Справа №484/4031/13-ц 26.02.2014 26.02.2014 26.02.2014
Провадження №22-ц/784/677/14 Головуючий
суду першої інстанції - Шикеря І.А.
суду апеляційної інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Самчишиної
Н.В.,

із секретарем судового засідання -
Богатирьовою В.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області

від 12 грудня 2013 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про
виселення без надання іншого житлового
приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

23 серпня 2013 року позивачка пред'явила
зазначений позов, який обґрунтувала
наступним.

Позивачка вказувала, що за
результатами прилюдних торгів нею
29 липня 2013 року було придбано
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1,
про що 2 серпня 2013 року їй було видано
свідоцтво про право власності на
вказаний будинок.

Позивачка зазначала, що у зазначеному
будинку в якості тимчасових мешканців
проживають ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, які не мають прав на спірний
будинок та не приймають участі в його
утриманні та ремонті.

Посилаючись на те, що відбулася зміна
власника будинку, який не бажає
проживання відповідачів у ньому, не
бажання їх добровільно виселитися із
будинку, позивачка просила виселити
відповідачів із спірного будинку у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 грудня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено. Розподілено судові
витрати.

Не погодившись із вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Права власника житлового будинку
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

У випадку порушення його прав, не
пов'язаного з позбавленням права
власності, власник має право вимагати
усунення перешкод у користуванні.

В разі, коли такі перешкоди полягають у
неправомірному користуванні житлом
власника, або іншим належним йому
приміщенням для цілей проживання,
останній вправі, відповідно до
положень житлового законодавства,
вимагати виселення із належного йому
приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи та
таке встановлено судом, ОСОБА_4 є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом від 02
серпня 2013 р. про придбання будинку на
прилюдних торгах, виданим приватним
нотаріусом Первомайського міського
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_7 (а.с.5) та витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у
спірному будинку як колишній власник, а
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як члени сім'ї
колишньої власника (а.с.14-16).

Оскільки договір про користування
спірним будинком між сторонами не
укладався, відповідачі не набули
самостійного права користування
житлом, яке належить іншій особі, а тому
мають статус тимчасових мешканців.

Правовий статус тимчасових мешканців
жилих приміщень не залежить від виду
житлового фонду, а тому до спірних
правовідносин можуть застосовуватись
за аналогією закону норми права, які
регулюють подібні за змістом житлові
правовідносини, а саме ст.98 ЖК України.

Зазначена стаття передбачає, що наймач
жилого приміщення та члени його сім'ї,
які проживають разом з ним, можуть за
взаємною згодою дозволити тимчасове
проживання в жилому приміщенні, що є в
їх користуванні, інших осіб без
стягнення плати за користування
приміщенням (тимчасових жильців), в
тому числі опікуна чи піклувальника,
який не є членом сім'ї наймача.
Тимчасові жильці на вимогу наймача або
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, зобов'язані негайно звільнити
приміщення, а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

05 серпня 2013 р. ОСОБА_4 направила
відповідачам вимогу про звільнення
придбаного нею житлового будинку,
однак вона задоволена не була (а.с.7).

Згідно із ст.391 ЦК України власник майна
вправі вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Встановивши викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що відповідачі як тимчасові
мешканці житлового приміщення, яке
належить позивачці, підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення, відповідно до ст.98 ЖК
України.

Посилання апелянта на те, що
відповідачі не мають іншого місця
проживання, не можуть бути підставою
для скасування судового рішення,
оскільки за ст.98 ЖК України тимчасові
жильці в разі відмови виселитися у
добровільному порядку підлягають
виселенню в судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до цієї норми закону
відсутність у них житла не може
слугувати підставою для відмови у їх
виселенні.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування судового
рішення, ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно з ст.88 ЦПК України, ст.ст.3, 4, 8
Закону України «Про судовий збір» за
подання до суду апеляційної скарги з
ОСОБА_3 на користь Держави підлягає
стягненню судовий збір в сумі 121 грн.80
коп., оскільки йому було відстрочено
його сплату до ухвалення судового
рішення у справі.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 12
грудня 2013 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави
судовий збір в сумі 121 грн.80 коп. за
подання до суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає чинності з дня її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді:

У Х В А Л А