АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/947/14
інстанції - Бондаренко В.М.
Доповідач - Городнича В.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів -
Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої внаслідок ушкодження
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з вищезазначеним
позовом до відповідача, обґрунтовуючи
свої позовні вимоги тим, що він
знаходився у трудових відносинах із
шахтами ВАТ «Павлоградвугілля»,
правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля». При цьому працював
на різних підземних посадах із повним
робочим днем у шахті та був звільнений
у зв'язку з невідповідністю
виконуваній роботі за станом здоров'я.
За час роботи на підприємствах він
захворів на професійні захворювання.
За висновком Обласної МСЕК № 4 від
19.04.2012 року йому було встановлено 45 %
втрати професійної працездатності
первинно та визнано інвалідом третьої
групи. В зв'язку з зазначеним йому
спричинена моральна шкода, яку оцінює у
розмірі 4500 грн., та яку просить стягнути
з відповідача.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року позовні
вимоги позивача задоволені. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 4500 гривень 00 копійок.
Вирішено питання щодо судових витрат. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач знаходився у трудових
відносинах із шахтами ВАТ
«Павлоградвугілля», правонаступником
якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
При цьому працював на різних підземних
посадах із повним робочим днем у шахті
та був звільнений у зв'язку з
невідповідністю виконуваній роботі за
станом здоров'я.

За час роботи позивач отримав
професійне захворювання -
радикулопатія С6, 76, С8 і L5, S1 з
вираженими (3 ст.) статико-динамічними
порушеннями, стійким больовим і
периферичним нейросудинним синдромами
з вазомоторно-трофічним порушенням на
кистях, нейродистрофією у вигляді
двостороннього плечолопаткового
періартрозу (ПФС 2 ст.), остеоартрозу, в
поєднанні з періартрозами, ліктьових
(ПФ 1-2 ст.) і колінних (ПФ 2 ст.) суглобів.

Згідно висновку Обласної МСЕК № 4 від
19.04.2012 року позивачу встановлено 45 %
втрати професійної працездатності
первинно, позивач визнаний інвалідом
третьої групи.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що внаслідок
втрати професійної працездатності
позивачу завдана моральна шкода,
оскільки позивач втратив
працездатність, став інвалідом,
постійно відчуває фізичну біль, стан
його здоров'я дуже незадовільний, в
нього дуже болять суглоби, він не
витримує навіть легких фізичних
навантажень, йому дуже важко стояти і
навіть сидіти, він став дуже погано
спати внаслідок сильних нападів болю,
не має можливості працювати не тільки
на виробництві, а й виконувати
елементарну домашню роботу, він
доставляє багато труднощів своїй
родині, що порушує його нормальні
життєві зв'язки, багато часу позивач
перебуває на стаціонарному лікуванні.

Спричинена позивачу моральна шкода, як
вважає суд першої інстанції,
відповідно до вимог чинного
законодавства, зокрема ст.1167 ЦК України
і ст. 237-1 КЗпП України та рішення
Конституційного суду України № 20-рп/2008/
від 08.10.2008 року, - повинна бути
відшкодована відповідачем
(роботодавцем).

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції правильно встановив
вище зазначені обставини справи та
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що у відповідності зі ст.1167 ЦК
України і ст. 237-1 КЗпП України та
рішенням Конституційного суду України
№ № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
моральну шкоду, яка завдана йому в
результаті отриманого професійного
захворювання під час роботи на
виробництві - під час роботи у ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

Крім того, судом першої інстанції не
враховано доводи представника
відповідача щодо застосування строків
позовної давності, передбачені
законодавством про працю, оскільки
відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК
України позовна давність не
поширюється на вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Згідно ст. 212 ЦПК України - суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Спричинення
позивачу моральної шкоди, в результаті
отриманого професійного захворювання,
знайшло підтвердження під час розгляду
справи по суті.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, не можуть бути
взяти до уваги, оскільки відповідно до
ст. 2371 КЗпП України обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди судом
першої інстанції обґрунтовано
покладено на підприємство, з вини якого
позивачеві було заподіяно моральну
шкоду, пов'язану з виконанням ним
трудових обов'язків під час чого
відповідачем не були забезпечені умови
праці.

Крім того, неправомірні посилання ПАТ
«ДТЕК «Павлоградвугілля» в
апеляційній скарзі на згоду позивача
працювати у небезпечних та шкідливих
умовах, які підприємство не
приховувало, оскільки така згода не
звільняє роботодавця від
передбаченого ст.153 КЗпП України
обов'язку забезпечувати працівникам
безпечні та нешкідливі умови праці.

Крім цього, не підлягають задоволенню і
доводи скарги щодо відсутності підстав
для стягнення моральної шкоди з
підприємства, як необґрунтовані.

Також, доводи апелянта щодо пропуску
строку позовної давності не є
підставою для скасування рішення суду.

Так, до вимог про відшкодування
моральної шкоди у випадках,
передбачених трудовим законодавством,
застосовується тримісячний строк (ст.
233 КЗпП України). До інших вимог про
відшкодування моральної шкоди, як
вимог, що випливають з порушених
особистих немайнових прав, строки
позовної давності не застосовуються
(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно із п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України -
позовна давність не поширюється на
вимоги про відшкодування моральної
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: