Провадження № 2/752/866/14
19.03.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:
головуючого -
судді Колдіної О.О.
з участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання
звільнення незаконним, зміну
формулювання звільнення, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, зобов»язання видати трудову
книжку, відшкодування моральної шкоди,-
позивач звернулась до суду з позовом до
ФОП ОСОБА_2 і, з врахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
просила суд визнати своє звільнення
25.06.2013 р. з посади помічника
адміністратора салону апаратної
косметології «Gan Guard» незаконним,
змінити формулювання причини
звільнення, вказавши, що вона є
звільненою на підставі ст..38 КЗпП
України «за власним бажанням»,
стягнути з відповідача заробітну плату
за період з 03.06.2013 р. по 25.06.2013 р. у
розмірі 1019,52 гривні, стягнути з ФОП
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у зв»язку із
затримкою видачі трудової книжки за
період з 26.06.2013 р. до дати видачі
відповідачем їй трудової книжки (або
дати постановлення рішення суду в цій
справі), що станом на 03.02.2014 р. складає
8359,34 гривень, зобов»язати відповідача
видати належно заповнену трудову
книжку в неушкодженому стані,
стягнення моральної шкоди, завданої
обґрунтовані тим, що з 03.06.2013 р. по 25.06.2013
р. вона працювала в салоні апаратної
косметології «Gan Guard» , власником якого
є ФОП ОСОБА_2, на посаді помічника
адміністратора з окладом в розмірі 1250
гривень. При прийомі на роботу вона
передала відповідачу трудову книжку.
25.06.2013 р. після конфлікту, що виник у
неї з ОСОБА_2, вона повідомила їй про
звільнення та заявила про виявлену
нестачу грошових коштів, допущених з її
вини, сплачених клієнтами за послуги
салону, в розмірі 2000 гривень. Після чого
гривень для врегулювання даного
При звільнені відповідач не
вказала їй його підстави, з наказом про
звільнення не ознайомила, не виплатила
заробітну плату за відпрацьовані дні
та не повернула трудову книжку,
зазначивши, що вона буде повернута лише
Оскільки вона не може
підтвердити належними доказами розмір
своєї заробітної плати, обумовленої
сторонами при прийнятті на роботу,
позивач просить стягнути з відповідача
заробітну плату за відпрацьовані дні з
03.06.2013 р. по 26.03.2013 р., виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законодавством.
Також, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати, позивач
просить стягнути на її користь
середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки.
В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач зазначає, що не
має наміру більше працювати у ФОП
ОСОБА_2, а тому не пред»являє вимог щодо
поновлення на роботі. Оскільки їй не
відомі підстави звільнення вона
передбачає, що формулювання причин
звільнення може бути викладено не
правильно, а тому просить змінити
формулювання звільнення і вважати її
звільненою на підставі ст.38 КЗпП
Позивач посилається на те, що
відсутність трудової книжки та
неправомірні дії відповідача
негативно відобразились на її
душевному стані, звичайних хід життя
був повністю порушений, через
вимагання і погрози відповідача, а
також невидачу трудової книжки вона
переживає сильний стрес, оскільки
відсутність трудової книжки ускладнює
її працевлаштування. Вона є особою
передпенсійного віку і неподання
трудової книжки в органи пенсійного
фонду ускладнять оформлення пенсії.
Моральну шкоду, завдану
Позивач та її представники в
ході розгляду справи підтримали
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просили суд позов
задовольнити, з підстав, зазначених в
Відповідач в судове засідання не
з»явилась, про місце і час судового
розгляду повідомлялась судом за місцем
здійснення підприємницької діяльності
та за місцем проживання. Судові
повістки повернулись до суду за
закінчення терміну їх зберігання.
На підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України
відповідач вважається належним чином
повідомленою про місце і час судового
розгляду в зв»язку з чим за згодою
позивача на підставі положень
ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача та її
представників, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
Судом встановлено, що ОСОБА_1
працювала в салоні апаратної
косметології «Gan Guard», власником якого є
ФОП ОСОБА_2 на посаді помічника
адміністратора з 01.06.2013 р. по 01.07.2013 р.
підтвердила ОСОБА_2 при допиті її в ході
досудового розслідування за №
за ст.356 КК України.
вбачається, що фактично вона
відпрацювала з 03.06.2013 р. по 25.06.2013 р.
Будь-які інші докази на
підтвердження зазначених обставин
матеріали справи не містять і не були
надані відповідачем на неодноразові
запити суду.
З 01.07.2013 р. ОСОБА_1 була
В своїх показах, наданих
оперуповноваженому Печерського РУ ГУ
МВС України в м.Києві, ОСОБА_2
повідомила, що ОСОБА_1 звільнена на
підставі ст.40 КЗпП України з 01.07.2013 р.
Інших підстав вона не зазначала.
Судом витребовувались у
відповідача наказ про звільнення
позивача, а також завірена належним
чином копія трудової книжки, однак
зазначені докази надані суду не були.
Відповідно до відповіді
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва будь-які
відомості щодо застрахованої особи
ОСОБА_1 до Управління за червень 2013 р. не
Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП
України у разі визнання формулювання
причини звільнення неправильним або
таким, що не відповідає чинному
законодавству, у випадках, коли це не
тягне за собою поновлення працівника
на роботі, орган, який розглядає
трудовий спір, зобов»язаний змінити
формулювання і вказати в рішенні
причину звільнення у точній
відповідності з формулюванням чинного
законодавства та з посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону.
При зверненні до суду позивач
заявляє вимоги про визнання її
звільнення з посади помічника
адміністратора салону апаратної
косметології «Gan Guard» незаконним та
зміну формулювання причини звільнення,
із зазначенням підстав звільнення -
статтю 38 КЗпП України.
Тобто, визнання звільнення
незаконним, відповідно до положень ч.1
ст.235 КЗпП України, тягне за собою
наслідком поновлення працівника на
Для звільнення працівника на
підставі ст..38 КЗпП України, тобто з
ініціативи працівника, необхідно
подання ним відповідної заяви, тобто
ініціювання свого звільнення.
При цьому судом встановлено, що
позивачем буд-яка заява щодо
звільнення не подавалась, у т.ч. щодо
звільнення за власним бажанням (ст..38
Формулювання причин звільнення може
бути змінено судом лише у разі визнання
його неправильним, або таким, що не
відповідає чинному законодавству,
тобто коли вони не відповідають
фактичним обставинам звільнення.
В даному випадку позивач
просить визнати її звільнення
Як зазначалось судом вище, позивач
була звільнена на підставі ст.40 КЗпП
Інші відомості щодо підстав
звільнення і правильності
формулювання звільнення в трудовій
книжці в матеріалах справи відсутні, а
тому суд позбавлений можливості на
підставі наявних доказів встановити
правомірність звільнення позивача з
займаної посади, правильність
формулювання звільнення.
З огляду на вищевикладені
обставини, позовні вимоги про визнання
її звільнення з посади помічника
адміністратора салону апаратної
косметології «Gan Guard» незаконним та
зміну формулювання причини звільнення,
із зазначенням підстав звільнення -
статтю 38 КЗпП України, не можуть бути
задоволені в зв»язку з відсутністю
відповідних доказів у справі і їх
Однак, на думку суду, підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача невиплаченої
за фактично відпрацьований час
заробітної плати та стягнення
середнього заробітку в зв»язку з
затримкою видачі трудової книжки з
вини власника, виходячи з наступного.
Згідно з ст..115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
Відповідно до положень ст..116
КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації.
Провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред»явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Судом встановлено, що
позивачу з боку відповідача не була
виплачена заробітна плата за
Відповідач під час свого
допиту в ході досудового розслідування
ОСОБА_1 за ст.356 КК України, зазначила,
що позивач працювала на підприємстві з
01.06.2013 р. по 01.07.2013 р.
Позивач просить стягнути з
відповідача заробітну плату за період
з 03.06.2013 р. по 25.06.2013 р., тобто за фактично
відпрацьований нею час.
В силу положень ст..11 ЦПК
України суд не може вийти за межі
заявлених позовних вимог, а тому
вирішує справу відповідно до
пред»явленого позову.
Оскільки матеріали справи не
містять відомостей про розмір
заробітної плати позивача, і зазначені
відомості відсутні в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м.Києва, куди
повинні були бути обов»язково
перераховані внески до пенсійного
фонду з працюючої особи, суд визначає
розмір заробітної плати, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої державою, згідно з
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».
Розмір мінімальної заробітної
плати у відповідний період 2013 року
становив 1147 гривень.
Загальна кількість робочих
днів в червні 2013 р. становила 18 днів,
тобто середньоденна заробітна плата
позивача не могла бути меншою 63,72
За пред»явленими вимогами позивач
просить стягнути заробітну плату за 16
відпрацьованих днів, тобто розмір
заробітної плати за цей період
становить 1019,52 гривні ( 63,72 х16).
Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП
України у разі затримки видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
Судом встановлено, що трудова
книжка не була видана позивачу і
відповідач відмовляється її видавати
до врегулювання питання щодо
відшкодування шкоди,. завданої
Зазначені дії відповідача є
незаконними і наявність майнового
спору між сторонами не звільняє
роботодавця від обов»язку видати
трудову книжку в день звільнення або на
вимогу працівника, якщо він не працював
При визначені розміру середньої
заробітної плати, яка повинна бути
стягнута на користь позивача, суд
керується нормами Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.
Як зазначалось судом вище, розмір
середньоденної заробітної плати
позивача становив 63,72 гривні, виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
та кількості робочих днів в місяці,
якому працювала ОСОБА_1
Позивач просить стягнути середню
заробітну плату за період з 26.06.2013 р. по
Оскільки позивач була звільнена з
01.07.2013 р., то не підлягає стягненню з
відповідача середня заробітна плата за
Кількість робочих днів з липня 2013
року по 03.02.2013 р. становить 152 дні, отже
сума середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки, яка
підлягала б стягненню , становить 9685,44
Позивач, відповідно до наведеного
в заяві про збільшення розміру
позовних вимог розрахунку, пред»явила
до стягнення розмір середнього
заробітку в зв»язку з затримкою видачі
трудової книжки в сумі 8359,34 гривні,
починаючи з 26.06.2013 р.
З врахуванням викладеного,
оскільки судом було встановлено, що
позивач була звільнена з 01.07.2013 р., з
розрахунку, наведеного позивачем
підлягає виключенню сума в розмірі 127,44
гривні (за два робочі дні червня).
В іншій частині позовних вимог (8231,90
гривень) в межах пред»явленої
позивачем суми до стягнення відповідно
до положень ст..11 ЦПК України, вимоги
про стягнення середнього заробітку за
час затримки видачі трудової книжки
підлягають задоволенню.
На думку суду, підлягають частковому
задоволенню вимоги позивача про
відшкодування їй моральної шкоди в
зв»язку з порушенням її трудових прав.
На підставі ст.237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
Відповідно до роз"яснень
викладених в Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування моральної шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
При з»ясуванні питання щодо
відшкодування моральної шкоди, суд
повинен з»ясувати чим підтверджується
факт заподіяння моральних страждань,
або втрат немайнового характеру, за
яких обставин вони заподіяні, в якій
грошовій сумі позивач оцінює заподіяну
йому шкоду та з чого він при цьому
В зв»язку з проведенням звільнення
і невидачею трудової книжки, позивач
зазнала душевних страждань та
хвилювань, зазначені обставини
призвели до втрати нормальних життєвих
зв»язків, змінили спосіб її життя,
оскільки без наявності трудової книжки
вона не може влаштуватись на роботу та
в подальшому звернутись до органів
пенсійного фонду з приводу оформлення
Однак, суд вважає, що позивач
в ході розгляду справи не довела свої
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди в розмірі 15 000 гривень, даний
розмір шкоди не доведений доказами у
справі, в зв»язку з чим суд вважає, що
позов в цій частині підлягає
частковому задоволенню в розмірі 1000
гривень, що відповідає принципу
розумності і справедливості.
Питання щодо судових витрат
суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК
Керуючись ст..ст.3, 10, 60, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання
звільнення незаконним, зміну
формулювання звільнення, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, зобов»язання видати трудову
книжку, відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.
особи-підприємця ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 1019
гривень 52 копійки, середній заробіток в
зв»язку з затримкою видачі трудової
книжки 8231 гривня 90 копійок, моральну
шкоду в сумі 1000 гривень.
особу-підприємця ОСОБА_2 видати ОСОБА_1
оформлену належним чином трудову
особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в розмірі 229
гривень 40 копійок.
В іншій частині позовних
Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана відповідачем
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана позивачем
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
м.Києва через Голосіївський районний
суд м.Києва.

Особи, які приймали участь у справі,
але не були присутні під час оголошення
рішення суду, мають право оскаржити
його протягом 10 днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя