справа № 2/489/919/14
27 березня 2014 року
Ленінський районний суд міста
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача Поліщук
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом Державного
підприємства «Науково-виробничий
комплекс газотурбобудування
«Зоря»-«Машпроект» (далі - ДП НВКГ
«Зоря»-«Машпроект») до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
У лютому 2014 року ДП НВКГ
«Зоря»-«Машпроект» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 2259,82
грн. заборгованості за користування
житлом, 435,75 грн. - інфляційних, 296,56 грн. -
трьох процентів річних та 243,60 грн.,
понесених судових витрат.
У позові вказано, що на балансі
підприємства знаходився гуртожиток
АДРЕСА_1, який 01.09.2010 передано до
комунальної власності територіальної
громади м.Миколаєва.
За клопотанням Миколаївської міської
лікарні № 3 відповідач. Як працівник
медичного закладу, 12.11.1991 була поселена
та зареєстрована у гуртожитку в
кімнаті НОМЕР_1 разом із сином - ОСОБА_1,
09.07.2008 з відповідачем укладено договір
про користування площею мешканцями
гуртожитку на два ліжко-місця строком
на один рік. Через постійну
заборгованість відповідача 10.08.2009
головному лікарю лікарні було
направлено листа про відмову у
продовженні строку проживання ОСОБА_2
02.03.2010 відповідачу було вручено під
підпис лист з вимогою погасити
заборгованість та звільнити
Після передачі гуртожитку ідо
комунальної власності за відповідачем
рахується заборгованість в розмірі
2259,82 грн., яка до теперішнього часу не
погашена, що стало причиною звернення
ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» до суду.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася неодноразово.
Заяву про розгляд справи за своєї
відсутності та письмових заперечень
проти позову до суду не надала.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК
України судом ухвалено про проведення
заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи і зібрані в ній
докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.
Довідкою форми № 3, виданою КЖЕП
Миколаївської міської ради 23.03.2011 за №
1352, позивач підтвердив, що ОСОБА_2 була
тимчасово зареєстрована у кімнаті
гуртожитку АДРЕСА_1 з 12.11.1991 по 09.07.2009.
Згідно даних сектору
адресно-довідкового бюро відповідач
зареєстрована за вказаною адресою по
Судом встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 11.03.1984 №
252 гуртожиток АДРЕСА_1 знаходився на
балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» до
01.09.2010. Після чого гуртожиток передано
до комунальної власності
територіальної громади м.Миколаєва, що
підтверджується додатковою угодою № 1
від 15.09.2010.

Із змісту позову та пояснень
представника позивача встановлено, що
відповідач була посилена в гуртожиток
тимчасово за клопотанням головного
лікаря Миколаївської міської лікарні
№ 3 і в останнє договір на проживання
ОСОБА_2 укладався 09.07.2008 строком на один
рік (до 09.07.2009).

Як зазначила представник позивача до
передачі гуртожитку в комунальну
власність відповідач з вересня 2008 року
по листопад 2010 року заборгувала
підприємству за житлово-комунальні
послуги 2259,82 грн.

Розрахунок заборгованості додано до
позову, а вартість одного ліжко-місця
підтверджено спільним рішеннями
Миколаївської міської ради та
профспілкового комітету ДП НВКГ
«Зоря»-«Машпроект» від 27.11.2007 № 2310.

Згідно статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 815 ЦК України
передбачено, що наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за житло, а за
положеннями статті 68 ЖК України - плату
за комунальні послуги.

У відповідно до пункту 38 Примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
міністрів УРСР від 03.06.1986 № 208, витрати
на комунальні послуги входять до
ставки плати за користування житловою
площею і окремо плата за них не
стягується. Пунктом 39 цього Примірного
положення передбачено, що плата за
користування жилою площею в гуртожитку
і за комунальні послуги вноситься не
пізніше десятого числа наступного за
оплачуваним місяця.

Враховуючи встановлені обставини та
виходячи з положень наведених норм
матеріального права, суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
грошових зобов'язань, а тому вимога про
стягнення з неї боргу в розмірі 2199,12
грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За такого, задоволенню підлягає вимоги
і в частині нарахування 31,92 грн.
інфляційних та 153,62 грн. трьох процентів
річних.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн., який було сплачено
останнім до бюджету при зверненні до
суду.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214, 224, 225,
228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг за
проживання в гуртожитку в розмірі 2259,82
грн., 435,75 грн. інфляційних та 296,56 грн.
трьох процентів річних, всього 2992,13
грн. (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто
дві гривні 13 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
Ленінським районним судом м. Миколаєва
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

суддя

Повний текст заочного рішення

підписано 28.03.2014.