У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» про визнання недійсним
договору іпотеки, скасування рішень
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_6, реєстраційна служба
Чернівецького міського управління
юстиції, товариство з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» на рішення
Шевченківського районного суду
м. Чернівців від 1 жовтня 2013 року
та рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 21 червня 2007 року
ОСОБА_7, ввівши в його оману, отримав
довіреність, на підставі якої уклав з
ОСОБА_8 договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

27 червня 2007 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9
укладено договір купівлі-продажу
вказаної квартири, а 15 серпня 2007 року -
між ОСОБА_9 та ОСОБА_5

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 за кредитним договором №
2501/0807/88-380, 28 серпня 2007 року між нею та
акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС
Комерцбанк») укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого спірну
квартиру передано в іпотеку.

Вироком Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 2 квітня 2012
року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК
України, а саме заволодіння квартирою
позивача шляхом обману та зловживання
довірою.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 19 листопада 2012 року
визнано недійсними договори
купівлі-продажу спірної квартири від
21 червня 2007 року, від 27 червня 2007
року, від 15 серпня 2007 року та визнано за
позивачем право власності на нерухоме
майно.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
який є правонаступником АКБ «ТАС
Комерцбанк», та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу № 15, відповідно до
умов якого банк відступив товариству
право вимоги заборгованості за
кредитним договором від 28 серпня 2007
року.

Посилаючись на те, що договір іпотеки
порушує права позивача, як власника
квартири АДРЕСА_1, просив суд визнати
недійсним договір іпотеки та скасувати
рішення державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції №180648 від 30 січня 2013 року про
державну реєстрацію іпотеки та
обтяження вказаної квартири.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 1 жовтня 2013
року позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від
28 серпня 2007 року, укладений між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5

Скасовано рішення державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби Чернівецького міського
управління юстиції №180648 від 30 січня
2013 року про державну реєстрацію
іпотеки та обтяження квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції від
1 жовтня 2013 року в частині скасування
рішення державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції №180648 від 30 січня 2013 року про
державну реєстрацію іпотеки та
обтяження квартири АДРЕСА_1 скасовано
та ухвалено нове про відмову у
задоволенні позову у цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Вектор Плюс»
просить скасувати рішення суду першої
та апеляційної інстанції та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 1 жовтня 2013
року в частині, залишеній без змін
рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 4 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко