Справа № 486/10/14-ц
Провадження № 2/486/144/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого Волкової О.
І.

при секретарі
Стрельніковій В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2014 року ПАТ КБ ,,ПриватБанк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.
2005 року між сторонами був укладений
Договір №SAMDN3877, за якими банк
надав позичальнику 3000 грн. 00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Посилаючись на те, що відповідач не
надавав своєчасно банку грошові кошти
для погашення заборгованості у нього
станом на 31.10.2013 року утворилась
кредитна заборгованість у загальному
розмірі 13920 грн. 79 коп., позивач просив
суд стягнути з відповідача вказану
заборгованість та судові витрати.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, але направив до
суд заяву в якій просить розглядати
справу за його відсутності та просить
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату слухання справи
повідомлявся належним чином, за
допомогою оголошення у газеті "Рідне
Прибужжя", про причини неявки суду не
відомо.

Судом встановлено, що 25.07. 2005 року банк
надав позичальнику 3000 грн. 00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки, що підтверджується
договором №SAMDN3877 та умовами та
правилами надання банківських послуг. (
а. с.8-12 ).

Рішенням Южноукраїнського суду
Миколаївської області від 04.09. 2008 р.
задоволено позов Банку та стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№SAMDN3877, укладеним між сторонами
08.07.2005 р., станом на 22.06.2008 р. в сумі 5297
грн. 17 коп. (а.с.5).

ОСОБА_1 свої зобов'язання перед банком
не виконав, в зв'язку з чим станом на
31.10.2013 року в нього утворилася
заборгованість за кредитним договором
в сумі 13920 грн. 79 коп., яка складається
із заборгованість по процентам за
користуванням кредитом ( а. с.6-7 ).

Таким чином, відповідач порушив
договірні зобов'язання.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У статті 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України
встановлено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в
п. 17 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 Цивільного кодексу
України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.

Тому, порушене право позивача на
повернення суми наданого кредиту,
отримання відсотків та штрафу підлягає
судовому захисту шляхом задоволення
його позову та стягнення з відповідача
на його користь судових витрат,
понесених ним при зверненні до суду, що
складаються з судового збору в сумі 243
гривень 60 копійка.

На підставі ст. ст. 1049 ЦК України, умов
кредитного договору, керуючись ст. ст.
10, 11, 58, 61, 64, 88, 169, 212-215, 224-227 ЦПК України
суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
станом на 31.10. 2013 року в сумі 13920
(тринадцять тисяч дев'ятсот двадцять)
грн. 79 коп., що складається з
заборгованості по процентам за
користуванням кредитом .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" витрати
по сплаті судового збору в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійку.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, що не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення - протягом десяти діб
з дня отримання копії цього рішення.
У разі неподання апеляційної скарги
протягом встановленого строку
рішення набирає законної сили.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
О. І. Волкова