Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/778/341/14
Головуючий у 1-й інстанції: Курдюкова
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Токмацького районного суду
Запорізької області від 16 січня 2012 року
по справі за поданням начальника
відділу державної виконавчої служби
Токмацького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
керівника, боржника юридичної особи,
ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2012 року начальник ВДВС
Токмацького РУЮ звернулася до суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
боржника ОСОБА_3.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 16 січня 2012 року
подання начальника ВДВС Токмацького
РУЮ задоволено.

Тимчасово, до виконання виконавчого
листа № 2-35/11 виданого 08.09.2011 року
Токмацьким районним судом Запорізької
області обмежено у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа боржника ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні подання
начальника ВДВС Токмацького РУЮ.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що ВДВС
Токмацького РУЮ звернувся з
вищевказаним поданням, підписаним
начальником ВДВС, відповідно до ст. 377-1
ЦПК України.

Згідно даної норми права питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Стаття 6 вказаного Закону визначає
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон. Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 даного Закону
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина за кордон ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено
право державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження на
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону, безперешкодний вхід до
приміщень, що належать боржникам,
накладення арешту на майно боржника,
його вилучення та реалізацію в
установленому законодавством порядку.
Здійснення інших повноважень,
передбачених цим Законом та іншими
законами.

Зокрема, п. 18 ч. 3 ст. 11 даного Закону
передбачено, право державного
виконавця у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Та обставина, що з поданням звернувся
начальник ВДВС, а не державний
виконавець не впливає ані на
законність звернення, ані на сутність
ухваленого судом рішення, оскільки
таке подання базується на матеріалах
виконавчого провадження відповідного
відділу ДВС та узгоджено з його
керівником.

Натомість вбачається із матеріалів
справи та пояснень сторін, що на
примусовому виконанні Токмацького
ВДВС Запорізького міського Управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-35/10 від 19.08.2010 року
Токмацького районного суду
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу у
розмірі 48 669 гр. 25 коп.

23.11.2011 року державним виконавцем
складено акт в якому зазначено, що за
адресою реєстрації боржник не
проживає, наданий стягувачем номер
мобільного телефону боржника не
обслуговується а отже встановити
місцезнаходження, перебування
боржника не вдалося.

Представник апелянта не заперечує що
боржник змінив своє місце проживання,
про що не повідомив виконавчу службу,
що також є підтвердженням ухилення від
виконання своїх зобов'язань за
примусовим виконанням рішення суду.

Доказів про належне виконання рішення
суду зі сторони боржника не надано.

Отже, судом першої інстанції вірно
зроблено висновок на підставі
зазначених матеріалів справи про
застосування до боржника заходів,
передбачених ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження»та ст. 6 Закон України від 21
січня 1994 року "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" про тимчасове обмеження його у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа,
обмеження виїзду за кордон, який має
невиконані зобов'язання, покладені на
нього судовими рішеннями.

Доводи представника апелянта, про те,
що боржник позбавлений можливості
виїхати за кордон на заробітки, не
спростовують висновків суду щодо
ухилення його від виконання рішення
суду, а навпаки підтверджують
необхідність вжиття заходів для
забезпечення виконання рішення суду.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків судового
рішення та немає передбачених законом
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Токмацького районного суду
Запорізької області від 16 січня 2012 року
по цій справі залишити без змін.

Головуючий:

Судді: