Справа № 266/1606/14-ц
Провадженя№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.05.2014
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі:

головуючого - судді
Дзюба М.В.,

при секретарі -
Петрухіной Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про визнання його
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням. В обґрунтування
позову зазначила, що вона є власником 2/5
частини будинку АДРЕСА_1. З лютого 2011
року за її згодою, в належній їй частці
будинку був зареєстрований відповідач,
який ніколи за вказаною адресою не
мешкав, плату за користування житловим
будинком не вносив. Просила визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням. До
початку розгляду справи по суті
позивачка уточнила підстави позову,
просила захистити її право власності
позивача та визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням.

В судове засідання позивачка надала
заяву, в якій позовні вимоги підтримала
та просила позов задовольнити, не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим
про дату та час судового розгляду
справи, до суду не з'явився, із
будь-якими заявами на адресу суду не
звертався, тому суд, за згодою
представника позивача, ухвалив заочне
рішення на підставі наявних в справі
доказів, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником
2/5 частини будинку АДРЕСА_1, згідно
договору купівлі-продажу від 24.10. 2000
року. (а.с. 5)

З копії домової книги слід, що
відповідач ОСОБА_2 з 22.02.2011 року по
теперішній час зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-16)

В наявних в матеріалах справи
документах ім'я відповідача зазначено
російською мовою - ОСОБА_2, а оскільки
відповідач до суду не з'явився та не
надав документів, які посвідчують
особу, тому суд не має можливості
перевірити правильність зазначення
ім'я відповідача ОСОБА_2 в перекладі на
державну мову.

Відповідно до довідки від 12.04.2014 року,
відповідач у будинку АДРЕСА_1 тільки
зареєстрований з 01.03. 2011 року, але
фактично не мешкає з часу реєстрації, у
будинку не з'являється, чим
підтверджується відсутність
відповідача за місцем реєстрації на
протязі більш ніж пів року. (а.с.6,7)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні"зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або право
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Тобто судом встановлено, що
відповідач зареєстрований у спірному
будинку за згодою позивача, але без
поважних причин там не проживав з часу
реєстрації.

Згідно зі ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог, або
заперечень. Враховуючи наведене, суд
вважає, що докази, на які посилався
позивач у позові, знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні, а
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, ст. 16,319,321 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Заява про скасування заочного рішення
може бути подана до суду, що його
ухвалив, протягом 10 днів з отримання
його копії.

На рішення може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Донецької області
в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня
його проголошення, а у разі
проголошення рішення за відсутності
сторони -в той же строк з моменту
отримання його копії.

Суддя:
Дзюба М. В.