РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 травня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого судді:
Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань:
Коник О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Ідея банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ С87.977.71238 від 21 листопада 2011 року в
розмірі 4 404,79 гривень, зокрема 399,68
гривень - прострочений борг, 1 967,16
гривень - прострочені проценти, 2 037,95
гривень - пеня за несвоєчасне погашення
платежів.

Позов мотивує тим, що 21 листопада 2011
року між позивачем та відповідачем
було укладено кредитний договір №
С87.977.71238, згідно якого останній отримав
кредит в розмірі 5 702 гривні, зі сплатою
18 %, строком на дванадцять місяців.
Останній платіж відповідачем
здійснено 29 грудня 2012 року, однак
кредит не погашено. В обґрунтування
позовних вимог посилається на додані
до позовної заяви письмові докази, які
підтверджують право вимоги до
відповідача та розмір заборгованості
останньої. Як на підставу задоволення
вимог вказує на положення ст.ст. 16, 525, 526,
530, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Представник позивача Кметь О.М., який
діяв на підставі довіреності від 31
грудня 2013 року в судове засідання не
з'явився, подав заяву, згідно якої
позовні вимог підтримує в повному
обсязі, розгляд справи просить
проводити без його участі, у випадку
неявки відповідача відносно
постановлення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судові засідання 8, 22
квітня 2014 року та 7 травня 2014 не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце їх
проведення, про причини неявки суду не
повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.
169 ЦПК України суд вважає за можливе
провести судове засідання у
відсутності сторін у справі та
постановити заочне рішення на підставі
доказів, які знаходяться в матеріалах
справи.

Дослідивши та перевіривши матеріали
справи, оцінивши в сукупності зібрані у
справі докази, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення,
виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 21
листопада 2011 року між позивачем і
відповідачем було укладено кредитний
договір № С87.977.71238 (а.с. 10-12, 15), згідно з
яким останній отримав кредит в розмірі
5 702 гривень, що підтверджується
ордером-розпорядженням № 1 (а.с. 16), зі
сплатою 18 % річних від залишкової суми
кредиту на протязі дії договору та 0,001 %
річних від залишкової суми кредиту - на
протязі останніх двох місяців строку
дії договору, з погашенням кредиту та
процентів у дванадцяти щомісячних
внесках до 21 дня/числа кожного місяця, з
кінцевим строком погашення до 21
листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків є у тому числі договори та
інші правочини. Отже, вказаний вище
договір породив певні права та
зобов'язання сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно з п. 2.4 кредитного договору банк
має право стягнути з позичальника пеню
(штрафні санкції), що нараховується за
кожен день прострочки на прострочену
суму (кредиту, процентів, плати за
обслуговування кредиту) в розмірі 0,15 % в
період прострочення від 1 до 60 днів та
0,65 % в період прострочення з 61 дня та по
день повного погашення боргу за
договором.

Взятих на себе зобов'язань відповідач
не виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 4 404,79 гривень,
зокрема 399,68 гривень - прострочений
борг, 1 967,16 гривень - прострочені
проценти, 2 037,95 гривень - пеня за
несвоєчасне погашення платежів, що
стверджується довідкою-розрахунком
заборгованості станом на 8 січня 2014
року (а.с. 4). Вказаний розрахунок
складений у відповідності до умов
кредитного договору.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
чинного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку
про порушення відповідачем умов
кредитного договору № С87.977.71238 від 21
листопада 2011 року, що призвело до
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань.

У зв'язку з наведеним з відповідача на
користь позивача слід стягнути 4 404,79
гривень.

При цьому у відповідності до вимог ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід стягнути сплачені
останнім судові витрати у справі
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, що складаються з 243,6
гривень - судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 86, 88, 169, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в користь публічного
акціонерного товариства «Ідея банк»
() 4 404 (чотири тисячі
чотириста чотири) гривні 79 копійок, а
також судові витрати в розмірі 243
(двісті сорока трьох) гривень 60 копійок.

Рішення може бути переглянуте за
заявою відповідача, яка подається до
суду протягом десяти днів після
отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: