інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/2740/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» на ухвалу
Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 13 березня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВіДі
Автосіті Одеса» про стягнення
заборгованості,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січні 2014 року позивач - ПАТ «ВТБ Банк»
звернувся до суду з названим позовом.

13 березня 2014 року представником
позивача подано заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно відповідача виявлене органами
Державної виконавчої служби в межах
суми позовних вимог та накладенням
арешту на грошові кошти відповідача,
які знаходяться на рахунках
відповідача в банківських установах
виявлених органами Державної
виконавчої служби в межах суми
позовних вимог, оскільки відповідач
ухиляється від оплати заборгованості,
сума заборгованості відповідача є
значною - грошовий еквівалент її станом
на дату пред'явлення позову перевищує 74
мільйони гривень, а будь-які дії
відповідача по відчуженню майна, так
само, як і набуття права н а майно по
зниженим цінам впливають на фактичне і
повне виконання рішення. Вважає, що
невжиття таких заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
13 березня 2014 року в
задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просять ухвалу скасувати з підстав
порушення судом норм процесуального
права, та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити заяву про забезпечення
позову та накласти арешт на майно
відповідача.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України передбачено,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднути чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог. Точне і
неухильне додержання судами України
норм чинного законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
є необхідною умовою здійснення завдань
цивільного судочинства, які полягають
у справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляді й вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про відмову у забезпеченні
позову, виходив з того, що в заявник не
зазначає, яким чином накласти арешт, на
яке майно та грошові кошти відповідача,
не надає доказів про належність майна
та грошових коштів відповідачу на
даний час, не зазначає його вартість, а
також заявником не надано належних та
переконливих доказів того, що невжиття
заходів забезпечення позову у
заявлений спосіб може утруднити чи
унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки обставини, на які
посилається позивач в заяві про
забезпечення позову, дають підстави
припускати, що невжиття заходів
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача, може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду в разі задоволення заявлених
позовних за даним позовом.

Колегія суддів вважає, що зміст заяви
про забезпечення позову відповідає
вимогам ст. 151 ЦПК України, а спосіб, у
який заявник просить забезпечити позов
відповідає заявленим позовним вимогам,
а тому відмова суду першої інстанції у
задоволенні заяви не грунтується на
нормах чинного процесуального
законодавства.

Відмовляючи у забезпеченні позову,
суддя не дав належної оцінки спірним
правовідносинам, обсягу позовних
вимог, не врахував того, що питання
обґрунтованості або ж
необґрунтованості позову перевірятися
під час розгляду спору по суті і не
мають розглядатися при забезпеченні
позову, оскільки дана процесуальна дія
є оперативним заходом, що вживається
для забезпечення виконання рішення
суду у разі його потенційного
задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Таким чином, оскільки судом першої
інстанції порушено порядок вирішення
питання про забезпечення позову,
ухвала судді про відмову у
забезпеченні позову від 13 березня 2014
року підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» -
задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 13 березня 2014
року - скасувати, передати питання про
забезпечення позову на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і відповідно до ч.1
ст.324 ЦПК України оскарженню в
касаційному порядку не підлягає,
оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий: Судді