Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2014 року
м.Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді
Масендич В.В.

при секретарі
Клімовій С.Ю.

за участі заявника

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Донецькій області
«про встановлення юридичного факту», -

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою
про встановлення факту постійного
проживання на території України. В
обґрунтування своїх вимог вказав, що
він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ватич
Орхейського району Молдавської РСР.
Його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були
громадянами СРСР та були прописані в м.
Комсомольську Хабаровського краю. На
момент народження заявника, його
батьки знаходилися в Молдавській РСР у
гостях. Через півроку після народження
заявника, а саме у травні 1990 року батьки
переїхали на постійне місце проживання
до с. Воскресенка Новотроїцького
району Херсонської області
Української РСР. З травня 1990 року по
липень 1991 року він мешкав та був
зареєстрований разом з батьком у с.
Воскресена Новотроїцького району
Херсонської області Української РСР.
Потім його батько залишив сім'ю та
поїхав з с. Воскресенка і більше не
повертався. Рішенням Новотроїцького
районного суду Херсонської області
батька позивача - ОСОБА_3 з 31.03.1997 року
визнано безвісті зниклим. З травня 1990
року постійно проживає на території
України. З 01.09.1991 року відвідував
ясла-садок «Росинка», з 01.09.1998 року по
23.06.2006 року навчався у Воскресенській
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів,
у 2012 році закінчив Ялтинське вище
професійне училище будівельних і
харчових технологій і здобув професію
«кухар, кондитер, офіціант». З 2012 року
постійно проживає, та працює в м.
Донецьку. Має намір продовжувати
навчання у вищому навчальному закладі.
На теперішній час його наречена -
ОСОБА_4 чекає дитину, батьком якої є
заявни, однак із документів, що
посвідчують його особу він має лише
свідоцтво про народження. Паспорта
громадянина України в нього не має, що
не дозволяє йому повною мірою
реалізувати свої права, стосовно його
подальшого навчання та офіційного
працевлашутвання. З питання набуття
громадянства України та
документування його паспортом
громадянина України він неодноразово
звертався до міграційної служби
Донецької області. Консульським
відділом посольства Російської
Федерації в м. Одеса йому було видано
довідку про відсутність в нього
громадянства Росії. В 2013 році
Куйбишевським РВ у м. Донецьку ГУ ДМСУ в
Донецькій області його особу було
встановлено та видано довідку про
встановлення особи, але не встановлено
його належність до громадянства
України. Надати підтвердження мешкання
на території України станом на 24.08.1991
року заявник не має можливості, тому,
що у с. Воскресенка було втрачено
погосподарську книгу, в яку було
внесено відомості про реєстрацію
заявника та його батька. Рішенням
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24.10.2013 року було
встановлено факт постійного
проживання заявника в Україні станом
на 24.08.1991 року. Це рішення він надав до
міграційної служби, проте йому було
роз'яснено, що для надання документів
щодо підтвердження належності до
громадянства України, необхідно
підтвердити факт того, що його батько
був громадянином колишнього СРСР.
Заявнику надати необхідні
підтвердження неможливо. У зв'язку з
викладеним просив встановити факт його
постійного проживання на території
України з 1990 року по липень 1991 року.

Заявник в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, надав пояснення
аналогічні викладеним в заяві.

Представник заінтересованої
особи до судового засідання не з`явився
надавши до суду заяву з проханням
розглянути справу в його відсутність.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши
матеріали справи, вважає, що заява
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до виписки № 651 від 14.11.2011
року з погосподарської книги №7,
особовий рахунокНОМЕР_1 за 1992 рік по
Воскресенській сільській раді в
с.Воскресенка, по вул. Центральна,
проживали ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та заявник ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3)

Як вбачається з довідки № 24 від 17.06.2013
року, виданої Генеральним консульством
Расійської Федерації, заявник не є
громадянином Росії (а.с. 5).

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 24.10.2013 року
встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Ватич Орхейського району
Молдавської РСР, на території України
станом на 24 серпня 1991 року. (а.с.4).

У пункті 44 Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженого Указом
Президента України від 27 березня 2001
року №215, встановлено, що у разі
відсутності документів, що
підтверджують факт постійного
проживання особи до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України, для оформлення набуття
громадянства України подається
відповідне рішення суду.

Відповідно до ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть
бути встановлені факти, належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, прізвищем,
місцем і часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті. У судовому порядку
встановлюються факти від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
власних або майнових прав фізичної
особи, якщо законом не передбачено
інший порядок їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257
ЦПК України, заява фізичної особи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання.

Відповідно до п. 1 ст. 3
Закону України «Про громадянство
України», громадянами України є усі
громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України постійно проживали на
території України.

Судом встановлено, що
на теперішній час ОСОБА_1 звернувся до
Державної міграційної служби, для
набуття громадянства України, згідно
ч.1 ст.8 ЗУ «Про громадянство України»,
однак йому було роз'яснено, що для
надання документів щодо підтвердження
належності до громадянства України,
необхідно підтвердити факт того, що
батько позивач був громадянином
колишнього СРСР. Позивач надати
необхідні підтвердження не має змоги.

Досліджені у судовому
засіданні докази свідчать про те, що
ОСОБА_1 постійно проживав на території
України з 1990 року по липень 1991 року. .

Таким чином, зібрані у
справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту постійного
проживання на території України з 1990
року по липень 1991 року, що передбачено
п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 3 Закону
України «Про громадянство України»,
ст.ст. 256, 257 ЦПК України, керуючись ст. 11,
60, 209, 213-215, 234, 259 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, «про встановлення
юридичного факту» - задовольнити
повністю.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Ватич
Орхейського району Молдавської РСР, на
території України з 1990 року по липень
1991 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.Масендич