Справа № 158/3033/13-ц
Провадження № 2/0158/20/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді -
Пономарьової О.М.

при секретарі
Грицені С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ківерці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в
и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати
ОСОБА_4, після смерті якої залишилось
спадкове майно, що складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами за адресою
АДРЕСА_1 .

При зверненні в нотаріальну контору
для оформлення спадщини йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами у зв'язку з
відсутністю у спадкодавця оригіналів
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно. Тому просить в судовому
порядку визнати за ним право власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходяться в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує і просить їх
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, подали до суду
заяви про слухання справи у їх
відсутності та визнання ними позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється. У зв'язку з чим, на
підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу без
фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 померла, що стверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
(а.с.6).

До складу спадщини, що відкрилась після
смерті ОСОБА_4, ввійшов житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Ківерцівською державною нотаріальною
конторою 25.12.2007 року за реєстровим №
2-2060 та копією свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
Ківерцівською державною нотаріальною
конторою 25.12.2007 року за реєстровим №
2-2062.

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з вимогами ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між
спадкодавцем та позивачем у справі
стверджується наявними у матеріалах
справи свідоцтвом про народження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.7), де матір'ю
останнього вказана ОСОБА_4

Позивач у справі є спадкоємцем майна
померлої за законом та прийняв
спадщину, подавши у встановлений
законом строк до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини, що
стверджується повідомленням
Ківерцівської державної нотаріальної
контори.

Із заяви, посвідченої 23.07.2012 року
Ківерцівською державною нотаріальною
конторою, вбачається, що ОСОБА_3, будучи
чоловіком померлої ОСОБА_4 від
прийняття спадщини після її смерті
відмовився в користь синів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (а.с. 9).

ОСОБА_2, будучи спадкоємцем першої
черги, також не заперечує проти
визнання за позивачем ОСОБА_1 права
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами в
АДРЕСА_1.

Спадковий житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, не є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
набутий ОСОБА_4 в порядку спадкування.

Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК
України, право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації і виникає з
моменту державної реєстрації,
відсутність належно оформленого
свідоцтва на право власності на
нерухоме майно у померлого спадкодавця
унеможливлює спадкоємцеві - позивачу
по справі оформити свідоцтво про право
на спадщину. Беручи до уваги викладене,
суд дійшов висновку про визнання за
позивачем права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 182, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК
України, суд -

в и р
і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходяться в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, шляхом подачі скарги
через Ківерцівський районний суд , і
набуває законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М. Пономарьова