АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9150/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Роман О.А.
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 рокупредставник позивача
звернувся в суд із зазначеним позовом,
в якому, з урахуванням уточнених вимог,
просив стягнути з відповідача суму
боргу:

- за спожиту електричну енергію в
розмірі 722, 26 грн., що складає Ѕ частину
від загальної суми оплати за спожиту
електроенергію за період з 01.12.2007 року
по 01.11.2010 року в розмірі 1444, 52 грн.;

- 532,85 грн. за користування телефоном
(425-57-44), що складає Ѕ частини від
загальної сплаченої суми послуг за
період з 01.01.2008 року по 01.01.2010 року в
розмірі 1065, 69 грн.;

- 240,50 грн. за користування домофоном, що
складає Ѕ частину від загальної
сплаченої суми за період з 01.07.2008 року
по 01.01.2010 року, в розмірі 481, 00 грн.;

- виконані ремонтно-будівельні роботи в
розмірі 14 855, 41 грн., що складає 5/12
частини від загальної суми витрачених
грошових коштів в розмірі 35 653, 00 грн. ;

- 2 500, 00 грн. за проведення експертизи та
вирішити питання судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу понесені нею витрати за
спожиту електричну енергію,
користування телефоном, домофоном, а
також ремонт у квартирі.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 19 травня 2014 року - позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти в сумі 924,84 грн., з яких: 420,41 грн. -
кошти за спожиту електричну енергію в
період з 01 грудня 2007 року по 31 жовтня 2010
року; 274,10 грн. - за надані
телекомунікаційні послуги в період з 01
січня 2008 року по 31 грудня 2009 року.; 59,33
грн. -за надані послуги по користуванню
домофоном в період з 01 липня 2008 року по
з 1 грудня 2009 року та вирішено питання
судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не з'ясувавши
дійсні обставини спору.

Вказує на те, що відповідач більше ніж
вона користувався електроенергією та
телефоном, а тому він повинен
відшкодувати половину сплачених нею
коштів.

Крім того, суд не врахував усну
домовленість про проведення ремонту.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що відповідач
зобов'язаний нести витрати за надані
комунальні послуги, оскільки він є
власником частини квартири та
користується ними.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та зберігання
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Судом встановлено, що позивач є
власником 1/3, а відповідачу належали 5/12
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків та квитанцій, у період з
01.12.2007 року по 31.10.2010 року за спожиту
електроенергію було нараховано та нею
сплачено кошти в сумі 1009,00 грн., за
телекомунікаційні послуги з 01.01.2008 року
по 31.12.2009 року нараховано та сплачено
657,86 грн., за користування домофоном -
142,40 грн.

Таким чином , вірним є висновок суду про
те, що 5/12 від сплачених позивачем
коштів на утримання квартири, а не Ѕ їх
частина мають бути відшкодовані
відповідачем, як співвласником
житлового приміщення.

Твердження апелянта про те, що суд
безпідставно відмовив у компенсації за
проведення ремонтних робіт не
заслуговують на увагу суду, оскільки
відсутні докази того, що ОСОБА_2 давав
згоду на їх проведення.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 19 травня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді