Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2810/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.Б., Косигіної Л.М.

секретаря

судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом
Житомирської міської ради до ОСОБА_3
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

за апеляційною скаргою Житомирської
міської ради на рішення Корольовського
районного суду міста Житомира
Житомирської області від 14 жовтня 2013
року, -

встановила:

У червні 2013 року позивач Житомирська
міська рада звернулась з позовом до
ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати
останнього звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,0034 га
по АДРЕСА_1, з приведенням її у
придатний для використання стан,
шляхом знесення кіоску.

Рішенням Корольовського районного
суду міста Житомира Житомирської
області від 14 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовував тим, що при вирішенні
спору судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
вважає, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи. Крім того, безпідставно не було
прийнято до уваги, що відповідач
тривалий час користується спірною
земельною ділянкою без відповідних
документів, чим порушує права позивача,
як її власника.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення суду,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вимогами ч. 2 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 5 Закону України
«Про розмежування земель державної та
комунальної власності» суб'єктом права
власності на землі державної власності
є держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади.
Суб'єктами права власності на землі
комунальної власності є територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування.

В підтвердження самовільного
захоплення спірної земельної ділянки
позивач надав акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства ОСОБА_3
при використанні земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, складений державним
інспектором з контролю використання та
охороною земель у Житомирі
Житомирської області Яковець А.С.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про
недоведеність позовних вимог на
підставі вищевказаного доказу.

Факт зайняття земельної ділянки
ОСОБА_3 представник позивача доводив
наявною на ній тимчасовою спорудою -
кіоском. Проте доказів належності
даної споруди відповідачу на праві
власності або користування не надав.

Із наданого акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства № 66089 від 20 березня 2012
року, вбачається, що він складений у
зв'язку з проведенням перевірки щодо
самовільного зайняття ОСОБА_3
земельної ділянки із земель
Житомирської міської ради житлової та
громадської забудови орієнтовною
площею 0,0034 га шляхом встановлення
кіоску. З тексту даного акту
вбачається, що при перевірці був
присутній ОСОБА_5 та йому, як
представнику особи, яка перевірялась
вручено примірник акту. Проте будь-який
документів на підтвердження його
повноважень до акту не долучено, як не
зазначено про їх існування. Як не
містить даний акт і будь-яких
відомостей щодо належності
встановленого кіоску саме ОСОБА_3

Суд першої інстанції правильно
не взяв до уваги даний документ, як
достовірний доказ, оскільки посилання
в акті на захоплення земельної ділянки
лише як на факт такої події, без
відповідного мотивування, не є
достатнім доказом для висновку про
самовільне захоплення земельної
ділянки в цивільному правовому спорі.

Зазначивши про самовільне
зайняття ОСОБА_3 земельної ділянки, як в
описовій частині акту так і складеній
схемі відсутні дані про порядок і
спосіб дослідження земельних ділянок,
не вказано жодних розмірів земельних
ділянок, відсутній висновок щодо
належності земельної ділянки позивачу
згідно правовстановлюючих документів
(а.с. 7-8).

Також не може бути взятий до
уваги і акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства № 0542 від 03
вересня 2012 року, складений державним
інспектором сільського господарства
Житомирської області Поліщуком Д.С. у
зв'язку з проведенням перевірки з
питання дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_3 при використанні
земельної ділянки по вулиці
В.Бердичівській, 54 в м. Житомирі
відповідно до звернення гр. ОСОБА_5 З
тексту даного акту вбачається, що при
перевірці був присутній ОСОБА_5 та йому
вручено примірник акту. Зазначивши про
самовільне зайняття земельної ділянки,
як в описовій частині акту так і
складеній схемі також відсутні дані
про порядок і спосіб дослідження
земельних ділянок, не вказано жодних
розмірів земельних ділянок, відсутній
висновок щодо належності
заштрихованої частини земельної
ділянки позивачу, не відображено
способу зайняття земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами те, що спірний
кіоск належить ОСОБА_3, а відтак саме
він повинен його знести. З врахуванням
наданих позивачем доказів судом
правильно відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду та не впливають на
правильність прийнятого рішення.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Житомирської
міської ради відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
міста Житомира Житомирської області
від 14 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді