УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Харцизький
міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Кубарєвої М.А.

з участю заявника - ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьку заяву ОСОБА_1
про перегляд в зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 26
червня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
пені у зв'язку с несвоєчасною сплатою
аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищевказаною заявою, яку після
уточнення в ході судового розгляду,
мотивує тим, що 26 червня 2013 року
Харцизьким міським судом Донецької
області було прийнято рішення про
стягнення з нього на користь ОСОБА_2
пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 99168,13 грн.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 20 серпня 2013 року
вищевказане рішення залишено без змін.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції, з чим погодився суд
апеляційної інстанції, встановив суму
заборгованості по аліментам за період
з 01 лютого 2010р. по 01 лютого 2011р. та
розрахував суму пені за несвоєчасну
сплату аліментів за вказаний період,
яка склала 99168,13 грн.

Після розгляду справи та набрання
рішенням законної сили, він звернувся
до ПМП «Аудиторська фірма «Аспект» з
питанням щодо визначення сукупного
чистого доходу, який він отримав від
підприємницької діяльності за період
2010 рік - перший квартал 2011 року.

В ході перевірки звітності, яку він
надавав за вказаний час до ДПІ
м.Харцизьку та інших документів, які
підтверджували витрати на ведення
підприємницької діяльності, було
встановлено, що сукупний чистий дохід,
який він отримав складає: у січні 2010
року -44,69грн., лютому 2010р. -42,73 грн.,
березні 2010р. - 62,96грн., квітні 2010р. -
40,36грн., травні 2010р. - 42,17 грн., червні 2010р.
- 69,70грн., липні 2010р. - 80,74 грн., серпні
2010р. - 46,29 грн., вересні 2010р, - 115,63 грн.,
жовтні 2010р. - 11,17грн., листопаді 2010р. - 12,35
грн., грудні 2010р. - 15,41 грн., усього за 2010
рік - 584,20грн. У січні 2011 року його
сукупний чистий дохід - 40,73 грн. , у
лютому 2011 р. -40,64грн., у березні 2011р. - 62,25
грн.

05 лютого 2014 року Харцизьким міським
судом Донецької області було прийнято
рішення про відмову в задоволенні його
заяви про встановлення юридичного
факту - отримання від ведення
підприємницької діяльності сукупного
чистого доходу за період з 2010 року по 1
квартал 2011 року. При цьому, вказаним
рішенням було встановлено розмір
сукупного чистого доходу за зазначений
період, а відмовлено через те, що це
ніким не оспорюється.

Таким чином вважає, що саме
ухвалою Харцизького міського суду
Донецької області від 05.02.2014р. було
встановлено, що ДПІ в м.Харцизьку
передала до ВДВС Харцизького МУЮ дані
не про його чистий дохід, з якого він
повинен був сплачувати аліменти, а дані
про сукупну підприємницьку діяльність
без врахування витрат на її ведення, що
суттєво вплинуло на розмір аліментів
та розмір пені.

Вважає, що довідка ВДВС Харцизького МУЮ
про його розмір аліментів, яка
складена на підставі довідки ДПІ в
м.Харцизьку та на якій ґрунтується
рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 26 червня 2013 року,
не має достовірної інформації про його
чистий дохід. Відповідно рішення
Харцизького міського суду Донецької
області від 26 червня 2013 року
ґрунтується на даних, що не
відповідають дійсності.

Таким чином, вважає, що наявні усі
підстави для перегляду вищевказаного
рішення в зв'язку з нововиявленими
обставинами які з'ясувалися 05 лютого 2014
року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
підтримав заяву, дав пояснення та навів
доводи аналогічні викладеним в заяві, а
також уточнив вимоги та просив
скасувати рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 26
червня 2013 року по даній цивільній
справі та прийняти нове судове рішення,
яким визначити інший розмір пені за
несплату аліментів на утримання
неповнолітньої дитини за період з 08
лютого 2010 року по 1 лютого 2011 року з
урахуванням того, що розмір
заборгованості по аліментам за
вищевказаний період повинен бути іншим
через те, що 05 лютого 2014 року було
встановлено його чистий дохід, з якого
і повинна розраховуватись вказана
заборгованість по аліментам.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечила проти задоволення заяви та
пояснила, що під час розгляду справи за
її позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені
за несплату аліментів на утримання
дитини, суд повно та всебічно дослідив
усі надані сторонами докази. ОСОБА_1
належних доказів про свій дохід не
надав, ніяких клопотань про
витребування доказів або про
призначення експертиз не заявляв, з
вимогами про визначення іншого розміру
заборгованості по аліментам на
утримання дитини він до суду не
звертався. По даній справі двічі
скасовувались заочні рішення та справа
призначалась на новий судовий розгляд,
але ОСОБА_1 свої заперечення щодо
незгоди з розміром заборгованості по
аліментам та пені ніяким чином не
обґрунтовував, інших доказів в
підтвердження своїх заперечень не
подавав. Вважає, що обставини, якими
обґрунтовує заявник свої вимоги не є
нововиявленими обставинами. Усі
докази, які подали сторони під час
судового розгляду цивільної справи
судом розглядались та досліджувались.
Просить в задоволення заяви відмовити.

Суд, вислухавши пояснення заявника
ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали цивільної справи та надані
докази, прийшов до висновку, що у
задоволенні заяви слід відмовити з
наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням
Харцизького міського суду Донецької
області від 26 червня 2013 року були
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, а саме: суд стягнув з
відповідача на користь позивача пеню
за прострочення сплати аліментів у
сумі 99 168 грн. 13 коп., а також вирішив
питання щодо судового збору.

Згідно мотивувальної частини
вищевказаного судового рішення, суд
виходив з того, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2008
року по 01 серпня 2011 року, від якого
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Харцизького міського суду від
19 лютого 2010 року з ОСОБА_1 на користь
позивачки були стягнуті аліменти на
утримання сина у розмірі 1/4 частини
доходів батька щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до повноліття
дитини.

В ході розгляду вищевказаної справи
судом також було встановлено, що в
період з 08 лютого 2010 року по лютий 2011
року ОСОБА_1 аліменти не сплачував, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, що сторонами не
оспорювалось та підтверджується
вироком Харцизького міського суду від
27 жовтня 2011 року, яким ОСОБА_1 був
засуджений за ч.1 ст.164 КК України за
злісне ухилення від сплати аліментів
до покарання у вигляді штрафу у розмірі
1 700 грн.

Крім того, під час судового розгляду
судом було встановлено, що ОСОБА_1 є
суб'єктом підприємницької діяльності,
звіти щодо свого доходу подає до
державної податкової інспекції м.
Харцизька. З цих звітів та довідки ВДВС
Харцизького МУЮ від 05.07.2012р., судом було
встановлено, що у 2010 році його
середньомісячний дохід становив 2 483
грн. 50 коп., розмір аліментів - 620 грн. 87
коп. щомісячно; у 2011 році -
середньомісячний дохід 40 834 грн. 26 коп.,
розмір аліментів - 10 208 грн. 56 коп.
щомісячно; за перший квартал 2012 року -
середньомісячний дохід 145 000 грн.,
розмір аліментів - 36 250 грн. щомісячно.

Судом також було встановлено, що між
сторонами є спір щодо розміру
заборгованості по аліментам, який
повинен вирішуватись відповідно до
вимог ст.195 СК України, однак жодна зі
сторін не заявляла вимог щодо
вирішення цього спору та визначення
розміру заборгованості.

В результаті розгляду справи, суд
врахував обставини справи та надані
докази, нарахував пеню за прострочення
сплати аліментів за доведений період
ухилення від сплати - з 08 лютого 2010 року
по 01 лютого 2011 року у сумі 99 168 грн. 13 коп.
згідно наданих доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 20 серпня 2013 року
вищевказане рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 26
червня 2013 року залишено без змін.

Після набрання рішенням суду законної
сили, 16 грудня 2013 року ПМП «Аудиторська
фірма «Аспект» виконало аудиторські
послуги з визначення чистого доходу
платника єдиного податку ФО-підприємця
ОСОБА_1 за період з 01.01.2010р. по 31.03.2011р. та
склало аудиторський звіт, відповідно
до якого сукупний чистий дохід, який
отримав ОСОБА_1 складає: у січні 2010 року
-44,69грн., лютому 2010р. -42,73 грн., березні
2010р. - 62,96грн., квітні 2010р. - 40,36грн.,
травні 2010р. - 42,17 грн., червні 2010р. -
69,70грн., липні 2010р. - 80,74 грн., серпні 2010р.
- 46,29 грн. вересні 2010р, - 115,63 грн., жовтні
2010р. - 11,17грн., листопаді 2010р. - 12,35 грн.,
грудні 2010р. - 15,41 грн., усього за 2010 рік -
584,20грн. У січні 2011 року його сукупний
чистий дохід - 40,73 грн. , у лютому 2011 р.
-40,64грн., у березні 2011р. - 62,25 грн.

05 лютого 2014 року Харцизьким міським
судом Донецької області були прийнято
рішення про відмову в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про встановлення
юридичного факту - отримання від
ведення підприємницької діяльності
сукупного чистого доходу за період з 2010
року по 1 квартал 2011 року. При цьому,
вказаним рішенням було встановлено, що
розмір сукупного чистого доходу за
зазначений період ніким не
оспорюється, підтверджується
аудиторським звітом ПАП «Аудиторська
фірма «Аспект» від 16.12.2013р., тому
заявник не потребує судового захисту в
сенсі ст.. 256 ЦПК України, так як сам має
можливість отримати і отримав таку
інформацію.

Згідно з ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Згідно ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 30.03.2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» (далі
постанова Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р.),
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Пункт 4 вищевказаної постанови Пленуму
ВССУ №4 від 30.03.2012р. роз'яснює, що
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові
докази та докази, якими
підтверджуються нововиявлені
обставини, оскільки нові докази не
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Також Пленум ВССУ в своїй постанові №4
від 30.03.2012р., а саме в пункті 5 вказує на
те, що неподання стороною або особою,
яка бере учать у справі, доказу, про
який їй було відомо та який підтверджує
відповідні обставини, а також відмова
суду у прийнятті доказів не є
підставами для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Судом встановлено та це вбачається з
матеріалів цивільної справи, що на час
ухвалення судом рішення, ОСОБА_1
заперечуючи проти позовних вимог
вказував на те, що він не погоджується
із розміром заборгованості по
аліментам, визначених державним
виконавцем на підставі звітів поданих
ним про свої доходи до державної
податкової інспекції м. Харцизька,
вказуючи, що врахований дохід є
сукупним доходом, а не чистим доходом,
однак у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України, ОСОБА_1 ніяких належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень не надавав, клопотань
про витребування доказів або
проведення експертиз не заявляв.

Крім того суд враховує, що наданий
державним виконавцем розрахунок
заборгованості по аліментам, в суді до
сьогодні не оспорений, позивачка
ОСОБА_2 вважає розрахунок державного
виконавця вірним, ОСОБА_1 вважає його
невірним, але з відповідним вимогами
щодо визначення розміру
заборгованості по аліментам на
утримання неповнолітньої дитини до
суду не звертався. При цьому, аналіз
положень ст. 195 СК України та ст.ст. 3, 11
ЦПК України такий: спір щодо розміру
заборгованості по сплаті аліментів
може вирішуватись судом лише в разі
звернення однієї із сторін з
відповідним позовом щодо визначення
розміру заборгованості по сплаті
аліментів до суду.

Суд також вважає, що заявнику могло
бути відомо про існування тих обставин,
на які він посилається у своїй заяві як
на нововиявлені, зокрема, такі
обставини могли бути встановлені при
оспорюванні розміру заборгованості по
аліментам у встановленому законом
порядку, проведення незалежних
аудиторських перевірок під час
розгляду справи, що заявником зроблено
не було.

Зважаючи на вищезазначені положення
законодавства, доводи заявника про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заявником не приведено нововиявлених
обставин, які б давали підстави
переглянути судове рішення. Усі доводи
заявника, на які він посилаються як на
нововиявлені обставини, не відносяться
до таких у розумінні ст. 361 ЦПК України,
вони могли бути йому відомі на час
розгляду справи, нові докази не можуть
бути підставою для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами, а тому підстави для
скасування рішення суду за
нововиявленими обставинами відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 361-364 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд в зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 26
червня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
пені у зв'язку с несвоєчасною сплатою
аліментів на неповнолітню дитину -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом п'яти днів з дня
проголошення.

Суддя: