Дата документу 21.03.2014
Справа № 320/1452/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

за участю прокурора - Лисенко І.С.

представника позивача - Додудзинського
М.М.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі цивільну
справу за позовом Мелітопольського
міжрайонного прокурора в інтересах
Мелітопольської міської ради до ОСОБА_4
про розірвання договору оренди
земельної ділянки, зобов'язання
повернути земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Мелітопольський міжрайонний прокурор
звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області в інтересах Мелітопольської
міської ради з позовом, в якому просить
розірвати договір оренди земельної
ділянки вартістю 1 422 559,99 грн.,
кадастровий номер :02:021:0140,
укладений 19.08.2008 року між
Мелітопольською міською радою та
ОСОБА_4, зареєстрований у Запорізькій
регіональній філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» при Держкомземі
України 10.11.2008 року за № 71,
зобов'язати ОСОБА_4 повернути за
належністю Мелітопольській міській
раді за актом прийому-передачі
земельну ділянку кадастровий номер
:02:021:0140, вартістю 1 422 559,99 грн.,
площею 1364,01 кв.м., розташовану по
АДРЕСА_1, не гіршому порівняно з тим, у
якому вона її одержала в оренду, а також
покласти судові витрати на
відповідача. Позов обґрунтовано тим, що
19.08.2008 року між Мелітопольською міською
радою та ОСОБА_4 було укладено договір
оренди земельної ділянки
(далі-договір), кадастровий номер
:02:021:0140, площею 1364,01 кв.м., яка
розташована по АДРЕСА_1, для розміщення
та експлуатації виставочного
майданчика сільськогосподарської
техніки. Відповідно до п. 8 договір
укладено строком на 10 років та він
набрав чинності після підписання
сторонами та його державної
реєстрації, тобто на даний час є чинним.
Пунктами 9, 11, 28 договору визначено, що
орендна плата за користування
земельною ділянкою встановлена в
грошовій формі та визначається
сторонами у розмірі 3% від нормативно
грошової оцінки, що становить 12136,76 грн.
за загальну площу земельної ділянки в
рік і вноситься орендарем щомісячно по
1/12 від річної суми орендної плати на
розрахунковий рахунок орендодавця.
Орендна плата вноситься щомісячно до 30
числа місяця наступного за звітним.
Обов'язком орендаря є своєчасне
внесення орендної плати. Однак, в
порушення умов договору відповідач за
період дії договору неналежним чином
виконувала обов'язки щодо своєчасності
та повноти внесення орендної плати, в
результаті чого утворилась
заборгованість за період з січня 2012
року по грудень 2013 року в розмірі 10 502,80
грн. Умова щодо розміру та
періодичності внесення орендної плати
є істотною. Отже, несплата орендних
платежів є суттєвим порушенням умов
договору у розумінні ст.ст. 610, 651 ЦК
України, одним із наслідків якого є
розірвання договору. Таким чином
вважає, що порушення відповідачем умов
договору щодо оплатного використання
земельної ділянки вартістю 1 422 559,99 грн.
призводить до бюджетних втрат, а також
порушення державних інтересів у сфері
дотримання принципів земельного
законодавства щодо забезпечення
раціонального використання та охорони
земель.

В судовому засіданні прокурор
підтримала заявлені позовні вимоги,
наполягає на їх задоволенні.

Представник позивача Мелітопольської
міської ради в судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги,
наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги не визнав, просить відмовити в
їх задоволенні, обґрунтовуючи тим, що в
теперішній час заборгованість по
орендній платі у відповідача відсутня.
Також зазначив, що позивач не надав
жодних доказів, що відповідачу були
пред'явлені претензії щодо сплати
заборгованості по орендній платі та
систематичності несплати орендної
плати відповідачем. Крім того,
сплачуючи заборгованість по орендній
платі у відповідності до умов договору
відповідачу була нарахована пеня, яка
нею була погашена. Тобто, звертаючись з
вказаним позовом, позивач в порушення
діючого законодавства намагається
двічі притягнути відповідача до
відповідальності за одне і теж
порушення.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача - Додудзинського
М.М., представника відповідача - ОСОБА_2,
дослідивши інші матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

У відповідності до вимог ч.1 ст.57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

За ст. 93 ЗК України право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове, платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для продовження
підприємницької та іншої діяльності.
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.
Відносини, пов'язані з орендною землі,
регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

19 серпня 2008 року між Мелітопольською
міською радою та ОСОБА_4 було укладено
договір оренди земельної ділянки
(далі-договір), кадастровий номер
:02:021:0140, площею 1364,01 кв.м., яка
розташована по АДРЕСА_1, для розміщення
та експлуатації виставочного
майданчика сільськогосподарської
техніки /а.с. 7-14/.

Вказаний договір був зареєстрований у
Запорізькій регіональній філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» при
Держкомземі України, про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 10 листопада 2008 року за №
71.

23 листопада в Запорізькій регіональній
філії державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» при
Держкомземі України була
зареєстрована додаткова угода до
договору оренди земельної ділянки, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, відповідно до
якої змінена грошова оцінка
орендованої земельної ділянки з 01
липня 2009 року на 1 422 559,99 грн., про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 23 листопада 2009 року за №
60 /а.с. 15/.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

За умовами договору оренди земельної
ділянки від 19 серпня 2008 року орендар
ОСОБА_4 прийняла відповідно до рішення
Мелітопольської міської ради від 17
серпня 2008 року № 1/7 в строкове платне
користування земельну ділянку в
АДРЕСА_1.

Згідно із п. 8 вищевказаного договору,
договір укладено на 10 років, починаючи
з дати його державної реєстрації.

У відповідності до п. 9 договору,
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі (національній валюті
України - гривнях) у розмірі 3 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що становить 12 136,76 грн. за
загальну площу земельної ділянки в рік
і вноситься орендарем щомісячно по 1/12
частини від загальної річної орендної
плати на рахунок орендодавця.

Згідно із п. 11 договору орендна плата
вноситься щомісячно до 30 числа місяця
наступного за звітним. Орендна плата
може бути внесена на майбутній період,
але на термін не більше 1-го
календарного року. Строки внесення
орендної плати не є постійними і можуть
змінюватись згідно з Законодавством
України.

Оцінюючи доводи представників сторін
щодо сплати орендної плати за
користування земельної ділянки, суд
виходить з наступного:

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Таким чином, діючим законодавством
України встановлено, що державна
реєстрація договорів оренди є
офіційним визнанням і підтвердженням
державою факту виникнення або
припинення права оренди земельних
ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», істотними умовами
договору оренди землі є орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за несплату

Згідно ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 21 Закону України
«Про оренду землі» орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону
України «Про оренду землі»,
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати. Орендодавець
зобов'язаний: передати в користування
земельну ділянку у стані, що відповідає
умовам договору оренди; при передачі
земельної ділянки в оренду
забезпечувати відповідно до закону
реалізацію прав третіх осіб щодо
орендованої земельної ділянки; не
вчиняти дій, які б перешкоджали
орендареві користуватися орендованою
земельною ділянкою; відшкодувати
орендарю капітальні витрати, пов'язані
з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке
проводилося орендарем за згодою
орендодавця; попередити орендаря про
особливі властивості та недоліки
земельної ділянки, які в процесі її
використання можуть спричинити
екологічно небезпечні наслідки для
довкілля або призвести до погіршення
стану самого об'єкта оренди.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
оренду землі», орендар земельної
ділянки має право: самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі; за
письмовою згодою орендодавця зводити в
установленому законодавством порядку
жилі, виробничі, культурно-побутові та
інші будівлі і споруди та закладати
багаторічні насадження; отримувати
продукцію і доходи; здійснювати в
установленому законодавством порядку
за письмовою згодою орендодавця
будівництво водогосподарських споруд
та меліоративних систем. Орендар
земельної ділянки зобов'язаний:
приступати до використання земельної
ділянки в строки, встановлені
договором оренди землі, зареєстрованим
в установленому законом порядку;
виконувати встановлені щодо об'єкта
оренди обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу державної
податкової служби.

Згідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі», на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Однак, за змістом статей 1, 13 Закону
України "Про оренду землі" основною
метою договору оренди земельної
ділянки та одним із визначальних прав
орендодавця є своєчасне отримання
останнім орендної плати в
установленому розмірі. Разом з тим
доводи про наявність заборгованості з
орендної плати мають підтверджуватись
належними доказами.

В процесі розгляду справи судом було
встановлено та підтверджено належними
доказами, що заборгованість орендної
плати перед позивачем у відповідача
відсутня /а.с. 34/.

Затримка у виплаті орендної плати за
спірний період часу є підставою для
застосування наслідків, передбачених
п.14 договору оренди, а саме: нарахування
і сплати пені, яка була сплачена
відповідачем /а.с. 31/.

Доводи представника позивача щодо
систематичної несплати орендарем
орендної плати не знайшли свого
підтвердження, оскільки
заборгованість по орендній платі у
відповідача відсутня, з наданого
представником відповідача розрахунку
заборгованості по орендній платі
вбачається неодноразова переплата
відповідачем орендної плати, а також
після отримання податкової вимоги
відповідачем були здійснені
невідкладні заходи щодо погашення
заборгованості.

Будь яких інших доказів, на
підтвердження факту систематичної
несплати орендарем орендної плати під
час судового розгляду справи
представником позивача надано не було

Крім того, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Аналізуючи надані під час судового
розгляду докази щодо сплати
відповідачем орендної плати судом
встановлено, що позивач не позбавлений
того, на що розраховував при укладенні
договору, а саме отримання орендної
плати.

Разом з тим, в період складного
економічного стану країни, задоволення
вказаного позову потягне за собою
втрату робочих місць, а також поповнень
до бюджету, у вигляді податків, які
справляються від господарської
діяльності відповідача.

До того ж, позивач, заявляючи вказаний
позов в частині зобов'язання
відповідача повернути земельну
ділянку у стані, не гіршому порівняно з
тим, у якому вона її одержала в оренду,
не вирішує питання щодо подальшої долі
майна, яке не належить відповідачу,
однак знаходиться на вказаній
земельній ділянці.

Згідно ст.152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», необхідно розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України, -
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, утверджуючи
та забезпечуючи права людини і
основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд приходить до
висновку що в задоволенні позову
Мелітопольського міжрайонного
прокурора в інтересах Мелітопольської
міської ради до ОСОБА_4 про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
зобов'язання повернути земельну
ділянку слід відмовити.

Керуючись ст. 8, 14 Конституції України,
ст. ст. 651, 792 ЦК України, ст. ст. 93, 125, 141, 152
ЗК України, Законом України «Про оренду
землі», Рішенням Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові Мелітопольського
міжрайонного прокурора в інтересах
Мелітопольської міської ради до ОСОБА_4
про розірвання договору оренди
земельної ділянки, зобов'язання
повернути земельну ділянку - відмовити
повністю.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Н.В.Кучеренко