Єдиний унікальний номер 248/8066/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1061/2014
Єдиний унікальний номер
Головуючий у 1 інстанції Саєнко Е.Б.
Доповідач Мірута О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

10 лютого 2014 року
апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді - Дундар І.О.,

суддів Мірута О.А., Янчук Т.О.

при секретарі Чекіній А.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Харцизького
районного суду Донецької області від 23
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди та
стягнення частини отриманого
прибутку,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харцизького районного суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди та стягнення частини отриманого
прибутку - відмовлено за
необґрунтованістю.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права. В своїй
апеляційній скарзі просив рішення
Харцизького районного суду Донецької
області від 23 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, обставини
справи не відповідають висновкам суду
першої інстанції, відповідач не довів
наявність законних підстав, що
дозволяють відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 про день і час
розгляду справи повідомлена належним
чином телефонограмою особисто ( № в
журналі 4173) (а.с. 73), причину неявки суду
не повідомила.

Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем в судовому
засіданні не надано письмових доказів,
що спірний автомобіль належав йому та
відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної
часткової власності, а також те, що
вартість ? частини його склала 20000 грн.,
а також належних доказів про існування
письмового договору про найм(оренду)
спірного автомобіля у період з 15.06.2012
року по 11.04.2013 року між відповідачем
ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4, також позивачем не
доведено належними допустимими
доказами, що відповідач спричинила
саме йому матеріальний збиток у
розмірі 3158,89 грн., пов»язаний із
безперервною амортизацією спільного
майна у власних інтересах, що потягнуло
зменшення вартості автомобіля.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитись, оскільки вони відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Апеляційного суду Донецької області
від 06.03.2012р. рішення Харцизського
міського суду Донецької області від 28
грудня 2011 року в частині визнання за
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на
частину автомобіля ВАЗ 21104 2006 року
випуску залишено без змін, визначивши
вартість автомобіля у 40 000 грн. (а.с.46-50).

Ст. 359 ЦК України, на яку посилається
позивач, передбачено, що плоди,
продукція та доходи від використання
майна, що є у спільній частковій
власності, надходять до складу
спільного майна і розподіляються між
співвласниками відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовими рішеннями у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Харцизького міського
суду від 03.07.2013 року позов ОСОБА_1 про
припинення право власності
відповідача ОСОБА_2 на 1/2 частину
автомобіля ВАЗ-21104, р.з. АН 7423 НЕ,
задоволено та припинено право
власності ОСОБА_2 на 1/2 частину
автомобіля ВАЗ-21104, р.з. АН 7423 на
підставі того, що даний автомобіль є
неподільною річчю, спільне
користування та володіння даним
автомобілем є неможливим, оскільки
сторони проживають в різних містах, а
також те, що відповідач тривалий час
одноособово використовувала
автомобіль і за цей час вартість
автомобілю зменшилась на половину,
тому суд вирішив припинити право
власності ОСОБА_2 на 1/2 частину цього
автомобіля без компенсації їй вартості
цієї частки та визнав право власності
за позивачем ОСОБА_1 на вказаний
автомобіль в цілій частині.(а.с.5-6).

В обгрунтування своїх вимог щодо
стягнення з відповідачки ? частини від
отриманої орендної плати автомобіля, в
період з 15.06.2012 року по 11.04.2013 року
позивач не надав суду належного доказу,
яким відповідно до ст. 799 ЦК України є
письмовий договір найму транспортного
засобу з громадянином ОСОБА_5

На підставі викладеного, судова
колегія вважає правильними висновки
суду першої інстанції тій частині, що
позивач не довів належними і
допустимими доказами свої позовні
вимоги в частині стягнення с
відповідачки ? частини від отриманої
орендної плати автомобіля, в період з
15.06.2012 року по 11.04.2013 року.

Щодо вимог в частині
відшкодування на його користь
матеріальної шкоди у розмірі 3158,89 грн.
судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач не довів належними допустимими
доказами спричинення йому
матеріального збитку у розмірі 3158,89
грн., пов»язаного із безперервною
амортизацією спільного майна у власних
інтересах, що потягнуло зменшення
вартості автомобіля.

З рішення Апеляційного суду
Донецької області від 06.03.2012
р.вбачається, що вартість спірного
автомобіля в розмірі 40000 гривень була
встановлена за згодою сторін, без
залучення спеціаліста.

Рішенням Харцизького міського
суду від 03.07.2013 року встановлено, що
відповідачка тривалий час одноособово
використовувала автомобіль і за цей
час вартість автомобілю зменшилась
наполовину, тому суд вирішив припинити
право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину
цього автомобіля без компенсації їй
вартості цієї частки та визнав право
власності за позивачем ОСОБА_1 на
вказаний автомобіль в цілій частині.

При цьому Харцизьким міським
судом при постановленні рішення від
03.07.2013 року досліджувався висновок №
396/07 автотоварознавчого дослідження
від 18 квітня 2013 року, на яке посилається
позивач в апеляційній скарзі.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини щодо зменшення вартості
автомобіля наполовину, встановлені
судовим рішеннями від 03.07.2013 року, не
підлягають додатковому доказуванню.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
факту спричинення йому матеріального
збитку у розмірі 3158,89 грн., пов»язаного
із безперервною амортизацією
спільного майна у власних інтересах.

Інші доводи апеляційної скарги
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки вони не випливають з обставин
вправи, ніякими належними, допустимими
та переконливими доказами не
підтверджені, не ґрунтуються на
вимогах закону та не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в мажах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв»язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314,315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харцизького районного суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді