Номер провадження № 22-ц/785/1753/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого -Суворова В.О.

суддів -Артеменко І.А

-Черевко П.М.

при секретарі -Добряк Н.І

за участю: представника АТ «Українська
пожежно-страхова компанія»-Таратинова
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Малиновського районного суду міста
Одеси від 17 вересня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення з ОСОБА_6 відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 250 грн. та
моральної шкоди - 11 400 грн., та з
Акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія»
матеріальної шкоди в сумі 7 259 грн. 18
коп., завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2013 року позивач звернувся з
зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги вказує на те, що 05 вересня 2011р. з
вини ОСОБА_6 відбулася дорожньо-
транспортна пригода, у ході якої був
пошкоджений автомобіль «Мазда», д/з
НОМЕР_1, який належить йому на праві
власності.

Внаслідок даної ДТП автомобілю
позивача були завдані механічні
пошкодження. АТ «Українська
пожежно-страхова компанія», яка
застрахувала відповідальність
відповідача, частково відшкодувала
йому матеріальну шкоду в сумі 3 929,20грн.
Але вартість відновлювального ремонту
автомобіля складає 11 438,38 грн., які він
сплатив за рахунком №К-01/12-11 від 01
грудня 2011р., що підтверджується актом
приймання передачі від 01 грудня 2011р.

Посилаючись на те, що діями відповідача
йому завдана моральна та матеріальна
шкода, просить стягнути з ОСОБА_6 суму
франшизи в розмірі 250,00 грн. та завдану
йому моральну шкоду в розмірі 11438,38 грн.
Крім того, просив суд стягнути з АТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» на його користь різницю
матеріальної шкоди між страховим
відшкодуванням та вартістю реального
відновлювального ремонту автомобіля в
розмірі 7259,18 грн., а також стягнути з
відповідачів судові витрати.

Відповідачі будучи сповіщеними
належним чином у суді першої інстанції
участі не брали.

Заочним рішенням суду першої інстанції
від 17 вересня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_6, АТ «Українська
пожежно-страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
суму франшизи в розмірі 250,00 (двісті
п'ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна
тисяча) гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
судовій збір в сумі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Статтею 22 Закону України №1961-1V
встановлено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особі.

Згідно зі ст.29 Закону України №1961-1V1V із
змінами, внесеними згідно із Законом
№5459-V1(5459-17) від 16.10.2012р. у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлюваним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу,
розрахованого в порядку, встановленому
законодавством.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
№ 1961 -1V у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судовою колегією встановлено, що
позивач 26 червня 2011 року уклав з АТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» договір страхування, з
приводу чого був складений поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого був
застрахований автомобіль «Мазда», д/з
НОМЕР_1, з лімітом відшкодування шкоди,
заподіяної майну, в сумі 50 000 грн.

15 вересня 2011р. ОСОБА_6, керуючи
автомобілем марки «Мазда» д/з НОМЕР_2 в
м. Одесі по вул. Балківській в м. Одесі
не витримав безпечної дистанції та
допустив зіткнення з автомобілем марки
«Ніссан», д/з НОМЕР_3, який від зіткнення
відкинуло на стоячий попереду
автомобіль «Мазда» д/з НОМЕР_1 ,1992 р.в.,
який належить на праві власності
позивачу, що підтверджується довідкою
УДАІ ГУМВС України в Одеській області
від 30.11.2012р. (а.с.27). Вина ОСОБА_6
підтверджується постановою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 03 жовтня 2011р., відповідно до якої
він був визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.13).
Відповідно довідки Державтоінспекції
ОМУ УМВС України в Одеській області
№520262 від 15.09.2011р. автомобілю позивача
були завдані механічні наступні
пошкодження: деформований задній
бампер, розбитий правий задній ліхтар,
деформована задня панель, деформована
кришка багажника (а.с.11).

З метою встановлення розміру шкоди, яка
була завдана позивачу у зв'язку з
пошкодженням автомобіля 26 вересня 2011р.
був проведений огляд автомобіля та 28
вересня 2011р. був складений висновок
експертно - автотоварознавчого
дослідження про вартість матеріальної
шкоди №492, згідно з яким вартість
матеріальної шкоди зазначеного
автомобіля становить 5224,00 грн. (а.с.15-19).

Встановлено, що АТ «Українська
пожежно-страхова компанія» здійснило
позивачу страхове відшкодування в
розмірі 3929,20 грн. Відшкодовуючи вказану
шкоду страхова компанія утримала 20
процентів податку на додану вартість у
зв'язку з тим, що страхової компанії не
були надані документи про те, що
позивач провів ремонт автомобіля в
організації , яка є платником податку
на додану вартість.

Судовою колегією встановлено, що
позивач не звертався до страхової
компанії з вимогами про сплату повної
вартості відновлювального ремонту
автомобіля, яка зазначена в експертизі
з доказами про те, що ремонт було
виконано платником податку на додану
вартість. Судова колегія вважає, що при
існуванні таких доказів позивач вправі
звернутися до страхової компанії з
метою отримання утриманих 20 процентів
податку на додану вартість. В зв'язку з
викладеним судова колегія вважає, що
довід апеляційної скарги про те, що
страховою компанією відповідно до
висновку експерта не була відшкодована
шкода у повному обсязі , не заслуговує
на увагу.

В обґрунтування позову про стягнення з
страхової компанії суми у розмірі 7259
грн.18 коп. позивач посилається на те, що
він витратив на проведення
ремонтно-відновлюваних робіт
автомобіля 11438,38 грн., що
підтверджується актом
прийому-передачі виконаних робіт з
ремонту автомобіля, ремонтною
калькуляцією, рахунком від 01 грудня 2011
року (а.с.20,28-30).

Судова колегія вважає, що вказані
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, обчислені в порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до положень статті 34.1
Закону страховик терміново, але не
пізніше трьох робочих днів (враховуючи
день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок),
зобов'язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розмірів
збитків.

Згідно статті 34.2 Закону якщо у
визначений строк аварійний комісар або
експерт не з'явилися, потерпілий має
право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому випадку
страховик зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи.

Як було встановлено судовою колегією,
спеціалістом товарознавцем 28 вересня
2011 року був складений висновок,
відповідно до якого та на підставі
дослідження пошкодженого автомобіля,
було встановлено розмір матеріального
збитку, завданого власникові
зазначеного автомобіля, що становить
5224 грн. Страховою компанією було
сплачено позивачу згідно зазначеного
висновку суму збитку без врахування
податку на додану вартість.

Позивач посилався на акт
прийому-передачі виконаних робіт з
ремонту автомобіля, ремонтну
калькуляцію, рахунок від 01 грудня 2011
року, за яким вартість відновлювальних
робіт складає 11438,38 грн. Але при цьому
позивач не врахував, що відшкодування
шкоди повинно бути проведено з
урахуванням зносу автомобіля. Крім
того, незважаючи на розбіжність
вартості ремонтних робіт, позивач не
заявляв у суді клопотання про
проведення автотехнічної експертизи.

Із урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що страховою компанією
було у встановленому законом порядку
проведено автотоварознавче
дослідження пошкодженого автомобіля,
визначено суму збитків та виплачено
страхове відшкодування.

Суд першої інстанції розглядаючи
справу вірно прийшов до висновку, що
моральна шкода в відповідності до ст. 23
ЦК України підлягає стягненню з особи,
яка завдала такої шкоди. Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції з
урахуванням характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань
позивача, ступеня вини осіб, які
завдали моральної шкоди та враховуючи
при визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди вимоги розумності і
справедливості, вірно стягнув на
відшкодування моральної шкоди суму у
розмірі 1000 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
міста Одеси від 17 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

І.А. Артеменко

П.М.
Черевко