Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №290/6/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Григорусь
Н.Й., Талько О.Б.

при секретарі
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
Старочуднівськогутянської сільської
ради Романівського району, виконавчого
комітету Старочуднівськогутянської
сільської ради Романівського району,
ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету
Старочуднівськогутянської сільської
ради та свідоцтва про право власності
на будинок, усунення перешкод у
користуванні власністю

за апеляційною скаргою представників
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на ухвалу Романівського районного
суду Житомирської області від 12 серпня
2013 року, -

в с т а н о в и л
а :

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
недійсним рішення виконкому
Старочуднівськогутянської сільської
ради Романівського району № 60 від
31.10.2012 року про визнання за ОСОБА_2 права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та усунути перешкоди в користуванні
вищевказаним будинком.

У травні 2013 року позивачка доповнила
свої вимоги та просила визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на спірний будинок від 13.12.2012
року, видане на ім'я відповідача.

12.08.2013 року представник ОСОБА_1 подала
до суду заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на будинок
АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право власності на дане
майно, у зв'язку з чим може провести
його відчуження.

Ухвалою Романівського районного суду
від 12.08.2013 року заяву задоволено,
накладено арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі
представники відповідача - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просять ухвалу
скасувати, постановити нову ухвалу про
відмову у задоволенні клопотання про
забезпечення позову. Зокрема
зазначили, що позивачкою не надано суду
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_2 має намір відчужити
вищевказане майно, а тому підстав для
задоволення заяви про забезпечення
позову немає.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову, передбачені ст. 152
ЦПК України, якщо їх невжиття може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
вбачається, що розглядаючи заяву суд з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог, має
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 просить визнати недійсним
рішення виконкому
Старочуднівськогутянської сільської
ради Романівського району № 60 від
31.10.2012 року про визнання за ОСОБА_2 права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та свідоцтво про право власності на
вказаний будинок, оскільки вважає себе
власником даного майна на підставі
договору дарування. Крім того, вона
просить усунути перешкоди в
користуванні спірним будинком.

ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає
позов безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що між сторонами
дійсно виник спір, існує загроза
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду, а тому правильно
задовольнив заяву про забезпечення
позову, виходячи із обставин, що
існували на час її подання. Обраний
спосіб забезпечення позову є
співмірним із заявленими позовними
вимогами та не порушує права ОСОБА_2

Посилання відповідача на те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому
суд неправомірно наклав арешт на
будинок, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують, підстав для
скасування ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представників
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити, а
ухвалу Романівського районного суду
Житомирської області від 12 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді