АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/132/К/14
Головуючий у 1 й інстанції - Вікторович
Справа №408/9093/12
Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі Бевзі М.О.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу по
апеляційній скарзі представника
відповідача ОСОБА_4 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 лютого 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
"Криворізький залізорудний комбінат"
про стягнення вартості земельної
ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_5
звернулася до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області від 4 жовтня
1978 року рудоуправлінню ім. Леніна,
правонаступником якого є ПАТ
«Криворізький залізнорудний
комбінат», під санітарно-захисну зону
(гірничий відвід) була виділена у
користування земельна ділянка площею
10,56 га, до складу якої входила і належна
їй земельна ділянка, площею 0,1 га,
розташована по АДРЕСА_1. У
грудні 2002 року для виробничих потреб
шахти відповідача був знесений
належний їй будинок, розташований на
цій земельній ділянці; його вартість
відповідачем була компенсована у
грудні 2002 року, а вартість земельної
ділянки, яку було вилучено,
відповідачем не компенсовано.
Зазначала, що вказані обставини були
встановлені рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22
жовтня 2008 року. У звя`зку з цим, позивач,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
стягнути з відповідача на її користь 33
116 грн на відшкодування вартості
земельної ділянки, інфляційні втрати в
сумі 3879 грн. 18 коп. та 3 % річних в розмірі
2994 грн 88 коп.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 лютого 2013 року позов
ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ПАТ
«Криворізький залізнорудний комбінат»
на користь ОСОБА_5 вартість земельної
ділянки площею 0,1 га, розташованої по
АДРЕСА_1, в розмірі 39990 грн 06 коп.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4 червня
2013 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_5 до ПАТ «Криворізький
залізнорудний комбінат» задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький
залізнорудний комбінат» на користь
ОСОБА_5 23863 грн 84 коп. Вирішено питання
розподілу судових витрат. У решті
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізнорудний комбінат» задовольнено
частково, рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4 червня
2013 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Криворізький залізнорудний комбінат»
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача
посилаючись на те, що право власності
позивача на спірну земельну ділянку не
припинено, та відповідачем воно не
набуте; судом не взято до уваги
рішення апеляційного суду від 22.10.2008р.
за аналогічним позовом ОСОБА_5, яким
встановлено, що ПАТ "Криворізький
залізнорудний комбінат" не є належним
відповідачем. Крім того, позивачем не
обґрунтовано розмір позовних вимог в
частині вартості спірної земельної
ділянки, оскільки не надано
відповідного акту комісії, в якому було
б встановлено наявність у позивача
збитків, заподіяних йому внаслідок
встановлення обмежень щодо
використання земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
судове рішення скасуванню із закриттям
провадження у справі, виходячи з
наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_5
належав будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, на якій він був розташований,
площею 0,1 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

Рішенням Криворізької міської
ради Дніпропетровської області від 4
жовтня 1978 року рудоуправлінню ім.
Леніна, правонаступником якого є ПАТ
«Криворізький залізнорудний
комбінат», під санітарно-захисну зону
(гірничий відвід) була виділена у
користування земельна ділянка площею
10,56 га, до складу якої входила і належна
ОСОБА_5 земельна ділянка, площею 0,1 га,
розташована по АДРЕСА_1. На підставі
вказаного рішення міської ради
належний позивачці будинок було
знесено.

Відповідно до ст. 110 ЗК України на
використання власником земельної
ділянки або її частини може бути
встановлено обмеження.

У межах санітарно-захисних зон
встановлено обмеження у вигляді
заборони на будівництво житлових
об'єктів, об'єктів соціальної
інфраструктури та інших об'єктів,
пов'язаних з постійним перебуванням
людей (ст. 114 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЗК України
власникам землі та ;землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок встановлення обмежень щодо
використання земельних ділянок.

Отже, згідно наведених норм права
відшкодовуються збитки, пов`язані з
обмеженням у використанні земельної
ділянки, а суди при визначенні збитків
врахували і вартість земельної
ділянки, яка у позивачки не вилучена,
вона є власником земельної ділянки.

Відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів або
погіршує якість земель, розташованих у
зоні їх впливу, в тому числі внаслідок
хімічного і радіоактивного
забруднення території, засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і стічними водами (ст. 157 ЗК
України).

Розміри збитків, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок,
встановленням обмежень щодо їх
використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок
визначаються комісіями, створеними
Київською та Севастопольською
міськими, районними державними
адміністраціями, виконавчими
комітетами міських (міст обласного
значення) рад (п.п.1,2 Порядку визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19 квітня 1993 року
№ 284). Результати роботи комісій
оформляються відповідними актами, що
затверджуються органами, які створили
ці комісії, проте такого акту у справі
немає.

Крім того, як встановлено судом
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ПАТ «Криворізький залізнорудний
комбінат», треті особи: Криворізьке
міське управління земельних ресурсів
Дніпропетровської області,
Криворізька міська рада
Дніпропетровської області, про
відшкодування вартості земельної
ділянки у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України підлягає закриттю якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Підстави звернення, зазначені у
позовній заяві, на підставі якої
винесено рішення апеляційного
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року (а.с. 5, 6), є тотожними тим, що
заявлені у даному спорі, а посилання
позивачки на нові докази (сплата
відповідачем компенсації вартості
вилучених земельних ділянок іншим
власникам) не свідчить про наявність
інших обставин спору, тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а цивільна справа - підлягає закриттю
провадженнню.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 307, 310, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача задовільнити частково.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 лютого 2013 року скасувати,
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді