Єдиний унікальний номер 248/6819/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/169/2014
Єдиний унікальний номер 248/6819/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/ 169/2014
Головуючий у 1 інстанції Щебуняєва
Категорія 42
Доповідач Лоленко А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого: Лоленко А.В.

суддів:
Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.

при
секретарі: Саєнко В.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в
інтересах ОСОБА_2, на рішення
Харцизького міського суду Донецької
області від 28 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3, яка діє від себе та
від імені малолітньої дочки ОСОБА_4, до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження власністю, вселення в
квартиру та виселення із квартири,
зняття з реєстрації, треті особи - орган
опіки та піклування Харцизької міської
ради, Харцизький міський відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області, -

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням Харзицького міського суду
Донецької області від 28 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_3, яка діє від себе та від
імені малолітньої дочки ОСОБА_4, до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження власністю, вселення в
квартиру та виселення із квартири,
зняття з реєстрації, треті особи - орган
опіки та піклування Харцизької міської
ради, Харцизький міський відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області задоволений частково.

Суд вселив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
від імені якої діє її мати ОСОБА_3, в
квартиру АДРЕСА_1, зобов»язав ОСОБА_2 не
чинити перешкоди в користуванні
квартирою, виселив ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1, зобов»язав Харцизький
міський відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
Донецькій області зняти з реєстрації
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, стягнув
судові витрати.

Судом першої інстанції
встановлено, що згідно рішення
Харцизького міського суду від 21 лютого
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 ,
яка діє від себе та від імені
малолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про встановлення факту
спільного проживання однією сім»єю,
поділ спадкового майна за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано право власності в
порядку спадкування за законом на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та дана
квартира була виділена їй в натурі. За
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнано право
власності в порядку спадкування за
законом на трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_5, яка їм виділена в натурі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 22 травня 2013 року рішення
Харцизького міського суду від 21 лютого
2013 року залишено без зміни.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 5830986 від
08 липня 2013 року за ОСОБА_4 на підставі
рішення Харцизького міського суду
від 21 лютого 2013 року зареєстровано
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в
інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати, в задоволенні позову
відмовити, вважає, що рішення суду не
відповідає вимогам матеріального
закону, порушується право на житло
ОСОБА_2, оскільки вона проживає та
зареєстрована у спірній двокімнатній
квартирі.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
просили рішення суду скасувати,
відмовити в задоволенні позовних
вимог, заперечення ОСОБА_3, яка діє від
імені малолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка просила рішення суду
залишити без зміни, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає за таких
підстав.

Згідно зі ст.. 155 Житлового кодексу
України жилі будинки (квартири), що є в
приватній власності громадян, не може
бути в них вилучено, власника не може
бути позбавлено права користування
жилим будинком (квартирою), крім
випадків, встановлених законом. Такі ж
гарантії встановлені ст.. 321 ЦК України,
згідно якої право власності є
непорушним.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо вселення власника
житла малолітньої ОСОБА_4, від імені
якої виступає її представник - мати
ОСОБА_3 , відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України
власник майна має паво вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є бабою малолітньої ОСОБА_4 та
матір»ю батька дитини -ОСОБА_8, який до
своєї смерті був власником спірної
квартири.

Відповідно до ст.. 156 ч.1 ЖК України з
урахуванням положень ст.. 405 ч.1 ЦК
України члени сім»ї власника житла,
які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

З пояснень сторін та з копії домової
книги спірної кватири вбачається, що в
ній проживає та зареєстрована тільки
ОСОБА_2 з 12.07.2005 року. Її син ОСОБА_8 в
цій квартирі ніколи не проживав, а
проживав до моменту смерті в
трьохкімнатній квартирі за адресою
АДРЕСА_5 та був там зареєстрований і
виписаний в зв»язку зі смертю 18.01.2012
року. Посилання відповідача ОСОБА_2, що
при житті її син подарував спірну
двокімнатну квартиру нічим
документально не підтверджено.

Судом встановлено, що як на момент
реєстрації ОСОБА_2 в спірній квартирі (
2005рік) так і до моменту смерті
спадкодавця ОСОБА_8.( 2012 рік) мати з
сином разом однією сім»єю не проживали
в спірній квартирі АДРЕСА_1, а тому
суд першої інстанції обгрунтовано
дійшов висновку про необхідність
виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири
АДРЕСА_1, враховуючи також, що спірні
відносини між сторонами щодо розділу
спадщини вже вирішенні судом першої
інстанції та це рішення набрало
законної сили, а ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від 19
червня 2013 року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_2, подану представником
ОСОБА_1 на рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 21
лютого 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 22 травня
2013 року .

Посилання апелянта на те, що вона не
перешкоджає проживати власнику
житла в спірній кватирі не може
служити підставою для скасування
рішення суду, оскільки представник
малолітньої ОСОБА_9 заперечувала проти
цього , посилаючись на те, що між
сторонами виник спір про право на
спадщину , який вже вирішений судовими
інстанціями і з якого вбачається, що
між сторонами існують спірні
відносини щодо користування та
розпорядження спірним майном.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не є
підставами для скасування рішення
суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогами
матеріального та процесуального
закону і підстав для його скасування
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 28 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвали суду.

Головуючий:

Судді: