Справа № 434/4522/13-ц
Провадження №2/434/684/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2014 року Артемівський
районний суд міста Луганська у складі:

головуючого: судді Селезньової Т.В.

при
секретарі: Піддубняк О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа - Артемівський відділ
державної виконавчої служби
Луганського МУЮ,

про стягнення заборгованості з
аліментів, пені за прострочення сплати
аліментів,-

встановив :

У червні 2013 року позивач звернулась до
суду з даним позовом. В уточненій
позовній заяві позивачка просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
по сплаті аліментів, яка утворилась за
період з березня 2012 року по травень 2013
року включно в сумі 1788,41 грн., а також
стягнути пеню, яка утворилась
внаслідок прострочення відповідачем
сплати аліментів, у розмірі 23158,77 грн.,
мотивуючи тим, що відповідач
ухиляється від сплати аліментів
присуджених за рішенням Артемівського
районного суду м.Луганська на
утримання їх спільної доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач і його представник суду
пояснили, що станом на день звернення
до суду заборгованість по аліментам
складала 10223,25грн.; у подальшому
відповідач частково погасив
заборгованість (вже після звернення з
позовом до суду) - у серпні 2013р. 7016грн., у
вересні 2013р. 300грн., у жовтні 2013р. 419,23грн.
, у листопаді 2013р.- 351,78грн. , у грудні 2013р.
- 347,83грн., всього 8434,84грн., що стало
підставою для зменшення суми позовних
вимог щодо заборгованості. Пеня
нарахована на всі суми нарахованих
помісячно і невиплачених аліментів за
весь період прострочення.

Відповідач і його представник позов
визнали частково, не заперечують проти
стягнення з відповідача
заборгованості, що утворилась за
вказаний період, в сумі 1788,41грн. - з
урахуванням тих сум, які відповідач вже
сплатив в рахунок погашення
заборгованості. Заперечують проти
стягнення з відповідача пені,
мотивуючи тим, що відповідач не знав
про наявність у нього заборгованості,
крім того хворів і заборгованість
допустив з поважних причин, що в даному
випадку відсутня вина відповідача у
простроченні виплати аліментів, що
винен державний виконавець. Крім того,
представник відповідача пояснив, що
пеня розрахована позивачкою
неправильно, явно завищена, і що
розрахунки розміру аліментів,
проведені державними виконавцями , не
правильні; просив застосувати позовну
давність.

Третя особа пояснень не надала,
заперечень проти позову не
представила.

Суд, вислухавши пояснення сторін і їх
представників, дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності,
приходить до наступного:

Судом встановлено, що сторони є
батьками неповнолітньої - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Артемівського районного суду
м.Луганська від 17 травня 2012 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
аліменти у розмірі ? частини заробітку
(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 21 березня 2012 року і до
досягнення дитиною повноліття. 17
травня 2012 року Артемівським районним
судом м.Луганська видано виконавчий
лист про стягнення аліментів.

22 травня 2012 року постановою державного
виконавця Артемівського відділу
державної виконавчої служби
Луганського управління юстиції
Севирінової Г.Ю. відкрито виконавче
провадження з виконання зазначеного
виконавчого листа.

09 жовтня 2012 року за вихідним № 10255
головним державним виконавцем
Артемівського ВДВС Луганського МУЮ
Севиріновою Г.Ю. направлено
попередження на адресу ОСОБА_2 про
сплату боргу, що утворився у зв'язку з
невиплатою призначених судом
аліментів на користь позивачки. За
змістом зобов'язань від 30.09.2012р. і
25.04.2013р. ОСОБА_2 був ознайомлений з
рішенням суду про стягнення з нього
аліментів і з розміром заборгованості
по аліментам, зобов'язався сплачувати
аліменти, про що у вказаних
зобов'язаннях є особистий підпис
ОСОБА_2, чого він не заперечує.

Згідно даних з довідки Артемівського
ВДВС Луганського МУЮ від 05.06.2013 р. № 5923
ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н., станом
на 01.05.2013 р. у розмірі 10 015, 00 грн.

Згідно даних з довідки Артемівського
ВДВС Луганського МУЮ від 23.07.2013 р.
ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н. станом
на 01.06.2013 р. у розмірі 10 744, 00 грн.

Згідно довідки Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ від 26.07.2013 р. № 9046/07-48/18
ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н., станом
на 01.06.2013 р.- у зв,язку з перерахунком - у
розмірі 10 694, 00 грн.

Згідно довідки Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ від 09.09.2013 року №
10165/07-48/18 ОСОБА_2 має заборгованість по
сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н., станом
на 01.07.2013 р. у розмірі 11 542, 00 грн.

Згідно довідки Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ від 14.10.2013 р. № 11048/07 -48/18
ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н., станом
на 01.07.2013 р., у зв'язку з перерахунком, у
розмірі 10223,25грн.

В листі № 13113 від 27.11.2012 р. в.о.
начальника Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ Мирошниченко М.І.
повідомляє, що в провадженні
Артемівського ВДВС Луганського МУЮ
перебуває виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 1203/2435/2012
від 17.05.2012 р., виданого Артемівським
районним судом м.Луганська про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н.,
аліментів у розмірі ? частини
заробітку, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 21.03.2012р.
і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_2 не ухиляється від сплати
аліментів, і щомісячно сплачує
аліменти у розмірі 50,00 грн. та надає
квитанції державному виконавцю. Станом
на 01.10.2012 р. мав заборгованість по
сплаті аліментів у розмірі 4751 грн.

Згідно довідок ПП «Юнікс» від 12.07.2013 р.
і від 19.08.2013 р. ОСОБА_2 з 09.07.2013р. працює в
ПП «Юнікс» на посаді експедитора, має
посадовий оклад згідно штатного
розкладу - 1735,00 грн.

З довідки Луганського міського центру
зайнятості № 1/02-5686 від 11.12.2012 року
встановлено, що ОСОБА_2 на обліку в
Луганському міському центрі
зайнятості не перебуває, допомоги у
зв'язку з безробіттям не отримує.

З даних довідки Головного управління
статистики у Луганській області від
20.08.2013 р. № 08 -24/6000 від 20.08.2013 р.
вбачається, що середньомісячна
заробітна плата одного штатного
працівника по Луганській області
складає: у січні 2012 року - 2842 грн., у
лютому 2012 р.- 2826 грн., у березні 2012 р. - 2971
грн., у квітні 2012 р. - 2970 грн., у травні 2012
р. - 3073 грн., у червні 2012 р. - 3123 грн., у
липні 2012 р. - 3230 грн., у серпні 2012 р. - 3190
грн., у вересні 2012 р. - 3163 грн., у жовтні 2012
р. - 3254 грн., у листопаді 2012 р. - 3184 грн., у
грудні 2012 р. - 3335 грн., у січні 2013 р. - 3121
грн., у лютому 2013 р. - 3096 грн., у березні 2013
р. - 3291 грн., у квітні 2013 р. - 3288 грн. у
травні 2013 р. - 3316 грн., у червні 2013 р. - 3391
грн. Середньомісячна заробітна плата
одного штатного працівника по
м.Луганську складає: за І квартал 2012 р. -
2611 грн., за І півріччя 2012 р. - 2720 грн., за 9
місяців 2012 р. - 2789 грн., за 12 місяців 2012 р.
- 2850 грн., за І квартал 2013 р. - 2881 грн., за І
півріччя 2013 р. - 3015 грн.

Стосовно обґрунтованості позовних
вимог:

Частиною 3 статті 194 СК України
передбачено, що заборгованість з
аліментів, які стягуються відповідно
до статті 187 цього Кодексу,
погашається за заявою платника шляхом
відрахувань з його заробітної плати,
пенсії, стипендії за місцем їх
одержання або стягується за рішенням
суду. Ст..187 СК передбачає стягнення
аліментів за заявою платника
аліментів; в даному ж випадку мова
йдеться про стягнення аліментів за
рішенням суду, до того ж дане рішення
суду було пред,явлення до виконання до
ВДВС у встановленому законом порядку.
Тому положення ч.3 ст.187 СКУ, яка
передбачає стягнення заборгованості з
аліментів за рішенням суду- в даному
випадку не застосовуються, оскільки
регулюють інші правовідносини. Згідно
ст.. 197 СКУ у певних випадках за заявою
платника аліментів суд може
відстрочити або розстрочити сплату
заборгованості за аліментами,
звільнити повністю або частково від
сплати заборгованості. Інших положень
щодо цього сімейне законодавство не
передбачає.

На даний час є чинне рішення суду, яким
стягнуто аліменти - що є періодичним
платежем, визначеним на певний строк.
За даним рішенням видано виконавчий
документ, який знаходиться на
виконанні, тобто рішення виконується і
підлягає виконанню, в тому числі дане
рішення і даний виконавчий документ
підлягає виконанню і в частині
стягнення аліментів за вказаний
позивачем період, за який виникла
заборгованість. Закон не передбачає
стягнення заборгованості , виниклої за
виконавчим листом про стягнення
аліментів, - за новим рішенням суду, що
було б фактично додатковим стягненням.
Заборгованість, що виникла у боржника
по сплаті призначених судом аліментів,
підлягає стягненню в порядку,
визначеному законом України «Про
виконавче провадження», і для такого
стягнення не передбачено звернення до
суду з позовом, що потягне у разі його
задоволення видачу ще одного
виконавчого документу. Позивач,
заявляючи вказані позовні вимоги ,
посилався на ст..195,196 СКУ і ст. 509,526 ЦКУ,
які не передбачають стягнення у
судовому порядку, шляхом винесення
рішення, заборгованості з аліментів,
призначених судовим рішенням. Тому, не
оспорюючи сам факт наявності
заборгованості у платника аліментів ,
суд не вбачає законних підстав для
стягнення такої заборгованості за
рішенням суду, і для задоволення позову
в даній частині. Право стягувача
аліментів на отримання аліментів, і в
тому числі вказаної заборгованості, не
порушено. В цій частині у позові слід
відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення пені
за прострочення сплати аліментів, то
суд робить такі висновки:

Відповідно до статті 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Стаття 197 СКУ передбачає підстави для
звільнення платника аліментів від
сплати заборгованості з аліментів, а
також підстави для розстрочення або
відстрочення сплати такої
заборгованості, зокрема ч.3 даної
статті передбачає, що такою підставою є
непред'явлення стягувачем без поважних
причин виконавчого документу до
виконання.

В даному випадку, виходячи з наданих
доказів, суд дійшов висновку, що дійсно
платник аліментів допустив суттєве
прострочення в платежах аліментів.
Виходячи з того, що стягувач своєчасно
пред,явив виконавчий документ до
виконання, то підстави , передбачені ч.3
ст.197 СК в даному випадку відсутні, так
само відсутні і підстави , передбачені
ч.1 та 2 ст.197 СКУ щодо розстрочення,
відстрочення сплати аліментів,
зменшення розміру заборгованості. Суд
вважає, що відповідач не довів
наявності у нього підстав , які б
звільняли його від обов'язку по сплаті
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Даний платіж є поточним,
періодичним, щомісячним; розмір
аліментів був визначений судом, тому
посилання відповідача на те, що він не
знав про розмір аліментів і виплачував
щомісячно по 50грн., не заслуговують на
увагу. Сплачуваний відповідачем розмір
аліментів, визначений ним самим
всупереч судовому рішенню і закону, був
частковою виплатою призначених судом
аліментів, а дана обставина не звільняє
від сплати аліментів у повному обсязі і
від обов'язку по виплаті неустойки у
разі прострочення даного грошового
зобов'язання перед стягувачем.

Неустойка, передбачена ст..196 СКУ, є
видом забезпечення виконання
грошового зобов,язання, передбаченим
законом, тому в даному випадку не
вимагається укладення між сторонами
договору щодо даного виду
забезпечення. Виходячи з загальних
положень цивільного законодавства , що
регулюють даний вид зобов'язань
(неустойку), на стягувача закон не
покладає обов'язку по доказуванню
наявності у платника вини в
простроченні платежу; в даному випадку
закон саме на платника (боржника у
грошовому зобов'язанні) покладає
обов'язок по доказуванню відсутності
його вини у простроченні грошового
зобов'язання.

Заперечуючи проти позовних вимог про
стягнення пені, відповідач подав
докази:

Згідно виписки з історії хвороби - з
14.09.2011 р. по 27.09.2011 р. ОСОБА_2 перебував на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні ЛМБЛ № 3 з
діагнозом остеохондроз попереково -
крестцевий відділ хребта, синдром
люмбалгії праворуч, виражений больовий
синдром НФДІІ. Дана довідка не
доводить наявності у відповідача
поважних причин несплати аліментів у
період з червня 2012р. , враховуючи період
лікування.

З виписки з історії хвороби без номеру
і дати, виданої ЛОКЛ, видно, що виписка
видана хворому ОСОБА_2, який працював
ковалем штампувальником, і який
знаходився на лікуванні у
токсикологічному відділенні. Разом з
тим, дата лікування не вказана, а
виходячи з вказаного місця роботи, слід
вважати, що дана виписка не стосується
періоду, який розглядається в даній
справі.

З довідки лікаря офтальмолога видно, що
пацієнт звернувся з приводу погіршення
зору 17.04.2013р., призначено лікування;
даних про стаціонарне лікування нема;
крім того, з наданої суду ксерокопії
вказаного документу не видно прізвище
та ім.,я пацієнта. Суд вважає, що дана
довідка також не доводить наявності у
відповідача поважної причини для
несплати аліментів і погашення
заборгованості у квітні 2013р.

Суд вважає, що поданими доказами
відповідач не довів відсутність його
вини, і не довів наявності у нього
поважних причин, які потягли
виникнення заборгованості і які б були
об'єктивною перешкодою йому у виплаті
аліментів.

Разом з тим, визначаючи період, у якому
виникло прострочення саме з вини
платника аліментів, суд дійшов таких
висновків:

Виконавче провадження за виконавчим
листом про стягнення аліментів
відкрито 22.05.2012р., тоді ж рішення
набрало чинності. У рішенні суду
аліменти стягнуті з березня 2012р.- з дати
подання позову до суду. Заборгованість,
що виникла у зв'язку з цим , не є
простроченням у виплаті аліментів,
допущеним з вини платника аліментів,
тому підстав для нарахування пені у
вказаному періоді суд не вбачає.

Встановлено, що 30.09.2012р. ОСОБА_2 був
ознайомлений з рішенням суду про
стягнення з нього аліментів і з
розміром заборгованості по аліментам,
що утворилась на той час, зобов'язався
сплачувати аліменти у встановлені
законом строки, тобто щомісячно. Закон
передбачає обчислення розміру
аліментів і їх виплату із отриманих
доходів по факту їх отримання;
враховуючи загальні положення виплати
зарплати за минулий місяць у
наступному, і враховуючи відсутність
конкретних даних про отримання
платником доходів щомісячно, а також з
метою спрощення порядку визначення
строку прострочення і алгоритму
нарахування пені, суд виходить з того,
що аліменти за минулий місяць платник
повинен був сплачувати у наступному
місяці, і прострочення платежу
аліментів виникало у нього після
закінчення наступного календарного
місяця.

Таким чином, виниклу на 30.09.2012р.
заборгованість з аліментів за
березень- серпень 2012р. відповідач
повинен був сплатити протягом жовтня
2012р., аліменти за вересень 2012р. також
повинен був сплатити протягом жовтня,
тобто по 30.10.2012р., і прострочення за
аліментами за вказаний період у
відповідача виникло (у разі несплати ) з
1.11.2012р. Відповідно, аліменти за
жовтень 2012р. відповідач повинен був
сплатити не пізніше 30 числа наступного
за нарахуванням місяця, тобто не
пізніше 30.11.2012р., і прострочення у разі
несплати аліментів за жовтень 2012р.
виникло з 1.12.2012р. У подальшому
відповідач повинен був сплачувати
аліменти щомісячно у визначеному
розмірі 14 частки доходів, отриманих у
минулому місяці , за який аліменти
нараховані, і прострочення виникало з 1
числа місяця, наступного за місяцем
виплати аліментів.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду з позовом і період, за який
позивачка просить стягнути пеню, а
також розглядаючи справу в межах
заявлених позовних вимог- згідно
ст..10,11 ЦПКУ, суд обчислює пеню станом на
11.06.2013р., як того просить позивачка.

Вимоги закону щодо строків позовної
давності не порушені.

Для визначення розміру пені має
значення розмір заборгованості і як
передумова- розмір аліментів,
нарахованих щомісячно.

Щодо розміру нарахованих до сплати
аліментів, то суд дійшов таких
висновків:

Відповідно до ст. 195 СК України,
заборгованість за аліментами ,
присудженими у частці від (заробітку)
доходу, визначається виходячи
фактичного заробітку (доходу) , який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилось їх
стягнення; якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру, заборгованість
визначається із заробітку (доходу),
який він одержує.

Відомостей про те, що до 9.07.2013р.
відповідач мав постійне місце роботи і
заробітну плату за місцем роботи, -суду
не представлено. Тому станом на час
відкриття виконавчого провадження і на
час обчислення виниклої
заборгованості на той час- державний
виконавець повинен був здійснити
обчислення з заробітку платника
аліментів на той період, а при
відсутності даних про місце роботи і
зарплату, в порядку, передбаченому ч.3
ст.195 СКУ, тобто з середньої зарплати
працівника відповідної кваліфікації
або некваліфікованого працівника для
даної місцевості. Згідно ч.4 ст.195 СКУ
такий розрахунок проводиться
державним виконавцем, а у разі спору -
судом. Разом з тим, позовних вимог щодо
розрахунку заборгованості жодною з
сторін не заявлено, тому до уваги
приймаються розрахунки аліментів,
зроблені державним виконавцем.

Як видно з наданих розрахунків розміру
аліментів, що здійснювались поточно,
щомісячно протягом знаходження
виконавчого листа на виконанні у ВДВС-
аліменти нараховувались у період, коли
відповідач не мав постійного місця
роботи. Тому правильним було
нарахування аліментів у період до
липня 2013р. з середньомісячної
заробітної плати одного штатного
працівника по м.Луганську. (згідно
наведених вище статистичних даних).
Оскільки розмір аліментів визначався в
період, коли платник не працював,
принаймні не повідомляв про наявність
у нього місця роботи і заробітної
плати(доходу), то підстав для
перерахунку аліментів за вказаний
період у зв'язку з прийняттям у
майбутньому відповідача на постійну
роботу з меншим заробітком, суд не
вбачає.

Тому саме наведені державним
виконавцем розрахунки щомісячних
аліментів суд приймає до уваги при
визначенні розміру нарахованих
аліментів, і відповідно для обчислення
наявної заборгованості, яка виникла
станом на день звернення позивачки з
даним позовом до суду.

До уваги суд приймає розрахунок
аліментів з показників про середню
зарплату у місті Луганську.

Згідно довідки ПП «Юнікс» від 24.10.2013 р.
№ 83/1, за вересень 2013 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було утримано
аліментів 50% заробітної плати - 710,83 грн.,
з них 419, 23 грн. в рахунок погашення
боргу по сплаті аліментів, 291,60 - в
рахунок сплати аліментів за вересень
2013 р.

З даних довідки Кам'янобрідського ВДВС
Луганського МУЮ від 17.10.2013 р. № 5382
встановлено, що згідно уточненого
розрахунку ОСОБА_2 має заборгованість
по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1
на утримання доньки ОСОБА_3, 2007 р.н. (за
період на 01.07.2013р.) у розмірі 2907, 25 грн.

Згідно наданих квитанцій ОСОБА_2
сплатив позивачці шляхом поштового
переказу кошти: 11.06.2012 р. - 50,00 грн., 12.07.2012
р. - 50,00 грн., 13.08.2012 р. - 50,00 грн., 17.09.2012 р. -
50,00 грн., 13.10.2012 р. - 50,00 грн., 13.11.2012 р. - 50,00
грн., 12.12.2012 р. - 50,00 грн., 22.08.2013. - 7094, 16 грн.

З них сплачена заборгованість за
аліменти, нараховані у період, який є
предметом розгляду в даній справі: у
серпні 2013р. 7016грн., у вересні 2013р. 300грн.,
у жовтні 2013р. 419,23грн. , у листопаді 2013р.-
351,78грн. , у грудні 2013р. - 347,83грн., всього
8434,84грн.

Суд не погоджується із запропонованою
позивачем методикою нарахування пені і
вважає, що позов в цій частині підлягає
частковому задоволенню, а пеня
підлягає стягненню , виходячи з
розрахунків, які ґрунтуються на даних
уточнюючої довідки Артемівського ВДВС
Луганського МУЮ № 11048/07-48/18 від 14.10.2013, і
з урахуванням розміру несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
(щомісячних) платежів, з строку, до
якого кожне із цих зобов'язань мало
бути виконане, з періоду прострочення,
виходячи з суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником свого обов'язку
щодо сплати аліментів до дня ухвалення
судом рішення про стягнення пені,
підсумувавши розміри нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів , з
подальшим визначенням загальної суми
пені (згідно правової позиції,
висловленої Верховним Судом України у
постанові від 11.09.2013р. у справі №6-81цс13).

Суд приймає до уваги нараховані до
сплати аліменти згідно наданих
довідок, а також враховує часткову
виплату аліментів, визначаючи, що
простроченою є лише несплачена частина
нарахованих аліментів. При цьому для
визначення факту прострочення , строку
прострочення та розміру простроченої
суми суд виходить з того стану, який
існував на день звернення позивача з
позовом до суду (червень 2013р.), тому
погашення заборгованості відповідачем
у подальшому не є підставою для
виключення даної простроченої суми
аліментів у періоді до червня 2013р.

Оскільки позовних вимог про стягнення
пені за період після червня 2013р.
позивачем не заявлено і не збільшено
суму позову в цій частині під час
розгляду справи у суді, то суд не
вирішує питання про наявність або
відсутність підстав для нарахування
пені на прострочені аліменти у період
після червня 2013р.

Таким чином, підлягає стягненню пеня,
нарахована у такий спосіб:

За червень 2012 року: борг 630,00 грн.,
неустойка (630,00 грн. х 1% = 6,30 грн.); 6,30 грн.
х 223 днів (прострочення рахується з
01.11.2012 р. по 11.06.2013 р.) = 1404, 90 грн.,

липень 2012 року: борг 647, 25 грн., неустойка
(647,25 грн. х 1 % = 6,47 грн.) 6,47 грн. х 223 днів (з
01.11.2012 р. по 11.06.2013 р.) = 1442, 81 грн.,

серпень 2012 року: борг 647, 25 грн.,
неустойка (647,25 грн. х 1 % = 6,47 грн.) 6,47 грн.
х 223 днів (з 01.11.2012 р. по 11.06.2013 р.) = 1442, 81
грн.,

вересень 2012 року: борг 647, 25 грн.,
неустойка (647,25 грн. х 1 % = 6,47 грн.) 6,47 грн.
х 223 днів (з 01.11.2012 р. по 11.06.2013 р.) = 1442, 81
грн.,

жовтень 2012 року: борг 662,50 грн.,
неустойка (662,50 грн. х 1 % = 6,62 грн.) 6,62 грн.
х 193 днів (з 01.12.2012 року по 11.06.2013 року ) =
1277, 66 грн.,

листопад 2012 року: борг 662,50 грн.,
неустойка (662,50 грн. х 1 % = 6,62 грн.) 6,62 грн.
х 162 днів (з 01.01.2013 року по 11.06.2013 року) =
1072, 44 грн.,

грудень 2012 року: борг 662,50 грн.,
неустойка (662,50 грн. х 1 % = 6,62 грн.) 6,62 грн.
х 131 днів (з 01.02.2013 року по 11.06.2013 року) =
867, 22 грн.,

січень 2013 року: борг 670, 25 грн., неустойка
(670,25 грн. х 1 % = 6,70 грн.) 6,70 грн. х 103 днів (з
01.03.2013 року по 11.06.2013 року) = 690, 10 грн.,

лютий 2013 року: борг 670, 25 грн., неустойка
(670,25 грн. х 1 % = 6,70 грн.) 6,70 грн. х 72 днів (з
01.04.2013 року по 11.06.2013 року) = 482,40 грн.,

березень 2013 року: борг 670, 25 грн.,
неустойка (670,25 грн. х 1 % = 6,70 грн.) 6,70 грн.
х 42 днів (з 01.05.2013 року по 11.06.2013 року) =
281,40 грн.,

квітень 2013 року: борг 703,75 грн.,
неустойка (703,75 грн. х 1 % = 7,03 грн.) 7,03 грн.
х 11 днів (з 01.06.2013 року по 11.06.2013 року)=
77,33 грн.,

всього нараховано пені 10481, 88грн.

Щодо аліментів, нарахованих за травень
2013 року (борг 703,75 грн.) і червень 2013 року
(борг 703,75 грн.), то станом на час
звернення позивачки з позовом до суду,
у платника аліментів ще не виникло
прострочення, враховуючи строки
виплати аліментів, передбачені
законом.

Підстав для стягнення пені у більшому,
вказаному позивачем, розмірі, суд не
вбачає.

Суд, виходячи з поданих документів,
конкретних обставин справи , майнового
і сімейного стану відповідача не
вбачає підстав для застосування ч.2
ст.196 СК України щодо зменшення розміру
нарахованої неустойки.

Враховуючи часткове задоволення
позову, враховуючи пропорційно ту
частину, в якій позов задоволено,
частковому стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає сплачений
позивачем судовий збір . Підлягає
відшкодуванню 1% від суми задоволених
позовних вимог, тобто 104,82 грн.

На підставі ст. 10,11,60,84,88, 212-215 ЦПК
України, керуючись ст. 194, 195, 196
Сімейного Кодексу України, ст.258, 267 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Луганська, на користь
ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати
аліментів на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10481,88 грн. , а
також судові витрати 104,82грн., всього
стягнути 10586, 70 грн. (десять тисяч
п'ятсот вісімдесят шість гривень 70
копійок);

в іншій частині у позові відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги через Артемівський
районний суд м. Луганська у
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя Т.В. Селезньова