справа № 462/1661/14-ц
УХВАЛА

19 березня 2014 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відмову ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпідставною; надати позивачеві дозвіл на виїзд малолітніх дітей за кордон без дозволу (згоди) батька дітей ОСОБА_2 та дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представнику, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На ствердження позовних вимог зазначив, що її колишній чоловік відмовляється надати їй у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітніх дітей за кордон.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку покликається позивач. На ствердження позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що з часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги, окрім аліментів не надає. При цьому зазначила, що відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів спрямованих на розширення світогляду дітей, їх інтелектуальний, духовний та моральний розвиток, однак не зазначає жодних доказів на підтвердження таких покликань. Крім цього, як на підставу подання позовної заяви ОСОБА_1 ствердила, що малолітні діти є членами Танцювального ансамблю, який регулярно приймає участь у міжнародних фестивалях, діти навчаються у школі і для прийняття участі у міжнародних інтеграційних змаганнях та олімпіадах їм необхідно мати можливість виїзду за кордон. З огляду на те, що саме на такі факти позивач покликається як на обґрунтування позовних вимог, тому їй слід було зазначити докази на ствердження таких її покликань.

Крім цього, необхідно звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів, але у позовній заяві не зазначено, яким саме чином її права порушені, невизнані чи оспорені. Однак, позивач не вказала, які докази підтверджують факт порушення, невизнання чи оспорення відповідачем її прав, яким чином ОСОБА_2 чинить перешкоди у виїзді малолітніх дітей за кордон.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя залишає позовну заяву без руху, якщо така подана без дотримання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку покликається позивач та не обґрунтовано, яким саме чином її права порушені, невизнані чи оспорені, а тому позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше така є неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.