утримуваних з нього за
рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 30.01.2007 року на користь
ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, призначених у частці від
доходу, та встановити їх розмір у
твердій грошовій сумі 400,00 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття; частково звільнити його
від сплати заборгованості з виплати
аліментів на користь ОСОБА_3 у сумі 2479,98
грн.; розстрочити сплату
заборгованості з виплати аліментів на
користь ОСОБА_3 у сумі 1500,00 грн. на 12
місяців(з 01.05.2014 по 30.04.2015 р.р.),
зобов'язався запобігати у майбутньому
утворенню заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги, що заявлені
позивачем до неї не визнала, надала
суду письмові заперечення, у судовому
засіданні зазначила, що станом на 01.04.2014
року заборгованість позивача по
аліментам на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 20837,70 грн.
Обставини, за яких позивач не може
сплачувати аліменти на утримання
дитини, а також заборгованості, що
утворилась, та на які ОСОБА_1
посилається, вважає необґрунтованими
та недоведеними. З приводу зміни
розміру стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. на
місяць вважала необґрунтованим та
зазначала про доцільність залишити
стягнення у розмірі ? частини від
заробітків позивача як було
встановлено за рішенням суду від 30.01.2007
року.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги, що заявлені
позивачем до неї в частині звільнення
від сплати заборгованості по аліментах
та розстрочки заборгованості не
визнала, надала суду письмові
заперечення проти позову, у судовому
засіданні зазначала, що сума боргу по
аліментам, що утримуються з позивача на
її користь на утримання неповнолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, становить 3979,90
грн., а обставини, на які позивач
посилається як на підставу звільнення
його від обов'язку сплати
заборгованості по аліментам, є нічим не
підтвердженими та необґрунтованими. В
частині позовних вимог, щодо стягнення
з позивача на її користь аліментів на
утримання їх спільної доньки ОСОБА_5, у
твердій грошовій сумі у розмірі 400,00
грн. вважала законними та такими, що не
порушують її прав та інтересів дитини.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши осіб, що приймали участь у
справі, суд встановив, що рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 30.01.2007 року, яке набуло законної
сили, у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
позовні вимоги задоволені, стягнуто з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м.Херсон, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, працюючого в торгівельній
мережі «Мелофон»( м.Херсон. вул.
Суворова, 1), аліменти у розмірі 14
заробітку, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму прибутків
громадян на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 20.12.2006 року та до повноліття
дитини.

Відповідно довідки виданої державним
виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ м.
Херсона, заборгованість позивача по
аліментам згідно виконавчого листа
№2-725 від 30.01.2007 року, виданого
Суворовським районним судом м.Херсона
на стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини:
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на
01.04.2014 року складає 20837,70 грн.

У судовому засіданні позивач та
відповідач ОСОБА_2 погодились із
вказаною сумою заборгованості
позивача по аліментам станом на
01.04.2014року.

Разом з тим, позивач зазначає про
незгоду з нарахованою ВДВС
Суворовського РУЮ м. Херсона
заборгованістю станом на 01.06.2008 року та
посилаючись на пояснення ОСОБА_2,
надані у судовому засіданні 13.12.2013 року
вказує, що по поясненням ОСОБА_2 позивач
сплачував кошти на утримання сина до
вересня 2009 року та станом на 09.09.2009 року
заборгованості не мав, та не визнає
вказану суму заборгованості у
зазначений період.

Суд критично ставиться до доводів
позивача щодо відсутності
заборгованості по аліментам, станом на
09.09.2009р. на користь ОСОБА_2 на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вказані
доводи нічим не підтверджені у
судовому засіданні, наявність саме
такої суми заборгованості, як
обраховано державним виконавцем в
наданій довідці позивачем не
спростовано та не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
меншої суми боргу. У зв'язку із
зазначеним суд не ставить під сумнів
нараховану ВДВС Суворовського РУЮ
м.Херсона суму заборгованості ОСОБА_1
по сплаті аліментів за виконавчим
листом №2-725 від 30.01.2007 року, виданого
Суворовським районним судом м. Херсона,
у розмірі 20837,70 грн.

Судом також встановлено, що рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 11.04.2012 року, яке набуло законної
сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
позовні вимоги задоволені, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі у розмірі 400,00
грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2012 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №16 від 15.04.2014 року,
виданої державним виконавцем ВДВС
Суворовського РУЮ м.Херсона Єложенко
В.В. заборгованість по аліментам
згідно виконавчого листа №2120/2529 від
23.05.2012 року, виданого Суворовським
районним судом м.Херсона, про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з
24.02.2012 року до досягнення дитиною
повноліття, станом на 01.04.2014р. становить
3979, 00 грн.

Проти вказаної суми боргу та
правильності її нарахування позивач
та відповідач не заперечував.

Відповідно до положень ст. 180 СК
України батьки зобов'язанні утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 181, 183 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини(аліменти)
присуджуються у частці від доходу його
батька(матері) і (чи) у твердій грошовій
сумі. Частка заробітку (доходу) матері,
батька яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається
судом.

У відповідності до положень ст.
182 СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я і
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
батьків. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК
України, розмір аліментів визначений
за рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

Відповідно до ст.197 СК України, з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд
може повністю або частково звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Суд може звільнити платника
аліментів від сплати заборгованості,
якщо буде встановлено, що вона виникла
внаслідок непред'явлення без поважної
причини виконавчого листа до виконання
особою, на користь якої присуджено
аліменти.

В обґрунтування своїх позовних вимог
щодо зменшення розміру аліментів та
часткового звільнення від сплати
заборгованості по ним, позивач
посилається на ряд обставин, а саме:
втрата роботи у 2009 році, неможливість
наступного працевлаштування;
перебування на його утриманні
непрацездатного хворого батька;
наявність обов'язку щодо сплати
аліментів на іншу дитину.

Аналізуючи наведені норми,
перевіривши вказані обставини та
співставивши їх з наявними у справі
доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на момент
ухвалення рішення Суворовським
районним судом м. Херсона від 30.01.2007
року про стягнення аліментів на
утримання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач був працездатним,
мав постійне місце роботи та доходи у
вигляді постійного заробітку.

На час розгляду даної справи
позивач наголошує на тому, що втратив у
2009 році роботу та не має можливості
працевлаштуватися до цього часу, що
значною мірою вплинуло на його
матеріальний стан. Однак, суд не
приймає до уваги такі доводи позивача,
оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою,
протилежне судом не встановлено,
докази на підтвердження наявності
обставин, що зумовлюють неможливість
позивачем працевлаштуватися знову у
суду відсутні, відомостей про
перебування позивача на обліку як
непрацездатної особи, яка шукає роботу,
немає, тому суд вважає, що відсутність
офіційного постійного місця роботи у
відповідача напряму залежить від його
волі, та не розцінюється судом як
обставина, що погіршує матеріальний
стан позивача, у зв'язку із чим не є
підставою для звільнення позивача від
обов'язку сплати заборгованості по
аліментам, а є лише підставою для зміни
розміру стягуваних аліментів з ?
частини на тверду грошову суму..

Наявність у позивача обов'язку
по сплаті аліментів на дитину від
другого шлюбу, встановленого рішенням
Суворовського районного суду м.Херсона
від 11.04.2012 року, також не приймається
судом до уваги, як істотна обставина, що
може бути врахована при вирішенні
питання про звільнення позивача від
сплати аліментів у зв'язку із
погіршенням матеріального становища,
оскільки при розгляді справи про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання
малолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1 проти
заявленого до стягнення розміру
аліментів не заперечував, не посилався
на обставини, що могли вплинути на
визначення розміру таких аліментів,
хоча на час розгляду тієї справи у
позивача вже існувала заборгованість
на користь ОСОБА_2 та враховуючи
обставини зазначені позивачем не мав
постійного та офіційного місця
працевлаштування. Крім іншого, суд
враховує, що вказане рішення суду та
обов'язок, покладений ним на позивача,
останнім не виконується, аліменти не
сплачуються з огляду на що і виникла
заборгованість і по сплаті цих
аліментів також.

Посилання позивача про
істотну зміну його матеріального стану
у зв'язку із доглядом та проживанням
разом з ним непрацездатного батька при
вирішенні питання про часткове
звільнення позивача від сплати
заборгованості по аліментам за двома
виконавчими листами, суд відхиляє як
необґрунтоване та не підтверджене
належними та допустимими доказами,
оскільки надана позивачем виписка із
медичної карти амбулаторного
(стаціонарного) хворого № 12290 свідчить
виключно про наявність захворювання у
гр. ОСОБА_8 та проходження ним
лікування. Однак, суд не вбачає з
вказаної виписки обставин, за яких
ОСОБА_8, який за словами позивача є його
батьком, потребує стороннього нагляду,
є непрацездатним, та підтвердження
того, що позивач здійснює будь-який
нагляд за вказаною особою, несе
відповідні витрати тощо.

Таким чином, позивачем у
судовому засіданні не наведено доказів
на підтвердження наявності тих
обставин, зміна яких за визначенням
законодавця уможливлює звільнення від
обов'язку сплати заборгованості по
аліментам, у зв'язку із чим позовні
вимоги в цій частині суд вважає
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню,

Вирішуючи питання, щодо
розстрочки 6000 грн. та 1500 грн.
заборгованості по аліментах, що
виникла у позивача перед
відповідачами, суд вважає, що з підстав
визначених ст. 197 СК України, позивачем
не надані докази, на підтвердження цих
вимог.

З огляду на положення норми ч.3
ст. 181 СК України, враховуючи
установлений ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум для дитини віком
від 6 до 18 років, який визначається на
рівні 1286,00 грн., те, що позивач не має
постійного місця роботи, має
невизначений за регулярністю дохід,
суд вважає, що позовні вимоги в частині
встановлення розміру аліментів, що
стягуються з позивача на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі 400,00 грн. підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене, позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180,181-183,192,196,197
СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 209, 212, 214-215,225,
367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про звільнення від сплати
заборгованості з виплати аліментів,
зміну розміру аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
уродженця м. Херсон, зареєстрований:
АДРЕСА_2, не працюючого на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше
30% від прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 13.01.2013 р.
до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №2-4725 від 30.01.2007 р.
виданий на підставі рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 30.01.2007 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у
розмірі ? заробітку, щомісячно
починаючи з 20.12.2006р. до досягнення
повноліття дитини визнати таким, що не
підлягає подальшому виконанню та
відкликати з виконавчої служби.

Допустити негайне виконання
судового рішення у межах суми платежу
по аліментах за один місяць.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено23.04.2014
року.

СуддяБулах Є. М.