Справа № 2-13/11 Головуючий у 1 інстанції:
Токарська І.С. Провадження № 22-ц/773/463/14
Категорія: 42 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л.М.

суддів - Антонюк К.І..,
Лівандовської-Кочури Т. В.

при секретарі Кирилюку О.О.,

з участю: відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Маневичіагробуд» до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, неповнолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8,
малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
виселення із самовільно зайнятого
жилого приміщення та зобов'язання
вчинити певні дії та зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маневичіагробуд»
про визнання незаконним та скасування
рішення спільного засідання профкому
та адміністрації ТзОВ
«Маневичіагробуд» за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу
Маневицького районного суду
Волинської області від 29 січня 2014 року
про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Маневицького районного суду
від 17 січня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 20 квітня 2011 року первісний
позов ТзОВ «Маневичіагробуд»
задоволено.

Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
неповнолітню ОСОБА_7, ОСОБА_8,
малолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_7 з кімнати
НОМЕР_1 площею 37 кв.м, що знаходиться в
гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення, а також
зобов'язано їх зробити дверний пройом -
вхід у кімнату НОМЕР_1, який був
самовільно замурований та змурувати
перегородку між кімнатами, яка була
самовільно знесена.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 на користь ТзОВ
«Маневичіагробуд» по 11 грн. 38 коп.
судових витрат з кожного.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення
спільного засідання профкому та
адміністрації ТзОВ «Маневичіагробуд»
про надання кімнати НОМЕР_1 площею 37
кв.м ОСОБА_11, яке оформлене протоколом
№ 2 від 03.03.2010 року - відмовлено.

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із заявою про перегляд у зв'язку із
нововиявленими обставинами
зазначеного рішення суду Мотивувала
тим, що профспілкова організація ТзОВ
«Маневичіагробуд» існувала незаконно,
оскільки її діяльність суперечила
вимогам Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності», а тому прийняті
профспілковим органом рішення як
самостійно, так і спільно з
адміністрацією товариства не мають
юридичної сили.

Вказана обставина не була і не могла
бути відома на час розгляду справи
судом, але є істотною обставиною при
розгляді їх зустрічного позову.

Також заявник вважає нововиявленою
обставиною і те, що рішенням
Маневицької селищної ради від 04
листопада 2011 року № 10/13 затверджено акт
приймання-передачі гуртожитку ТзОВ
«Маневичіагробуд» у комунальну
власність територіальної громади
селища Маневичі та рішенням від 17
листопада 2011 року затверджено список
мешканців гуртожитку, які проживають
та зареєстровані у гуртожитку більше
п'яти років, яким уповноважено
секретаря селищної ради видати ордери
на отримання житлової площі. До таких
осіб належить заявник та її сім'я,
оскільки в гуртожитку вони проживають
з 1987 року і займають кімнату № 18
загальною площею 90 кв.м, а житловою
площею 58 кв.м.

Ухвалою Маневицького районного суду
від 29 січня 2014 року у задоволені заяви
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду,
заявник ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить вказану ухвалу
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити заяву. Зазначивши, що
вказана ухвала винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
доводи скарги, законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, а рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, і
це відповідає наявним в матеріалах
справи доказам, яким суд дав правильну
правову оцінку, що предметом
доказування у справі було самовільне
зайняття ОСОБА_6 кімнати НОМЕР_1, площею
37м2, що знаходиться в гуртожитку по
АДРЕСА_1 а також те, що ними було
самовільно замуровано вхід в дану
кімнату та знесено перегородку, що
відділяла кімнату НОМЕР_1 від кімнат,
які вже займали відповідачі, що й було
покладено в основу зазначеного
судового рішення.

Щодо зустрічного позову предметом
доказування було незаконність рішення
спільного засідання профкому і
адміністрації ТзОВ «Маневичіагробуд»
про надання кімнати НОМЕР_1 ОСОБА_11, яке
оформлене протоколом №2 від 03 березня
2010 року.

При подані до суду заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами апелянт посилається, як на
підставу для перегляду рішення
Маневицького районного суду від 17
січня 2011 року на те, що факт незаконного
існування профспілкового органу ТзОВ
«Маневичіагробуд», встановлений
прокуратурою Маневицького району, є
підставою для перегляду судового
рішення, оскільки зустрічними
позовними вимогами ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_9
було визнання незаконним та скасування
рішення спільного засідання профкому і
адміністрації ТОВ «Маневичіагробуд»
про надання кімнати НОМЕР_1, площею 37 м2
ОСОБА_11, яке оформлене протоколом №2
від 3 березня 2010 року.

Однак суд не бере до уваги дане
посилання апелянта, оскільки рішення
про надання кімнати НОМЕР_1, площею 37 м2
ОСОБА_11 на даний час скасоване рішенням
адміністрації ТОВ «Маневичіагробуд»
від 19 серпня 2011 року.

Рішення про надання кімнати НОМЕР_1
ОСОБА_12 є нікчемним, оскільки це
рішення було прийнято органом який не
мав права розпоряджатися ним і це
рішення не несе будь-яких правових
наслідків для сторін у справі.

Відповідно до положень ст.361 ЦПК
України рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Так частинами 1,2 статті 7 цієї Постанови
питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

Місцевим судом вірно встановлено
самовільне зайняття кімнати НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1 відповідачем
Городюк Л.М., а тому рішення суду в цій
частині є правильним. Та обставина, що
на даний час новий власник надав це
житло відповідачу Городюк Л.М. і вона
набула права власності на нього є
новою, а не нововиявленою обставиною.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком судом першої
інстанції про те, що вказані в заяві
обставини не є нововиявленими,
оскільки дані обставини не існували на
час розгляду справи, а тому є новими з
якими сторона може звернутися до суду з
позовом для захисту свого порушеного
права.

Крім того, посилання заявника ОСОБА_3
на рішення Маневицької селищної ради
від 04 листопада 2011 року № 10/13 та від 17
листопада 2011 року не заслуговує на
увагу, з огляду на те, що дані рішення
прийняті після винесення рішення
судом.

Враховуючи вищенаведене відповідно до
ст. 309 ЦПК України колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухваленого у даній справі рішення
відсутні

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Маневицького районного суду
Волинської області від 29 січня 2014 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: