Справа № 2012/5940/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

в складі : головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря -
Черненко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення
частки у праві спільної часткової
власності та перерозподіл ідеальних
часток, суд

ВСТАНОВИВ :

У липні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просив
постановити рішення, на підставі якого
визнати за ним право власності на
прибудови до житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, що в
технічному паспорті значаться
приміщення літ. «А-1»: житлову кімнату
літ. 2-6 площею 13,8 кв.м; нежитлову кімнату
літ. 2-7 площею 9,2 кв.м, сарай цегляний
літ. «Н».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1
зареєстровано таким чином:

- за ОСОБА_1 - 77/1200 частин на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 27.05.1987 року № 3-1197,
дублікат виданий 24.01.1996 року 5-тою ХДНК
р№4-436;

- за ОСОБА_2 - 308/1200 частин на
підставі рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 10.05.2012 року по справі
№ 2-1741/2011р.;

- за ОСОБА_3 - 77/1200 частин на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 27.05.1987 року №3-1197,
дублікат виданий 24.01.1996 року 5-тою ХДНК
р.№4-436;

- ОСОБА_4 - 564/1200 частин на підставі
договору дарування, посвідченого 04.09.1998
року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6,
р.№3777;

- ОСОБА_5 - 174/1200 частин на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 25.01.1995 року 5-тою ХДНК, р.№2-392.

Будинок належить на праві спільної
часткової власності, де частка кожного
співвласника в натурі не виділена, а
лише встановлений порядок
користування.

Домоволодіння розміщується на
земельній ділянці площею 556 кв.м.

Набувши право власності, з 27.05.1987 року в
користуванні родини ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 були наступні приміщення
будинку літ. «А-1»: житлова кімната літ.
2-3, площею 14,70 кв.м; житлова кімната літ.
2-2, площею 22,60 кв.м; нежитлові приміщення
кухні літ. 2-4, площею 6,80 кв.м, веранда
літ. 2-1, площею 11,20 кв.м.

Іншими жилими та нежилими приміщеннями
та господарськими будівлями
користувалися інші співвласники.

28.03.1996 року між позивачем та його
матір*ю ОСОБА_2 був укладений договір
довічного утримання, за яким належна їй
на праві власності частка будинку
перейшла до позивача. Тобто, з 28.03.1996
року позивачу на праві власності
належала і його 77/1200 частин і ОСОБА_2
308/1200 частин будинку.

02.06.1998 року відповідно до рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів №53-16,
позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл
прибудувати житлове приміщення до
будинку по АДРЕСА_1.

За власні кошти позивачем були
прибудовані кімнати в будинку по
АДРЕСА_1, що в технічному паспорті
значаться приміщеннями літ. «А-1» -
житлове приміщення літ. 2-6 площею 13,8
кв.м та нежитлове приміщення літ. 2-7
площею 9,2 кв.м. Також за власні кошти в
1997 році позивачем був перебудований
сарай цегляний літ. «Н» (на місці
старого, який згорів в результаті
пожежі).

Дані приміщення внесені КП «ХМБТІ» в
інвентаризаційну справу домоволодіння
по АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, оскільки він
особисто витрачав свої кошти на їх
будівництво та особисто будував
приміщення, вважає, що вони не можуть
бути спільною власністю всіх
співвласників будинку, а повинні
належати на праві власності йому.

У зв'язку з вищевикладеним позивач і
вимушений був звернутися до суду з
даним позовом для захисту свого права.

В подальшому, після проведення по
справі судової будівельно-технічної
експертизи, у листопаді 2013 року
позивач ОСОБА_1 надав суду уточнену
позовну заяву, відповідно до якої
просив збільшити його частку у праві
спільної часткової власності будинку
АДРЕСА_1, що розміщується на земельній
ділянці загальною площею 652 кв.м, після
здійснення ним на підставі рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів №53-16
від 02.06.1998 року, прибудови літ. «а1-1»;
тамбуру літ. «а6»; ганку літ. «а7» та
здійснення ремонтних - будівельних
(оздоблюваних) робіт в приміщеннях літ.
2-1 житлова кімната площею 18,6 кв.м; літ. 2-2
житлова кімната площею 22,8 кв.м; літ. 2-3
житлова кімната площею 14,7 кв.м; літ. 2-6
житлова кімната площею 13,8 кв.м; літ. 2-7
ванна площею 9,2 кв.м; тобто поліпшення
спільного нерухомого майна, які
неможливо відокремити та які зроблені
позивачем за згодою всіх співвласників
з 77/1200 частин на 444/1000 частин.

