АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/507/14 Доповідач - Бахметова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірського Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

у відсутність сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 11 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину житлового будинку з
господарськими будівлями, 1/2 частину
земельної ділянки для ведення
особистого підсобного господарства,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 11 лютого 2014
року позовну заяву визнано неподаною
та повернуто ОСОБА_1 з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
оскільки останній не усунув недоліків -
не оплатив судовий збір, не вказав
місця знаходження домоволодіння та
земельної ділянки, не зазначив ціни
позову та не подав доказів, які
підтверджують кожну з обставин, якими
він обґрунтовує свої позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати вказану ухвалу суду,
а справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначив,
що ухвала суду постановлена
неправомірно, оскільки ним було
усунуто усі зазначені недоліки і до
матеріалів справи долучена належним
чином оформлена та доповнена позовна
заява.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 13 грудня 2013
року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями, 1/2 частину земельної ділянки
для ведення особистого підсобного
господарства - залишено без руху та
надано строк для усунення недоліків, а
саме: оплатити судовий збір, вказати
місце знаходження спірного майна та
земельної ділянки, зазначити ціну
позову та викласти обставини, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 11 лютого 2014
року вищевказану позовну заяву визнано
неподаною та повернуто її заявнику з
підстав не усунення вищезазначених
недоліків.

Постановляючи ухвалу про
повернення позовної заяви, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не були вказані обставини, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги та
докази про вартість житлового будинку
і земельної ділянки, не сплачено
судовий збір.

З таким висновком суду
першої інстанції не погоджується
колегія суддів, оскільки він
постановлений з порушенням
процесуального права.

В ст. 119 ЦПК України
законодавець чітко та конкретно
зазначає вимоги до позовної заяви, яка
подається до суду.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1
вбачається, що має місце спір з приводу
спадщини яка складається з
домоволодіння яке розташоване по вул.
Галицькій, 41 в с. Великі Гаї
Тернопільського району, в якому
проживають сторони позивач та його
мати, син та дружина померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 і земельна ділянка.

До позовної заяви не
долучено будь-яких доказів стосовно
обсягу спадкового майна та відмови
нотаріальної контори в оформленні
спадкових прав.

На усунення недоліків
позивач заплатив мінімальний розмір
судового збору, оскільки суд не
визначив конкретний розмір такого
збору.

Крім цього, суд упустив, що
не враховується вартість спадкового
житлового будинку для обрахування
судового збору, якщо в ньому проживає
спадкоємець.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
від 12 червня 2009 року №2 не подання
доказів при пред'явленні позову не є
підставою для повернення позовної
заяви, оскільки подання доказів
можливе на наступних стадіях
цивільного процесу.

Стаття ст. 130 ЦПК України
передбачає обов'язок суду проведення
підготовки до розгляду справи, і в
процесі якого суд уточнює позовні
вимоги позивача. Крім цього
законодавцем в ст. 131 ЦПК України
передбачено, що докази подаються до або
під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводилось - до початку розгляду
справи по суті.

Тобто відсутність чи
наявність доказів в справі надає суду
можливість вирішити по суті спір:
задовольнити або відмовити в позові.

Виходячи з наведеного колегія
суддів вважає, що при вказаних
обставинах справи суд порушив право
громадянина доступу до правосуддя.

В зв'язку з вищенаведеним,
ухвала Тернопільського міськрайонного
суду від 11.02.2014 року про повернення
позовної заяви постановлена з
порушенням норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання, що згідно вимог ст.
311 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали суду та направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 11 лютого 2014
року скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова