Номер провадження № 22-ц/785/361/14
Головуючий у першій інстанції Дєтков
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Цюри Т.В.

суддів - Сєвєрова Є.С., Погорєлова С.О.,

при секретарі : Куриленко Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 на рішення Березівського
районного суду Одеської області від 19
липня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди,-

встановила:

В серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
Березівського районного суду Одеської
області з названим позовом, в якому
просив стягнути з відповідача ОСОБА_2
майнову шкоду в розмірі 40 684,69 грн.,
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та
судові витрати 507 грн.. посилаючись на
те, що 3 березня 2011 року в результаті ДТП
його автомобілю завдано механічних
пошкоджень. Відповідно до калькуляції
витрат загальна сума майнової шкоди
становить 40684,69 грн., в т.ч. вартість
ремонту автомобіля - 18094,55 грн., вартість
деталей - 22090,14 грн. та послуги за
складання калькуляції - 500 грн. Крім
того йому заподіяна також і моральна
шкода на суму 10000 грн., яку просить
стягнути з останнього, як винного в
скоєнні дорожньо- транспортної
пригоди.

Рішенням Березівського районного суду
Одеської області від 19 липня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди - задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2, проживаючого в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4 матеріальні
збитки у розмірі 40184 грн. 69 коп., в
рахунок компенсації моральної шкоди -
5000 грн. і судові витрати 507 грн., а всього
45691 грн. 69 коп.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити рішення та стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки у
розмірі 6 096,54 грн., в рахунок
компенсації моральної шкоди - 500 грн. і
судові витрати виходячи з задоволення
суми позовних вимог 229,40 грн., а всього 6
825,94 грн..

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджені тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам в повному
обсязі, виходячи з наступних підстав.

Так, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
стягнення з ОСОБА_2, матеріальних
збитків у розмірі 40184 грн. 69 коп., які
підтверджуються проведеною
калькуляцією витрат та матеріалами
справи. Такі висновки суду першої
інстанції повністю кореспондуються з
вимогами ст..ст. 1187, 1188 ЦК України.

Довід апеляційної скарги про те, що,
оскільки ліміт відповідальності
ОСОБА_2 згідно полісу №ВЕ/3748636
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
становить 25500 грн, стягненню з
останнього підлягає сума 6096грн.54 коп.,
виходячи з вартості матеріальної шкоди
в сумі 31569,54 коп, а не з вартості
відновлювального ремонту в сумі
40184,69коп., є неспроможним, оскільки не
ґрунтується вимогах закону.

Так, апелянтом не надано жодних доказів
в підтвердження факту виплати позивачу
будь-якого страхового відшкодування.
Крім того, як було з'ясовано, ЗАТ «
Українська екологічна страхова
компанія» визнана банкрутом.

Відповідно до частини першої статті 60,
частини третьої статті 10 ЦПК України
кожна сторона за допомогою належних та
допустимих доказів, передбачених
ст..ст. 57-59 ЦПК України, повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Тому, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції в
частині стягнення матеріальної шкоди є
законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
про стягнення моральної шкоди, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що внаслідок ДТП позивачу
завдані моральні страждання, у зв'язку
з чим моральна шкода підлягає
відшкодуванню на його користь.
Водночас, з визначеним її розміром у
сумі 5000 грн. судова колегія не може
погоджується, у зв'язку з чим рішення
суду з цій частині підлягає зміні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в Постанові від 31 березня 1995
року № 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру -
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин, а також
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення
моральної шкоди, позивач посилався на
неправомірність дій ОСОБА_2, своє право
на стягнення моральної шкоди, яка
заключається в нервових стресах
пов'язаних з проведенням ремонту
автомобіля, яку він оцінює у 10 000 грн.

Будь-яких інших обґрунтувань завдання
йому моральної шкоди, якими доказами
підтверджується її наявність та з
урахуванням яких обставин позивач
виходив при визначенні його розміру,
матеріли справи не містять.

Неправомірність дій ОСОБА_2
встановлена та не оспорюється, при
цьому, обсяг та характер психологічних
страждань потерпілої особи - ОСОБА_4
від наслідків дорожньо-транспортної
пригоди визначається з урахуванням
усіх істотних обставин справи в їх
сукупності й повинно відповідати
загальним засадам розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевказане колегія суддів
прийшла до висновку, що діями
відповідача дійсно позивачу були
заподіянні моральні страждання, та,
враховуючи положення ч. 2 ст. 23 ЦК
України, відповідно до якої розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей особи, колегія
суддів вважає, що моральна шкода
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача у розмірі 500 грн., тому
в цій частині рішення суду підлягає
зміні.

Отже, неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи, а також
невідповідність обставин, що мають
значення для справи, у відповідності до
ст. 309 ЦПК України є підставою для
зміни рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307 , 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задоволити частково.

Рішення Березівського районного суду
Одеської області від 19 липня 2013 року -
змінити в частині стягнення моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4 моральну
шкоду в розмірі - 500 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може
бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова