Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь суму матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду зазначив, що 24.01.2013 року о 14 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Шовковична, 1, ОСОБА_2 куруючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_4, при виїзді з двору,не дала дорогу перед проїзною частиною автомобілю «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_5, що рухався по ній, в результаті чого відбулося зіткнення.

07.02.2013 року постановою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

В зв'язку з вищезазначеним позивач простить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 32323,17 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., та судові витрати.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява у якій він позов підтримав з підстав зазначених вище, просив розглядати справу у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

24.01.2013 року о 14 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Шовковична, 1, ОСОБА_2 куруючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_4, при виїзді з двору,не дала дорогу перед проїзною частиною автомобілю «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_5, що рухався по ній, в результаті чого відбулося зіткнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2013 р. ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні адмінпорушення, передбаченого ст. 124 за обставин, викладених вище (а.с. 4).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодження траспотрного засобу № В1153 від 20-22.03.2013 р., сума завданих збитків становить 32323 грн. 17 коп. (а.с. 9-11).

Оскільки зазначене дослідження отримано з дотриманням вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, визнаний судом письмовим доказом відповідно до ст. 57 ЦПК України. Особа, яка його проводила, має повноваження на проведення досліджень та експертиз, доказів, які б спростовували зазначений висновок відповідачем не надано, клопотання про призначення експертизи ним не заявлялось.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі за загальним правилом регулюються Цивільним кодексом України.

Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, інших об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

У зв'язку з пошкодженням автомобіля, позивачу було завдано душевних страждань, внаслідок порушення звичайного способу життя, через суттєве психологічне та нервове потрясіння, проведенням експертизи, зібранням документів.

Тому, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 00 коп., оскільки ДТП, яке сталось 24.01.13р. з порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 32323 грн. 17 коп., моральну шкоду в сумі 1000 грн. оскільки, саме така сума, з точки зору суду, необхідна для відновлення його морального стану.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі - 246 грн. 40 коп.

На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 32323 грн. 17 коп., моральну шкоду в сумі 1000 гривень, судовий збір в сумі 333 грн. 23 коп., а всього стягнути 33 656 (тридцять три тисячі шістсот п'ятдесят шість) гривень 40 (сорок) копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С у д д я