У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

6 лютого 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 14 березня 2013 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 23 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 6 березня 2012 року о
14.30 год. на перехресті вул. Патріотична
та пр. Маяковського в м. Запоріжжя
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Mitsubishi Colt,
державний номер НОМЕР_1, який належить
їй на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
автомобіля Nissan Vanetta, державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 16 березня 2012 року
ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль
позивачки, що підтверджується звітом №
15/03/12 про оцінку розміру матеріального
збитку, завданого власнику колісного
транспортного засобу, відповідно до
якого вартість відновлювального
ремонту автомобіля після ДТП складає 83
109,53 грн.

28 травня 2012 року Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
ОСОБА_1 було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 47 380,45 грн, з
яких: 46 880,45 грн за шкоду, заподіяну в
результаті пошкодження транспортного
засобу; 500 грн в рахунок відшкодування
витрат на проведення експертного
дослідження.

З огляду на зазначене, просила стягнути
з відповідача на свою користь 36 229,08 грн
невідшкодованих витрат, понесених на
відновлювальний ремонт автомобіля,
моральну шкоду у розмірі 20 000 грн,
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору в сумі 565,79 грн та витрати на
правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 14
березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальні збитки в сумі 36 579 грн та
моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 23 жовтня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, рішення суду
першої інстанції змінено в частині
стягнення матеріальних збитків та
судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1
матеріальні збитки в сумі 35 859,47 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з
висновками якого в цій частині
погодився і апеляційний суд,
дослідивши докази в справі й давши їм
належну правову оцінку дійшов
правильного висновку та обґрунтовано
виходив з того, що позивачем надано
належні та допустимі докази на
підтвердження своїх позовних вимог.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині розміру стягнутих
матеріальних збитків, апеляційний суд
обґрунтовано виходив з того, що з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають
відшкодуванню реальні збитки, завдані
позивачеві внаслідок ДТП.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 14 березня
2013 року в незмінній при апеляційному
перегляді частині та рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 23 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

І.К. Парінова