печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарях - Гуцинюку М.
І.,Скирді В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Будівельне управління
ГУ МВС України в м. Києві» до ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_2, про витребування
майна з чужого незаконного володіння
та припинення права власності на
спірний об'єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року представник позивача
звернувся до суду із зазначеними
вимогами мотивуючи їх тим, що ДП
«Будівельне управління ГУ МВС України
в м. Києві» належить підвальне
приміщення АДРЕСА_1. На підставі
рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 04 червня 2009
року право власності на вказане
приміщення зареєстровано за ОСОБА_3

29 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
укладено договір купівлі-продажу
даного приміщення, згідно з умовами
якого відповідач набув право власності
на зазначений об'єкт нерухомого майна.
Посилаючись на те, що вищевказане
рішення Фастівським міськрайонним
судом Київської області не
ухвалювалося, вибуття спірного
приміщення з володіння позивача
відбулося поза його волею на підставі
сфальсифікованого документа, позивач
просив суд витребувати даний об'єкт
нерухомого майна з незаконного
володіння відповідача, а також
припинити право власності відповідача
на спірне підвальне приміщення.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав пред'явлені
вимоги.

Представник відповідача позов не
визнала.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, про час та місце його
проведення повідомлялися належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення пред'явлених
вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1
перебуває на балансі позивача. Дана
обставина підтверджується матеріалами
справи та сторонами не заперечується.

Матеріали справи (а.а.с 7-10) містять
копію документа під назвою «Рішення
Іменем України», відповідно до змісту
якого 4 червня 2009 року Фастівським
міськрайонним судом Київської області
визнано право власності ОСОБА_3 на
підвальне приміщення АДРЕСА_1.

29 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу даного приміщення,
згідно з умовами якого відповідач
набув право власності на зазначений
об'єкт нерухомого майна.

Разом з тим, згідно відповіді голови
Фастівського міськрайонного суду
Київської області, рішення про
визнання за ОСОБА_3 права власності на
вказане приміщення даним судом не
ухвалювалося, така цивільна справа в
провадження суду не перебувала.
Постановою слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 19 жовтня 2010 року за даним
фактом порушено кримінальну справу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України,
посиланням на яку позивач обґрунтовує
свої вимоги в частині витребування
спірного приміщення, якщо майно за
відплатним договором придбано в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник майна
має право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно,
зокрема, вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі.

Зі змісту наведеної норми закону
вбачається, що віндикація як спосіб
захисту права власності
застосовується, коли власник фактично
позбавлений можливості володіти й
користуватися належним йому майном.

Проте, як вбачається з наданої на запит
суду відповіді за підписом директора
ДП «Будівельне управління ГУ МВС
України в м. Києві» від 09 січня 2014 року,
на даний час спірне приміщення
перебуває у фактичному користуванні
позивача, а відтак правові підстави для
застосування передбаченого статтею 388
ЦК України способу захисту права
відсутні.

Крім того, право на звернення до суду з
вимогою про витребування майна від
набувача має власник цього майна.

Разом з тим, матеріали справи містять
дані лише про наявність у позивача
статусу балансоутримувача будинку
АДРЕСА_1. Будь-яких доказів, які б
свідчили про те, що спірне підвальне
приміщення належить позивачеві на
праві власності, суду не надано.
Представникові позивача неодноразово
роз'яснювалося право надати докази на
підтвердження вказаної обставини,
однак представник таким своїм правом
не скористався.

Вимоги в частині припинення права
власності відповідача на спірне
підвальне приміщення також
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Статтею 346 ЦК України передбачені
підстави припинення права власності
особи на майно. Даний перелік не є
вичерпним, право власності може бути
припинене і в інших випадках,
встановлених законом.

Між тим, пред'являючи дану вимогу
позивач не надав суду жодних доказів,
які б свідчили про наявність підстав
для застосування вищевказаної норми
закону.

Крім того, такий спосіб захисту як
припинення права власності особи на
майно застосовується лише у тому
випадку, коли правомірність набуття
особою даного права не ставиться під
сумнів, в той час як пред'являючи дані
вимоги позивач стверджує про те, що
відповідач володіє спірним майном
незаконно.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.346, 388 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15,
57, 58, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Державного підприємства
«Будівельне управління ГУ МВС України
в м. Києві» до ОСОБА_1, третя особа -
ОСОБА_2, про витребування майна з чужого
незаконного володіння та припинення
права власності на спірний об'єкт
нерухомого майна - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ: