У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича Б.П.

при секретарі - Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою представника
адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 13 січня 2014 року
по справі за заявою представника
адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк», третя особа
МВ ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
до виконання,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено в заяві
ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає до виконання..

ОСОБА_1 оскаржила цю ухвалу в
апеляційному порядку, порушила
питання про її скасування та ухвалення
нової про задоволення її заяви.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням судом
першої інстанції норм процесуального
права.

Сторони в судове засідання не явились,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки неповідомили, а тому суд
розглянув справу у їх відсутності та
без фіксації судового процесу
відповідно до ст.197, ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача та дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволення заяви про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, суд
першої інстанції виходив з того, що на
даний час боржником ОСОБА_3 та ОСОБА_2
своїх зобов'язань перед стягувачем ТОВ
«Кей-Колект» за кредитним договором
№ від 05.01.2006 року не виконано, а
тому така заява до задоволення не
підлягає.

З таким висновком суду першої
інстанції можна погодитись на підставі
наступного.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що ухвала
Ужгородського міськрайонного суду від
26.12.2013 року про заміну сторони у
виконавчому провадженні оскаржена та
не набрала законної сили, а тому не може
бути покладена в основу оскаржуваної
ухвали; також вказує, що дійсне
відступлення ПАТ «Укрсиббанк» права
вимоги ТзОВ «Кей-Колект» не відбулося,
оскільки в матеріалах справи відсутні
відповідні документи.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 21 січня 2011 року
задоволено позовну заяву ПАТ
«УкрСиббанк» по справі №2п-1964/10,
стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість в розмірі 84313,86 грн. та
сплачені судові витрати, що
складаються з судового збору в розмірі
843,14 грн. та витрат на ІТЗ у сумі 120 грн.
На підставі даного судового рішення
13.06.2011 року був виданий виконавчий лист
№2п-1964/10, за яким міським відділом
державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ відкрито виконавче
провадження №30693076.

12 грудня 2011 року між ТОВ «Кей-Колект» та
ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір
факторингу №1, відповідно до умов якого
ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь
ТОВ «Кей - Колект» право вимоги
заборгованості, в т.ч. за кредитним
договором №0 від 04.01.2006
року.Ухвалою Ужгородського
міськрайонного суду від 26.12.2013 року
було замінено стягувача ПАТ
«УкрСиббанк» у виконавчому
провадженні із примусового виконання
виконавчого листа №2п-1964/10 на його
правонаступника ТОВ «Кей Колект».

Довід апелянта про те, що ухвала
Ужгородського міськрайонного суду від
26.12.2013 року про заміну сторони у
виконавчому провадженні оскаржена та
не набрала законної сили, а тому не може
бути покладена в основу оскаржуваної
ухвали не може бути прийнята до уваги,
оскільки основне зобов'язання має
виконуватись належним чином, а згідно
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 21 січня 2011 року з відповідачів
підлягає солідарному стягненню
заборгованість. Крім того, в даному
випадку відбулася заміна сторони у
виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі вищевказаного,
колегія суддів приходить до висновку,
що з відповідачів підлягає стягненню
солідарно сума заборгованості на
користь позивача.

Враховуючи наведене, колегія
суддів констатує, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308,314 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду від 13 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів з дня проголошення
шляхом подачі скарги безпосередньо до
цього суду.

Головуючий:

Судді :