У Х В А Л А

5 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В.,
Макарчука М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що 4 серпня 2009 року ОСОБА_3 взяв в
нього у борг 40 тис. грн. про що видав
розписку та зобов'язався повернути
борг до 1 вересня 2009 року. Проте, по
закінченні зазначеного строку
відповідач суму позики позивачу не
повернув та ухиляється від виконання
цього обов'язку, у зв'язку з чим ОСОБА_4
просив стягнути з ОСОБА_3 на його
користь 40 тис. грн.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
4 жовтня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 24 грудня 2012 року, позов
ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 40
тис. грн. Вирішено питання судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 квітня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.
Заочне рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
04 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 24 грудня
2012 року залишено без змін.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 квітня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
подана з пропуском встановленого ст. 356
ЦПК України строку.

Заявником порушено питання про
поновлення пропущеного строку, проте
наведенні заявником підстави для
поновлення пропущеного процесуального
строку не можуть бути визнані
поважними, оскільки на їх
підтвердження не додано доказів, а
безпідставне поновлення строку на
оскарження судового рішення, що
набрало законної сили, є порушенням
вимог ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене у поновленні
строку на звернення із заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року слід
відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України
заява про перегляд судового рішення
залишається без розгляду, якщо особа,
яка її подала, не порушує питання про
поновлення цього строку, а також якщо в
поновленні строку відмовлено.

Керуючись ст. 356 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання
ОСОБА_3 про поновлення строку на
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року.

Заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 квітня 2013 року залишити без
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

Ю.Г. Іваненко

О.В. Кафідова

М.А. Макарчук