Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1113/14-ц
Провадження №: 2-о/332/24/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою

06 травня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка
О.І.;

народних засідателів:
Михайловської Т.П., Нечепуренка М.М.;

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за заявою
ОСОБА_1 заінтересована особа Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Заводському району про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою в якій зазначила, що її батько
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 вересня 2002 року
вийшов зі свого місця проживання
АДРЕСА_1 й до теперішнього часу його
місце знаходження невідоме. За
довідкою, отриманою з Заводського РВ
ЗМУ ГУМВС місце знаходження ОСОБА_2
невідоме й прийнятими заходами розшуку
встановити його не вдалося можливим.
Визнання безвісно відсутнім батька
заявниці необхідно для встановлення
опіки над його майном.

В судовому засіданні заявниця,
доводи викладені в заяві підтвердила,
просить заяву задовольнити.

Від представника заінтересованої
особи до суду надійшла заява про
проведення судового засідання за його
відсутністю, вимоги заяви визнає проти
її задоволення не заперечує.

Вислухавши пояснення,
перевіривши докази по справи суд
приходить до наступного. Судом
встановлені такі юридичні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.43 ЦК України,
фізична особа може бути судом визнана
безвісно відсутньою, якщо протягом
одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування.

Факт відсутності відомостей про
місце перебування ОСОБА_2 в місці його
постійного проживання підтверджується
зібраними у справі доказами - довідкою
з Енергодарського МВ ГУМВС у
Запорізькій області від 28.2.2014 року,
згідно якої за заявою ОСОБА_1 від 1.10.2012
року ОСОБА_2 оголошений в розшук й
вжитими заходами розшуку до
теперішнього часу його місце
перебування не встановлено. (а.с.8).
Згідно відомостей відділу ДРАЦС РС
Запорізького МУЮ від 5.3.2014 року на 20.3.2014
року факт смерті ОСОБА_2 не
зареєстровано (а.с.25). Згідно відомостей
державної прикордонної служби України
ОСОБА_2 державний кордон України не
перетинав (а.с.41).

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у
разі неможливості встановити день
одержання останніх відомостей про
місце перебування особи початком її
безвісної відсутності вважається
перше число місяця, що йде за тим, у
якому були одержані такі відомості, а в
разі неможливості встановити цей
місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи
свідчать про те, що останні відомості
про ОСОБА_2 були на 30.9.2002 року, то
початком його безвісної відсутності
слід вважати 1 жовтня 2002 року.

Задоволення заяви має для ОСОБА_1
юридичне значення, оскільки при
визнанні її батька ОСОБА_2 безвісно
відсутнім вона у відповідності до ст.44
ЦК України має право на оформлення
опіки над його майном.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

Керуючись ст.ст.43,44 ЦК України та
ст.ст.248,249 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити. Визнати
безвісно відсутнім ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя.

Початком безвісної відсутності
ОСОБА_2 вважати 1 жовтня 2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Народні засідателі
Т.П. Михайловська

М.М. Нечепуренко

Суддя
О.І. Федоренко