АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1, третьої
особи - ОСОБА_2, його представника -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до комунальної установи
«Новоселицька центральна районна
лікарня», третя особа - ОСОБА_2, ОСОБА_5
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, яка діє за довіреністю
та в інтересах ОСОБА_4, на рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до комунальної установи
«Новоселицька центральна районна
лікарня» про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Посилався на те, що вироком
Новоселицького районного суду від 24
липня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ст.ст.
286 ч.2, 135 ч. 1 КК України. Внаслідок ДТП,
яке сталося в ніч з 19 на 20 травня 2013 року
в м. Новоселиця Чернівецької області,
йому були завдані тілесні ушкодження, а
саме: відкритий перелом верхньої
третини правої гомілки зі зміщенням,
перелом склепіння черепа з переходом
на основу черепа, струс головного
мозку.

Вказував на те, що у зв'язку з
отриманими ушкодженнями він потрапив
до Новоселицької центральної районної
лікарні, в якій до нього ставилися
байдуже та не надавали необхідну
допомогу. Так, 13 червня 2013 року через
погіршення стану йому було ампутовано
праву ногу.

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22-407/14 Головуючий у 1
інстанції: Оленчук І.В.

Категорія: 30
Доповідач:
Литвинюк І.М.

Також зазначав, що за результатами
звернень його дружини ОСОБА_1 зі
скаргами до головного лікаря
Новоселицької центральної районної
лікарні та в департамент охорони
здоров'я та цивільного захисту
населення Чернівецької
облдержадміністрації на бездіяльність
лікарів ОСОБА_5 та завідуючого
відділенням ОСОБА_2 було отримано
відповіді, з яких вбачається, що на
підставі рішення комісії було видано
наказ № 53/4 від 20.06.2013 року «Про
оголошення догани» завідуючому
травматологічним відділенням ОСОБА_2
та лікарю-травматологу ОСОБА_5, подано
клопотання головному лікарю КУ
«Новоселицька ЦРЛ» про направлення
лікаря-травматолога ОСОБА_5 на курси
тематичного удосконалення по темі
«Судинна хірургія». З відповіді також
вбачається, що комісією було виявлено
ряд деонтологічних та тактичних
помилок, які мали місце при лікуванні
позивача. Отже, неналежним виконанням
своїх службових обов'язків по наданню
позивачу медичної допомоги треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спричинили позивачу
матеріальну та моральну шкоду.

Внаслідок ампутації ноги йому було
посилено лікування, він поніс
додаткові витрати на медикаменти,
протезування, а також на
санаторно-курортне лікування в розмірі
906,50 грн.. Крім того, на момент ампутації
ноги він не працював, а тому відповідно
до ч. 2 ст. 1195 ЦК України розмір
відшкодування за період знаходження в
лікарні він рахує з 01 липня 2013 року на
протязі 3-х місяців. Розмір мінімальної
заробітної плати становить 1 114,70 грн.,
отже, відповідач повинен відшкодувати
йому 3 344,1 грн., а всього матеріальної
шкоди - 4 250,60 грн..

Також вважає, що винною бездіяльністю
третіх осіб, які перебувають в трудових
відносинах з відповідачем, йому
завдано моральну шкоду, розмір якої він
оцінює в 20 000 грн..

Просив стягнути з відповідача на його
користь кошти в розмірі 20 000 грн.
моральної шкоди та матеріальну шкоду в
розмірі 4 250,60 грн..

Рішенням Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 15 січня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

На дане рішення представник апелянта
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
судом неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи.

Вважає, що лікування та контроль за
лікуванням ОСОБА_4 проводилося на
низькому рівні, що підтверджується
висновком комісії Департаменту
охорони здоров'я та цивільного захисту
населення Чернівецької ОДА. Винуватими
в ампутації ноги частково є
Новоселицька ЦРЛ та частково винна
особа, яка здійснила ДТП.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
комісією лікарів не було встановлено
порушень надання медичної допомоги
позивачу третіми особами по справі, які
потягли за собою погіршення стану
здоров'я позивача та в подальшому
прийняття рішення про ампутацію правої
ноги. Висновок, згідно якого комісією
було виявлено ряд деонтологічних та
тактичних помилок, які мали місце при
лікуванні позивача, не є доказом вини
третіх осіб у наданні неповної та
неякісної медичної допомоги.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що 19 травня 2013 року
внаслідок ДТП, яке сталось в с. Зелений
гай Новоселицького району
Чернівецької області з вини ОСОБА_6,
позивач отримав тілесні ушкодження, а
саме: відкритий перелом верхньої
третини правої гомілки зі зміщенням,
перелом склепіння черепа з переходом
на основу черепа, струс головного
мозку, внаслідок чого позивач потрапив
до КУ «Новоселицька центральна районна
лікарня», що підтверджується вироком
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 24 липня 2013
року.

Також встановлено, що комісією лікарів
при перевірці стану надання
кваліфікованої медичної допомоги
хворому ОСОБА_4, що знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Новоселицької ЦРЛ, було встановлено, що
хворий ОСОБА_4 отримав травму в
результаті ДТП 19 травня 2013 року, у
зв'язку з чим 20 травня 2013 року в 00:05 год.
доставлений в приймальне відділення
Новоселицької ЦРЛ, де був оглянутий
черговим лікарем, після чого
госпіталізований у реанімаційне
відділення, в 00:10 год. хворий оглянутий
черговим анестезіологом та
травматологом, виставлено діагноз:
Політравма; Відкритий перелом правої
гомілки у верхній третині зі зміщенням
відламків; Закритий перелом лівої
гомілки у верхній третині зі зміщенням
відламків; Закритий перелом лівої
плечової кістки у верхній третині зі
зміщенням відламків; Струс головного
мозку; множинні садна голови;
Травматичний шок II ст. В 00:20 год. позивач
був оглянутий черговим хірургом, який
даних за пошкодження внутрішніх
органів не відмічав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11
червня 2013 року було проведено
консиліум у складі заступника
головного лікаря з лікувальної роботи
лікарні, завідувачів
травматологічного та хірургічного
відділень та прийнято рішення про
доцільність консультації
ангіохірургом ОКЛ для вирішення
питання ампутації правої нижньої
кінцівки та введення
протигангренозної сироватки.

Також хворий проконсультований
ангіохірургом ОСОБА_7, яким було
проведено доплерографічне обстеження
судин нижніх кінцівок і рекомендовано
провести радикальне оперативне
втручання: ампутацію правої нижньої
кінцівки на рівні нижньої третини
стегна. 12 червня 2013 року за протоколом
операції №68 хворому проведена
ампутація правої нижньої кінцівки на
рівні нижньої третини стегна. Хворий
продовжував лікування в
травматологічному відділенні
Новоселицької ЦРЛ методом скелетного
витягання, рана кукси правого стегна
загоюється первинно.

Згідно довідки від 01 липня 2013 року щодо
надання медичної допомоги ОСОБА_4,
комісія дійшла висновку, що лікування
хворого проведено за кошти
Новоселицької ЦРЛ; фактів вимагання
коштів у хворого та його родичів не
встановлено; на низькому рівні
відбувався контроль за лікувальним
процесом зі сторони завідувача
травматологічним відділенням
Новоселицької ЦРЛ; порушені
деонтологічні норми при спілкуванні
лікарів з хворим та його дружиною.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За вимогами ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно положень ч.1 ст.1195 ЦК України
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений внаслідок втрати чи
зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 року № 4 цивільно - правова
відповідальність за моральну шкоду
настає при умові доведеності таких
фактів: наявності шкоди,
протиправності діяння її заподіювача,
наявності причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Аналогічні положення відображені в п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27 березня 1992
року №6, згідно з яким шкода, заподіяна
особі, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її заподіяла
за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок.
Обов'язок доказування наявності шкоди
та протиправності поведінки
заподіювача шкоди покладається на
особу, якій завдано шкоди.

З наведених норм законодавства України
вбачається, що однією з підстав
задоволення вимог про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди є
встановлення причинно-наслідкового
зв'язку між діями (бездіяльністю) та
шкідливими наслідками, які настали.

В апеляції представник апелянта
посилається на порушення лікарями
процедури та порядку лікування з
посиланням на лист Департаменту
охорони здоров»я та цивільного захисту
населення Чернівецької ОДА та лист
Новоселицької райдержадміністрації
від 25 жовтня 2013 року, з яких вбачається,
що лікарі допустили порушення у своїй
роботі під час лікування ОСОБА_4; лікаря
завідуючому травматологічним
відділенням ОСОБА_2 та
лікарю-травматологу ОСОБА_5, подано
клопотання головному лікарю КУ
«Новоселицька ЦРЛ» про направлення
лікаря-травматолога ОСОБА_5 на курси
тематичного удосконалення по темі
«Судинна хірургія».

При ухваленні рішення судом першої
інстанції зазначено, що комісією
лікарів не було встановлено порушень
надання медичної допомоги позивачу
третіми особами по справі, які потягли
за собою погіршення стану позивача та в
подальшому прийняття рішення про
ампутацію правої ноги, а висновок,
згідно якого комісією було виявлено
ряд деонтологічних та тактичних
помилок, які мали місце при лікуванні
позивача, не є доказом вини третіх осіб
у наданні неповної та неякісної
медичної допомоги.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
зокрема встановлюються на підставі
висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.143 ЦПК України, для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Колегія суддів,відповідно до положень
ч.4 ст.10 ЦПК України, сприяючи
всебічному та повному з'ясуванню
обставин по справі, роз'яснила
представнику позивача право на
призначення експертизи для з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
проте остання таким правом не
скористалася.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що представником позивача не
надано доказів вини третіх осіб ОСОБА_2
та ОСОБА_5 у наданні неналежного
лікування, тобто неправомірних дій, які
б знаходилися у причинно-наслідковому
зв'язку і призвели до ампутації ноги
ОСОБА_4, а тому позов є необґрунтований.

За вказаних обставин, колегія не вбачає
підстав для скасування судового
рішення, яке ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду обґрунтовані,
відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє за
довіреністю та в інтересах ОСОБА_4,
відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: