Справа № 758/7949/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарях - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - Мікайилова Р.Р.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
нерухоме майно, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на нерухоме майно,
мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2008
року між ВАТ «Райффайзен Бак Аваль»,
назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 223305782, відповідно
до умов якого Кредитор надав
Позичальнику кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 140 000,00 (сто сорок тисяч доларів
США 00 центів), на 240 місяців терміном з
30.05.2008 року до 30.05.2028 року. Процентна
ставка за користування кредитом
складає 13% річних.

Зазначають, що Позичальник
зобов'язався здійснювати погашення
кредиту та процентів щомісячно
ануїтетними (однаковими) платежами в
розмірі згідно з Графіком погашення
кредиту та інших платежів (п. 7.1
кредитного договору).

Посилаються на те, що 16 листопада 2009
року за заявою Позичальника було
здійснено реструктуризацію кредиту, а
саме тимчасово на період з 30 жовтня 2009
року по 30 вересня 2010 року сторони
домовились зменшити розмір
щомісячного платежу Позичальника за
кредитним договором до розміру,
визначеного в Графіку погашення
Кредиту та інших платежів за кредитним
договором.

Звертають увагу суду на те, що
додатково для забезпечення вимог
Кредитора 30 травня 2008 року до
кредитного договору було укладено
договір іпотеки між Банком та ОСОБА_4
(Іпотекодавець), яким забезпечено
зобов'язання, що випливають з
кредитного договору № 223305782 від 30.05.2008
року, укладеного між Іпотекодержателем
та Іпотекодавцем, за умовами якого
ОСОБА_4 зобов'язалася перед
Іпотекодержателем своєчасно та в
повному обсязі виплачувати Банку
проценти за користування кредитом,
використовувати його за цільовим
призначенням та своєчасно повернути
кредит в сумі 140 000,00 дол. США в строк до 30
травня 2028 року (включно), виконати всі
інші умови, передбачені кредитним
договором та сплатити неустойку
Іпотекодержателю та всі збитки,
понесені ним внаслідок невиконання
умов кредитного договору у розмірі і
випадках передбачених кредитним
договором.

Зазначають, що відповідно до п. 1.2
договору іпотеки Іпотекодавець з метою
забезпечення викладених у кредитному
договорі зобов'язань передає в іпотеку
наступне майно:

- майнові права на квартиру номер
АДРЕСА_1 та придбана на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 30 травня 2008 року
за реєстровим № 6391, зареєстрованого в
реєстрі правочинів 30 травня 2008 року,
право власності на яку виникнуть у
Іпотекодавця після державної
реєстрації.

Посилаються на те, що Позичальник не
виконує належним чином зобов'язання за
договором, не здійснює щомісячне
погашення кредиту та не сплачує
відсотки у розмірах і у строки,
передбачені договором. Сума боргу є
значною та щомісячно збільшується
внаслідок нарахування відсотків за
користування кредитом та штрафних
санкцій. Боржнику надсилались вимога
про дострокове виконання грошових
зобов'язань, якою було зобов'язано
достроково повернути всю суму
заборгованості. Однак в установлений
строк заборгованість за кредитом
повернута не була. Загальна сума
заборгованості станом на 23.11.2012 року за
кредитним договором № 223305782 від 30.05.2008
року складає 229 955, 91 дол. США, що
становить в еквіваленті по курсу НБУ 1
838 037,59 грн., із них: заборгованість за
кредитом - 155 000, 24 дол. США, що становить
в еквіваленті по курсу НБУ 1 238 916,92 грн.;
в т.ч. прострочена заборгованість -
568,94 дол. США, що становить в еквіваленті
по курсу НБУ 4 547,54 грн.; заборгованість
за відсотками - 24 234,38 дол. США, що
становить в еквіваленті по курсу НБУ 193
705,40 грн.; пеня за прострочення кредиту
та відсотків - 50 721,29 дол. США, що
становить в еквіваленті по курсу НБУ 405
415,27 грн.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст. ст. 15, 16, 258, 526, 530, 589, 590, 611,
625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 33 ЗУ «Про
іпотеку», звертаються з даним позовом
до суду та просять у рахунок
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримує з
вищевикладених підстав, обґрунтувавши
поясненнями просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні заперечують проти
вимог, обґрунтувавши запереченнями
просять суд відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідачку та її
представника, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
30.05.2008 року між ВАТ «Райффайзен Бак
Аваль», назва якого змінена на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір № 223305782
(а.с.9-16).

Як вбачається із змісту умов
зазначеного кредитного договору,
Кредитор надає Позичальнику Кредит, а
Позичальник отримує його відповідно до
Умов кредитування за програмою
кредитування «Житло на вторинному
ринку» у вигляді невідновлювальної
кредитної лінії з лімітом 140 000,00 (сто
сорок тисяч доларів США 00 центів) дол.
СІІІА., на 240 місяців терміном з 30.05.2008
року до 30.05.2028 року. Процентна ставка за
користування кредитом складає 13%
річних (а.с. 9).

Судом встановлено, не заперечується
сторонами та підтверджується
матеріалами справи, що відповідачка
отримала кредитні кошти в повному
обсязі, а саме в розмірі 140 000,00 (сто
сорок тисяч доларів США 00 центів) дол.
СІІІА., що підтверджує пояснення
представника позивача про належне
виконання Банком своїх зобов'язань за
договором.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору,
Позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та процентів
щомісячно ануїтетними (однаковими)
платежами в розмірі згідно з Графіком
погашення кредиту та інших платежів.

Ануїтетний платіж згідно з Додатком 1
до Кредитного договору складає 1 640, 21
доларів США (а.с. 17-20).

16.11.2009 року між ВАТ «Райффайзен Бак
Аваль», назва якого змінена на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 була
укладена додаткова угода № 1 до
Кредитного договору № 223305782 від 30.05.2008
року, згідно умов якої сторони
домовилися тимчасово на період з 30
жовтня 2009 року по 30 вересня 2010 року
зменшити розмір щомісячного платежу
Позичальника за кредитним договором до
розміру, визначеного в Графіку
погашення Кредиту та інших платежів за
кредитним договором (800 доларів США)
(а.с. 23-24, 25-27).

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Як вже зазначалося вище, сторони в
договорі погодили, що процентна ставка
за користування кредитом складає 13%
річних, яка підлягає сплаті у розмірах
та строки, передбачені договором.

Судом встановлено та не заперечується,
сторонами, що відповідачка після
укладення договору не виконує належним
чином взяті на себе зобов'язання щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати процентів за їх
користування, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість, яка станом
на 23.11.2012 року становить 229 955, 91 дол. США,
що в еквіваленті по курсу НБУ 1 838 037,59
грн., і яка складається з:
заборгованість за кредитом - 155 000, 24 дол.
США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 238
916,92 грн.; в т.ч. прострочена
заборгованість - 568, 94 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ 4 547,54 грн.;
заборгованість за відсотками - 24 234,38
дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ
193 705,40 грн.; пеня за прострочення
кредиту та відсотків - 50 721, 29 дол. США, що
в еквіваленті по курсу НБУ 405 415,27 грн.,
що об'єктивно підтверджується наданим
суду Розрахунком суми позову АТ
«Райффайзен Бак Аваль» до ОСОБА_4 за
кредитним договором № 223305782 від 30.05.2008
року саном на 23.11.2012 року (а.с. 6-8), який
суд приймає до уваги як належний та
допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59
ЦПК України та Претензією-вимогою про
дострокове погашення заборгованості
(а.с. 33-34).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ззі змісту статті 611 ЦК України
вбачається, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Стаття 1050 ЦК України визначає, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також дане право Банку на дострокове
повернення кредиту передбачене п. 9.1
кредитного договору, згідно якого у
разі невиконання або неналежного
виконання Позичальником своїх
зобов'язань за цим договором Кредитор
має право вимагати дострокового
погашення кредиту Позичальником у
повному обсязі разом зі сплатою всіх
сум, належних до сплати на дату
пред'явлення вимоги включаючи проценти
за кредитом (в тому числі, прострочені
проценти), пеню та штрафи відповідно до
цього договору.

Крім того відповідно до п. п. 16.3
кредитного договору, за прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим договором
Позичальник сплачує Кредитору пеню в
розмірі 1% від простроченої до оплати
суми за кожен календарний день
прострочення. Нарахування пені
здійснюється починаючи з наступного
календарного дня після дати, коли
відповідне грошове зобов'язання мало
бути виконаним, і по день виконання
Позичальником простроченого
зобов'язання включно. Сплата пені
здійснюється в порядку та строки,
передбачені для здійснення ануїтетних
платежів за кредитом або в будь-який
інший день за згодою або на вимогу
Кредитора. Сплата пені не звільняє
Позичальника від виконання
простроченого грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
укладення між ВАТ «Райффайзен Бак
Аваль», назва якого змінена на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4,
кредитного договору, отримання ОСОБА_4
кредитних коштів, наявності у
останньої заборгованості за
зазначеним кредитним договором № 223305782
від 30.05.2008 року в розмірі 229 955, 91 доларів
США, що становить в еквіваленті по
курсу НБУ 1 838 037, 59 грн. та доведеність
права позивача вимагати її погашення.

Статті 546, 548 ЦК України
визначають, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 573 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом -
у володіння третій особі.

Правила про іпотеку землі та інші
окремі види застав встановлюються
законом.

Судом встановлено, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором № 223305782
від 30.05.2008 року, 30 травня 2008 року між нею
та ВАТ «Райффайзен Бак Аваль», назва
якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» було укладено Іпотечний договір
(а.с. 29-32).

Як вбачається з умов зазначеного
Іпотечного договору, ним
забезпечуються зобов'язання, що
випливають з кредитного договору №
223305782 від 30.05.2008 р., укладеного між
Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за
умовами якого вона зобов'язується
перед Іпотекодержателем своєчасно та в
повному обсязі виплачувати Банку
проценти за користування кредитом,
використовувати його за цільовим
призначенням та своєчасно повернути
кредит в сумі 140 000,00 дол. США в строк до 30
травня 2028 року (включно), виконати всі
інші умови, передбачені кредитним
договором та сплатити неустойку
Іпотекодержателю та всі збитки,
понесені ним внаслідок невиконання
умов кредитного договору у розмірі і
випадках передбачених кредитним
договором.

Згідно п. 1.2 Іпотечного договору,
Іпотекодавець з метою забезпечення
викладених у кредитному договорі
зобов'язань передає в іпотеку наступне
майно:

- майнові права на квартиру номер
АДРЕСА_1 та придбана на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 30 травня 2008 року
за реєстровим № 6391, зареєстрованого в
реєстрі правочинів 30 травня 2008 року,
право власності на яку виникнуть у
Іпотекодавця після державної
реєстрації.

Сторони оцінили предмет іпотеки на
дату підписання договору - 850 982
(вісімсот п'ятдесят тисяч дев'ятсот
вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору,
право звернення на Предмет іпотеки для
задоволення своїх вимог, що випливають
з Кредитного договору, виникає у
Іпотекодержателя у випадку
невиконання Іпотекодавцем своїх
зобов'язань за Кредитним договором та в
інших випадках передбачених чинним
законодавством, цим Договором та
Кредитним договором.

Статті 589, 590 ЦК України визначають, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Крім того право Іпотекодержателя
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення на
предмет іпотеки, передбачено і нормами
спеціального Закону, а саме ст. 33 ЗУ
«Про іпотеку», яка визначає, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Як уже зазначалося вище, судом
встановлений факт порушення
відповідачкою своїх зобов'язань за
кредитним договором № 223305782 від 30.05.2008
року у зв'язку з чим у неї перед Банком
утворилася заборгованість в розмірі 229
955, 91 доларів США, а тому суд приходить
до висновку про доведеність виникнення
права у позивача на звернення
стягнення на Предмет іпотеки (квартири
АДРЕСА_1) для задоволення своїх вимог,
що випливають із зазначеного
Кредитного договору, а саме для
погашення заборгованості, у зв'язку з
чим позов позивача підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 591 ЦК України,
реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Порядок реалізації предмета
застави з публічних торгів
встановлюється законом.

Початкова ціна предмета застави для
його продажу з публічних торгів
визначається в порядку, встановленому
договором або законом. Якщо звернення
стягнення здійснюється за рішенням
суду, суд у своєму рішенні може
визначити початкову ціну предмета
застави.

Крім того, згідно ст. 41 ЗУ «Про іпотеку»,
Реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача знайшли
своє доведення в судовому засіданні, є
такими, що ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Крім того в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 3 441, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 11, 15,
16, 525, 526, 530, 546, 572, 576, 589, 590, 591, 589, 590, 610, 611,
612, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 33
Закону України «Про іпотеку»,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215,
217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості в
розмірі 229 955, 91 дол. США, що становить в
еквіваленті по курсу НБУ 1 838 037, 59 грн. за
кредитним договором № 223305782 від 30.05.2008
року укладеним між АТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1, звернути
стягнення на нерухоме майно на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (01601, м. Київ,
вул. Пирогова, 7-7Б, реквізити КРД
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904, , рахунок ) шляхом
продажу на прилюдних торгах квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 30 травня
2008 року за реєстровим № 6391,
зареєстрованого в реєстрі правочинів 30
травня 2008 року, визначивши початкову
ціну реалізації квартири, не нижче за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки майна під час
проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (01601, м. Київ,
вул. Пирогова, 7-7Б, реквізити КРД
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904, , рахунок ) судовий
збір в розмірі 3441, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В. С. Декаленко