Також позивач просить перерозподілити
ідеальні частки співвласників
житлового будинку АДРЕСА_1, таким чином:
ОСОБА_1 щоб належало 444/1000 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями замість 77/1200 частин; ОСОБА_2
щоб належало 153/1000 частин
вищезазначеного будинку з надвірними
будівлями замість 308/1200 частин; ОСОБА_3
щоб належало 38/1000 частин замість 77/1200
частин; ОСОБА_4 щоб належало 279/1000 частин
замість 564/1200 частин; ОСОБА_5 щоб
належало 86/1000 частин замість 174/1200
частин.

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що у первісному позові
він зазначав, що здійснив добудову до
будинку, здійснив будівельно-ремонтні
роботи, тобто здійснив значні
поліпшення в житловому будинку по
АДРЕСА_1, що є спільною частковою
власністю, а тому як вважає позивач,
його частка у спільному майні
збільшилася.

Також позивач зазначає, що у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №4111/8883 від 27.09.2013 року
зазначено, що дослідження проведено
методом візуально-інструментального
обстеження конструктивних елементів
будівель та споруд домоволодіння
АДРЕСА_1, в яких ОСОБА_1 здійснені
будівельні та ремонтно-будівельні
роботи. Результати натурного
обстеження зіставлені з технічною
документацією і вимогами нормативних
документів. Експертом здійснено
порівняльний аналіз складу
домоволодіння, технічного стану
конструктивних елементів,
геометричних розмірів приміщень та
вказано, що фізичний знос станом на
06.04.1985 (19.07.1986)р.р. - 45%, оцінюється як
незадовільний, а фізичний знос станом
на 10.07.2008 року, 09.07.2013 року - 68%, тому
технічний стан оцінюється як ветхий.
Після проведення ОСОБА_1
ремонтно-будівельних робіт, за
висновком вищезазначеної експертизи,
технічний стан домоволодіння оцінено
як задовільний.

Позивач зазначає, що кошторис його
витрат на ремонтно-будівельні
(оздоблювані) роботи ідентифікуються
висновком судової
будівельно-технічної експертизи
№4111/8883 від 27.09.2013 року як поліпшення
спільного нерухомого майна та як
невід'ємні поліпшення.

Крім того, позивач зазначає, що всі
будівельні та ремонтні роботи він
проводив за згодою всіх співвласників.

Ті обставини, що будівельні та
ремонтні-будівельні роботи позивач
виконав за свій рахунок,
підтверджується оригіналами чеків,
накладними, актами виконаних робіт,
поясненнями свідків та іншими
матеріалами справи.

Згідно висновку експерта, вартість
прибудови літ. «А1-1» тамбуру, ганку, які
зведені ОСОБА_1 складає 32 292 грн., а
вартість ремонтно-будівельних робіт з
врахуванням матеріальних ресурсів, що
виконані в приміщеннях 2-1,2-2,2-3,2-6,2-7,
складає 52 520 грн., а всього позивачем
витрачено на проведення робіт 84 812 грн.

Також позивач ОСОБА_1 зазначає, що у
висновку експерта вказано, що його
частка з урахуванням зроблених
поліпшень та прибудов у спільному
майні - у вищезазначеному спірному
будинку, які неможна відокремити та
зроблені за згодою всіх співвласників,
з додержанням встановленого порядку
використання спільного майна
змінилася та стала 444/1000 замість 77/1200.
Також змінилися ідеальні частки і у
інших співвласників.

Вищезазначені підстави, на думку
позивача, дають йому право звернутися
до суду з даними уточненими позовними
вимогами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник - адвокат ОСОБА_7
підтримали уточнену позовну заяву та
дали пояснення про обставини, які
викладені у рішенні вище, при цьому
зазначили, що добудову до будинку та
будівельно-ремонтні роботи в житловому
будинку АДРЕСА_1 позивач виконав за
згодою всіх співвласників, за особисті
кошти, в наслідок чого відбулося
поліпшення спірного майна, яке
являється невід'ємною частиною
поліпшення спільного нерухомого майна.

В подальшому, а саме 25.03.2014 року, позивач
ОСОБА_1 та його представник в судове
засідання не з'явилися, про день та час
слухання справи повідомлялися
належним чином. Позивач ОСОБА_1 надав
суду заяву з проханням слухання справи
перенести у зв'язку з тим, що він
відмовляється від послуг адвоката
ОСОБА_7 та розриває з нею договір.

Суд, враховуючи те, що справа
розглядалася у присутності позивача та
його представника, які в судовому
засіданні надавали пояснення стосовно
заявлених позовних вимог, надавали
докази на підтвердження своїх вимог, а
також враховуючи тривалий час розгляду
справи, вважає можливим ухвалити
рішення у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 в судовому засіданні уточнений
позов ОСОБА_1 не визнав, надав письмові
заперечення відповідача, які підтримав
у повному обсязі. В письмових
заперечень відповідач ОСОБА_2 зазначає,
що ремонтні роботи в будинку по
АДРЕСА_1 були виконані за її особисті
кошти та кошти відповідача ОСОБА_3 і її
доньки. В період 2004-2006 років, коли були
здійснені поліпшення будинку, позивач
ОСОБА_1 будь-яких доходів не отримував,
що підтверджується письмовими
доказами, які маються в матеріалах
справи. Таким чином, поліпшення
житлового будинку здійснювалося не за
рахунок позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що у
позивача відсутні проектно-кошторисна
документація на проведення
реконструкції житлового будинку, в
тому числі на проведення інженерних
комунікацій; перелік будівельних та
ремонтно-будівельних робіт, виконаних
ОСОБА_1, зведених їм особисто будівель
та споруд за згодою всіх співвласників
у спірному домоволодінні; акт
технічного обстеження домоволодіння,
складеного спеціалізованою
організацією до проведення ОСОБА_1
будівельних робіт. Вищезазначені
документи необхідно було надати
експертові для проведення та складання
висновку судової будівельно-технічної
експертизи.

Також відповідач ОСОБА_2 зазначає, що
поліпшення житлового будинку по
АДРЕСА_1 здійснювалися без надання
згоди всіх співвласників. Така згода
надається співвласниками під час
складання технічної
проектно-кошторисної та виконавчої
документації шляхом письмового
погодження ними будівельних робіт, що
впливають на їх частки у спільній
частковій власності, до початку робіт.
Таких погоджень співвласниками не
надавалось, доказом чого є відсутність
відповідного технічного завдання,
відсутність проекту з відповідними
письмовими погодженнями.

Крім того, відповідач зазначає, що
реконструкція та будівництво
здійснювалося без належно
затвердженого проекту і спірні
приміщення не були прийняті до
експлуатації в установленому законом
порядку, тобто є самочинними.

Таким чином, відповідач вважає,що у
співвласника право на відповідне
збільшення своєї частки у справі
спільної часткової власності виникає
на підставі ч.3 ст. 357 ЦК України лише за
одночасної наявності чотирьох умов:
якщо поліпшення спільного майна не
можна відокремити; якщо вони зроблені
ним своїм коштом; якщо вони зроблені за
згодою всіх співвласників; якщо вони
зроблені з додержанням встановленого
порядку використання спільного майна.
Але умови, передбачені п.п.2,3 і 4
позивачем не додержано та не доведено у
суді. Внаслідок чого у позивача
відсутнє право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності. За
вищевикладеними обставинами
відповідач ОСОБА_2 просить у задоволені
позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні проти
задоволення уточненої позовної заяви
ОСОБА_1 заперечував з підстав, які
викладені в письмових запереченнях
відповідача ОСОБА_3, що аналогічні за
смислом запереченням відповідача
ОСОБА_2, які викладені у рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлялася, надала заяву з
проханням справу розглянути у її
відсутність, просила у задоволені
уточненого позову ОСОБА_1 відмовити.
Свої заперечення відповідач
обґрунтовує тим, що вона на підставі
договору дарування від 04.09.1998 року є
власницею 564/1200 частин житлового
будинку з надвірними будівлями, що
розташовані за адресою АДРЕСА_1. З 04.09.1998
року по теперішній час вона мешкає за
вказаною адресою. За даний період часу
позивач ОСОБА_1 не звертався до неї з
пропозицією надання згоди на
поліпшення спільного майна за власний
кошт. Позивач дійсно зробив добудову до
будинку, але на думку відповідача, він
не має права вимагати зміни розміру
часток співвласників.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлялася, надала заяву з
проханням справу розглянути у її
відсутність, надала письмові
заперечення, в яких зазначила, що вона є
співвласницею домоволодіння АДРЕСА_1, а
саме на її ім'я зареєстровано право
власності на 174/1200 частини
вищезазначеного домоволодіння. Іншими
співвласниками є: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 Рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної ради
народних депутатів №53-16 від 02.06.1998 року,
позивачу ОСОБА_1 та їй було дозволено
зробити прибудови до житлового
будинку, а ОСОБА_5 ще й переобладнати
кухню літ. 1-3 під житлове приміщення.
Після виконання будівельних робіт,
відповідач ОСОБА_5, на відміну від
позивача ОСОБА_1, знову звернулась до
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради , якої 02.12.2003 року було
прийнято рішення про прийняття до
експлуатації жилого приміщення літ. 1-3,
прибудови, сараю. Всі вищевикладені
приміщення були внесені в технічний
паспорт, який був виготовлений в КП
«ХМБТІ» в 2004 році.

Відповідач ОСОБА_5 вважає, що оскільки
позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів
стосовно того, що його прибудови були
прийняті до експлуатації, то вони є не
узаконеними, а оскільки позивач в
уточненому позові не просить визнати
за ним право власності на новостворене
майно, дані прибудови не можуть
прийматися до уваги при перерозподілі
часток.

Крім того, відповідач зазначає, що
позивач не проводив капітального
ремонту та поліпшення, які могли б
вплинути на стан будинку в цілому. Всі
ремонтні роботи він виконував в
приміщеннях, що знаходяться в
користуванні позивача та його родичів.
При дослідженні експертом будинку,
було проведено дослідження тільки тієї
частини будинку, якою користується
позивач. Не були досліджені інші
частини будинку, якими користуються
співвласники, тоді як кожен зі
співвласників проводив ремонтні
роботи своєї частини. Так, відповідачем
ОСОБА_5 в період з 2004 року проводився
капітальний ремонт приміщень, які
знаходяться в її користуванні, а тому
вона вважає, що її частка також
збільшилася. На підставі викладеного,
відповідач ОСОБА_5 просила уточнений
позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши письмові
заперечення відповідачів та матеріали
справи, допитавши свідків, вважає, що у
задоволені позову ОСОБА_1 необхідно
відмовити, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
у АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрований за:

- ОСОБА_1 - 77/1200 частин на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 27.05.1987 року № 3-1197, дублікат
виданий 24.01.1996 року 5-тою ХДНК р№4-436;

- ОСОБА_2 - 308/1200 частин на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 10.05.2012 року по справі №
2-1741/2011р.;

- ОСОБА_3 - 77/1200 частин на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 27.05.1987 року №3-1197, дублікат
виданий 24.01.1996 року 5-тою ХДНК р.№4-436;

- ОСОБА_4 - 564/1200 частин на підставі
договору дарування, посвідченого 04.09.1998
року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6,
р.№3777;

- ОСОБА_5 - 174/1200 частин на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 25.01.1995 року 5-тою ХДНК, р.№2-392.
( т.1 а.с. 21)

Згідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1, і проти цього не
заперечували представники
відповідачів, будинок належить на
праві спільної часткової власності, де
частка кожного співвласника в натурі
не виділена. Користування будинком між
його співвласниками визначено таким
чином: однією частиною користуються
позивач ОСОБА_1, його мати ОСОБА_2,
сестра ОСОБА_3; другою частиною
користується ОСОБА_5, іншою частиною
користується ОСОБА_4

Також позивач зазначив, що у березні 1996
року між ним та його матір*ю ОСОБА_2 був
укладений договір довічного утримання,
відповідно до якого право власності на
308/1200 частин житлового будинку, що
належали його матері на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова, перейшли до нього.

Як вбачається з рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 10.05.2012
року, договір довічного утримання,
укладений 28 березня 1996 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, розірвано.

Рішення набрало законної сили. ( а.с. 22-24)

Під час дії договору довічного
утримання, позивач ОСОБА_1 звернувся до
виконкому Жовтневої районної ради
народних депутатів Харківської
області з заявою дозволити йому
прибудувати житлові приміщення.

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної ради народних
депутатів Харківської області від
02.06.1998 року № 53-16, ОСОБА_5 дозволено
прибудувати житлове приміщення,
розміром 4,76 х 5,05 м, переобладнати кухню
1-3 під житлове приміщення по АДРЕСА_1;
дозволено ОСОБА_1 прибудувати житлове
приміщення, розміром 5,70 х 5,05м по
АДРЕСА_1. Будівництво виконати згідно
санітарних та будівельних норм,
пропозиції, розробленої МУА;
зобов'язати гр. ОСОБА_5, ОСОБА_1 внести
зміни в технічну документацію в
міськБТІ після закінчення будівельних
робіт. ( т.1 а.с. 6)

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що
після отримання вищезазначеного
рішення виконкому він протягом 1998-2008
років за власні кошти, особистими
силами побудував прибудову житлового
приміщення, а саме житлову кімнату літ.
2-6 площею 13,8 кв.м, нежитлову кімнату літ.
2-7 площею 9,2 кв.м, побудував сарай літ.
«Н», виконав внутрішні ремонтні роботи
в частині домоволодіння, якою
користується, а саме було: облицьовано
поверхні стін та стелі гіпсокартоном,
влаштовані дверні блоки, встановлені
вікна ПВХ, здійснено об штукатурення
віконних відкосів, здійснено
циклювання та шліфування підлоги. Крім
того, в приміщенні кухні зведено нову
стіну, стеля облицьована пластиковими
панелями, на стінах покладена
керамічна плітка та виконані інші
роботи.

Позивач вважає, що оскільки він
здійснив прибудову до будинку і
здійснив поліпшення майна, яке
перебуває в спільній частковій
власності, які неможна відокремити, то
бажає збільшити свою частку в
спільному частковому майні, у зв'язку з
чим перерозподілити ідеальні частки
всіх співвласників.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№4111/8883 від 27.09.2013 року, здійснені ОСОБА_1
перебудови та витрати в будинку по
АДРЕСА_1 в приміщеннях, що в технічному
паспорті значаться літ. 2-6 площею 13,8
кв.м, літ. 2-7 площею 9,2 кв.м та літ. 2-3
площею 14,7 кв.м, 2-2 площею 22,8 кв.м, 2-1
площею 18,6 кв.м, ганок літ. ІУ,
ідентифікуються як невід'ємні
поліпшення спільного нерухомого майна.

Загальна вартість поліпшень спільного
нерухомого майна, що виконані ОСОБА_1,
визначена в вірогідній формі в цінах за
станом на 2008 рік, складає 84812 грн.

Частка ОСОБА_1 з урахуванням зроблених
поліпшень та прибудов у спільному
майні - житловому будинку по АДРЕСА_1,
які не можна відокремити та зроблені
ним за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна
зміниться наступним чином: 444/1000
замість 77/1200 (64/1000).

Ідеальні частки співвласників будинку
по АДРЕСА_1 після здійснення ОСОБА_1
поліпшення спільного майна та
прибудови, які не можна відокремити,
зроблені ним за згодою всіх
співвласників, з додержанням
встановленого порядку використання
спільного майна, приймаючи до уваги, що
ОСОБА_1 належала 77/1200 частина, ОСОБА_2
належала 308/1200 частина, ОСОБА_3 належала
77/1200 частина, ОСОБА_4 належала 564/1200
частина, ОСОБА_5 належала 174/1200 частина
зміняться наступним чином: ОСОБА_1 -
444/1000 замість 77/1200 (64/1000); ОСОБА_2 - 153/1000
замість 308/1200 (257/1000); ОСОБА_3 - 38/1000
замість 77/1200 (64/1000); ОСОБА_4 - 279/1000 замість
564/1200 (470/1000); ОСОБА_5 - 86/1000 замість 174/1200
(145/1000). (т.1 а.с. 181-199)

Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦК України,
співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності, якщо
поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№4111/8883 від 27.09.2013 року, здійснені ОСОБА_1
перебудови та витрати в будинку по
АДРЕСА_1 в приміщеннях, що в технічному
паспорті значаться літ. 2-6 площею 13,8
кв.м, літ. 2-7 площею 9,2 кв.м та літ. 2-3
площею 14,7 кв.м, 2-2 площею 22,8 кв.м, 2-1
площею 18,6 кв.м, ганок літ. ІУ,
ідентифікуються як невід'ємні
поліпшення спільного нерухомого майна.
( т.1 а.с. 198)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснив, що всі вищезазначені
прибудови, перебудови, ремонтні роботи
в будинку по АДРЕСА_1 зроблені за його
особисті кошти.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статті 58-59 ЦПК України зазначають, що
докази повинні бути належними та
допустимими.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження
вищезазначених обставин надав суду в
якості доказів копії заказів на
виготовлення вікон складених на ім'я
ОСОБА_10, копії чеків з магазину на
придбання будівельних матеріалів,
копії розхідних накладних за період з
2008 по 2010 роки. (т.1 а.с.25-26, 69-94)

Даючи оцінку вищезазначеним доказам,
суд приходить до висновку про те, що
дані докази не є належними, оскільки в
них, крім копій заказів на виготовлення
вікон, не міститься інформація про
особу, яка проводила оплату.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14
підтвердили тільки факт виконання
ремонтних та будівельних робіт в
будинку по АДРЕСА_1, однак пояснити за
чиї кошти дані роботи проводилися,
свідки однозначно не змогли.

Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦК України,
співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності за умови,
якщо поліпшення спільного майна
зроблено ним у тому числі і за згодою
всіх співвласників.

В судовому засіданні представники
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в також
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в своїх
письмових запереченнях проти
уточненого позову, однозначно
зазначили про те, що будь-якої згоди на
виконання будівельних, ремонтних
робіт, які призвели до поліпшення
спільного майна, вони позивачу ОСОБА_1
не надавали.

Згідно п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991
року із змінами, при розгляді спорів
між учасниками спільної часткової
власності на жилий будинок про зміну
часток суди повинні враховувати, що
такі вимоги можуть бути задоволені,
якщо учасник спільної власності
збільшить в ньому за свій рахунок
корисну площу будинку (жилих і
підсобних його приміщень) шляхом
прибудови, надбудови або перебудови,
проведеної з дозволу виконкому
місцевої Ради і за згодою решти
учасників спільної власності.

Суд, даючи оцінку вищезазначеним
обставинам та доказам у їх сукупності,
приходить до висновку, що позивачем не
надано доказів стосовно того, що
поліпшення спільного майна зроблені
ним своїм коштом, за згодою всіх
співвласників та з додержанням
встановленого порядку використання
спільного майна, а тому вважає
необхідним у задоволені позову
відмовити.

Крім того, у відповідності до вимог ст.
154 ЦПК України суд вважає необхідним
при ухвалені рішення вирішити питання
про скасування заходів забезпечення
позову

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 7, 10, 58-60, 154, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 356, 357 ЦПК України, п.12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» №7 від 04.10.1991 року із змінами,
внесеними згідно з постановами Пленуму
Верховного Суду України №13 від 25.12.92;
№15 від25.05.98р., суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про збільшення
частки у праві спільної часткової
власності та перерозподіл ідеальних
часток - відмовити.

Скасувати накладений судом арешт на
прибудови до житлового будинку по
АДРЕСА_1, що в технічному паспорті
значиться під літ. «А-1»: житлову
кімнату літ. 2-6 площею 13,8 кв.м; нежитлову
кімнату літ. 2-7 площею 9,2 кв.м, сарай
цегляний літ. «Н».

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Труханович