Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/923/14-ц
Провадження № 2/270/759/2014
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді
Кузнецова Р.О.

при секретарі
Зиряновій Т.О., Насікайло О.С.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївці цивільну справу
за ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення
розміру аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
збільшення суми аліментів та стягнення
пені за прострочення сплати аліментів,
-

в с т а н о в и в:

24 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
зменшення розміру аліментів.

У позовній заяві зазначено, що з 21.03.2007
позивач перебував з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано за рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 22.11.2011
року. Від спільного проживання сторони
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 27.02.2012 з позивача стягнуті
аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання
неповнолітнього сина до його
повноліття. Позивач зазначає, що він не
заперечував проти сплати аліментів
саме в такому розмірі, оскільки на той
час він в нього була реальна можливість
сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн.,
проте в подальшому його майновий стан
змінився, що призвело до утворення
заборгованості по присудженим за
рішенням суду аліментам та станом на
листопад 2013 року ця заборгованість
склала 27000 грн. Через це робітниками
виконавчої служби на автомобіль
позивача було накладено арешт, через що
він позбавлений останнього джерела
заробітку, що в свою чергу призвело до
погіршення його матеріального стану.

Посилаючись на наведені обставини,
позивач просить суд зменшити розмір
аліментів, призначених рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27.02.2012
на користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5 в розмірі
1500 грн. до 500 грн. щомісячно.

11.03.2014 до суду надійшла зустрічна
позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів та
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів.

В обґрунтування заявленого позову
ОСОБА_4 зазначила, що за період з 16.12.2011
по 14.02.2014 згідно довідки, наданої
Центрально-Міським відділом державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції, за ОСОБА_3
утворилась заборгованість в сумі 31971,76
грн. незважаючи на те, що відповідач
повинен був сплачувати аліменти в
розмірі 1500 грн. щомісяця, він не
виплатив аліменти за грудень 2011 року,
не в повному обсязі виплатив аліменти
за січень 2013 року та зовсім не виплатив
аліменти за лютий 2012 року. ОСОБА_4
вважає, що відповідач умисно, маючи
можливість допомагати своїй дитині,
цього не робив. Таким чином, позивач
вважає, що має право на стягнення з
відповідача за зустрічним позовом пені
за прострочення сплати аліментів з
розрахунку 1% від суми заборгованості у
місяці, у якому є заборгованість, у
загальному розмірі 9529,55 грн. Крім того,
позивач за зустрічним позовом вважає,
що для підтримання нормального
розвитку спільної з відповідачем
дитини потрібні додаткові гроші в сумі
1000 грн. щомісяця і з урахуванням
обставин, що склалися на даний час,
участь у додаткових витратах на
лікування та підтримку здоров'я
половину від додаткової суми повинен
сплачувати батько - ОСОБА_3 Таким чином,
посилаючись на протиправні дії
відповідача за зустрічним позовом,
просила суд збільшити розмір аліментів
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5 з 1500 грн. до 2000 грн. у твердій
грошовій сумі з урахуванням додаткових
витрат на особливі обставини та
стягнути з ОСОБА_3 пеню за прострочення
сплати аліментів з а період з 16.12.2011 по
14.02.2014 у загальному розмірі 9529,55 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2014 вищевказані
позови були об'єднані в одне
провадження.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3,
який належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, не
використав наданого законом права на
особисту участь у судовому засіданні, у
судове засідання не з'явився, просив
розглянути справу у його відсутність,
про що надав письмову заяву, позовні
вимоги за первісним позовом підтримує
у повному обсязі, за зустрічним позовом
- визнає частково, а саме: не заперечує
проти стягнення з нього пені за
несвоєчасну сплату аліментів в розмірі
9529,55 грн., проти інших позовних вимог
ОСОБА_4 заперечує та просить залишити
їх без задоволення (а.с. 53).

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_4, яка належним чином повідомлена
про день час та місце розгляду справи,
не використала наданого законом права
на особисту участь у судовому
засіданні, у судове засідання не
з'явилась, просила розглянути справу у
її відсутність, про що надала письмову
заяву, позовні вимоги зустрічного
позову підтримує у повному обсязі (а.с.
54).

У судовому засіданні 04.04.2014 представник
позивача за первісним позовом - адвокат
ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 за
первісним позовом підтримала та
пояснила, що, дійсно, 21.03.2007 позивач
перебував з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано за рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 22.11.2011
року. Від спільного проживання сторони
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 27.02.2012 з позивача стягнуті
аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання
неповнолітнього сина до його
повноліття. Позивач не заперечував
проти сплати аліментів саме в такому
розмірі, проте в подальшому його
майновий стан змінився, що призвело до
утворення заборгованості по
присудженим за рішенням суду аліментам
та станом на листопад 2013 року ця
заборгованість склала 27000 грн. Через це
робітниками виконавчої служби на
автомобіль позивача було накладено
арешт, через що він позбавлений
останнього джерела заробітку, що в свою
чергу призвело до погіршення його
матеріального стану. Також зазначила,
що на теперішній час ОСОБА_3 перебуває
на обліку в Макіївському міському
центрі зайнятості з 24.03.2014 як
безробітний, а також вимушений нести
додаткові витрати, оскільки проживає
на знімній квартирі на підставі
договору оренди житлового приміщення
від 15.12.2013 за №001040. Посилаючись на
наведені обставини, представник
позивача просить суд зменшити ОСОБА_3
розмір аліментів, призначених рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27.02.2012
на користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5 в розмірі
1500 грн. до 500 грн. щомісячно. Щодо вимог
зустрічного позову ОСОБА_4 ОСОБА_1
зазначила, що вказані позовні вимоги
визнає частково та вважала
обґрунтованими вимоги ОСОБА_4 в частині
стягнення з позивача пені за
несвоєчасну сплату аліментів в розмірі
9529,55 грн., проти інших позовних вимог
ОСОБА_4 заперечувала, оскільки ОСОБА_3
на теперішній час опинився у дуже
складних умовах та не в змозі буде
сплачувати аліменти ОСОБА_4 на
утримання дитини - ОСОБА_5 в розмірі 2000
грн. щомісяця, оскільки його
матеріальний стан значно погіршився,
через що просила залишити їх без
задоволення.

У судовому засіданні представник
відповідача за первісним позовом -
ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним
позовом не визнав та пояснив, що ОСОБА_3
має можливість сплачувати аліменти в
розмірі, встановленому рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 27.02.2012, а також критично
ставиться до стверджень останнього про
те, що він не виплачував аліменти через
погіршення матеріального становища,
оскільки це не відповідає дійсності, а
лише підтверджує те, що ОСОБА_3 умисно,
маючи можливість допомагати своїй
дитині, не робив цього. Також зазначив,
що ствердження позивача за первісним
позовом про те, що він займався
перевезенням на автомобілі, що йому
належить на праві приватної власності,
для виплати аліментів не підтверджені
жодними доказами: ані відомостей про
отримання права на перевезення, ані
відомостями з трудової книжки, ані
іншою інформацією про зайняття
діяльністю з перевезення. Таким чином,
приймати до уваги, що належний йому на
праві приватної власності автомобіль,
був єдиним і останнім джерелом доходу,
немає підстав. Таким чином у своїй
позовній заяві ОСОБА_3 не підтвердив
жодними доказати те, що у нього
погіршилось матеріальне становище, у
зв'язку з чим вважає, що у суду немає
підстав для задоволення його вимог. Що
стосується позовних вимог за
зустрічним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що
рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки від 27.02.2012 з
відповідача стягнуті аліменти в
розмірі 1500 грн. на утримання
неповнолітнього сина до його
повноліття. Проте за період з 16.12.2011 по
14.02.2014 згідно довідки, наданої
Центрально-Міським відділом державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції, за ОСОБА_3
утворилась заборгованість в сумі 31971,76
грн. незважаючи на те, що відповідач
повинен був сплачувати аліменти в
розмірі 1500 грн. щомісяця, він не
виплатив аліменти за грудень 2011 року,
не в повному обсязі виплатив аліменти
за січень 2013 року та зовсім не виплатив
аліменти за лютий 2012 року. Таким чином,
ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_4 має право на
стягнення з відповідача за зустрічним
позовом пені за прострочення сплати
аліментів з розрахунку 1% від суми
заборгованості у місяці, у якому є
заборгованість, у загальному розмірі
9529,55 грн. Крім того, з грудня 2013 року
ОСОБА_5 встановлено діагноз - дисплазія
жовчних шляхів, що потребує постійної
профілактики і періодичного лікування,
а це в свою чергу потребує додаткових
витрат на спеціальну дієту №5 та 5а,
придбання ліків та додаткового догляду
за дитиною. Тому вважає, що для
підтримання нормального розвитку
спільної з відповідачем дитини
потрібні додаткові гроші в сумі 1000 грн.
щомісяця і з урахуванням обставин, що
склалися на даний час, участь у
додаткових витратах на лікування та
підтримку здоров'я половину від
додаткової суми повинен сплачувати
батько дитини. Таким чином, посилаючись
на протиправні дії відповідача за
зустрічним позовом, ОСОБА_2 просив суд
збільшити розмір аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5 з 1500 грн. до 2000 грн. у твердій
грошовій сумі з урахуванням додаткових
витрат на особливі обставини на
користь ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_3
пеню за прострочення сплати аліментів
з а період з 16.12.2011 по 14.02.2014 у загальному
розмірі 9529,55 грн.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України) встановив наступне.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 22.11.2011 було розірвано шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 у сторін під
час шлюбу народився син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30).

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27.02.2012 з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 були стягнені аліменти у
розмірі 1500 грн. щомісячно, на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 16 грудня 2011
року, проте в період з 16 грудня 2011 року
по 14 лютого 2014 року за аліментами
утворилась заборгованість в сумі 31971,76
грн., що підтверджується довідкою
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції №4012 від
16.02.2014 (а.с. 9-10).

Згідно копій медичних документів стану
здоров'я ОСОБА_5, зокрема, протоколу
ультразвукового дослідження органів
черевної порожнини від 26.02.2014, довідки
огляду гастроентерологу від 03.03.2014,
вбачається, що ОСОБА_5 встановлено
діагноз - дисплазія жовчних шляхів (а.с.
42-45).

Як вбачається з матеріалів справи
постановою державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції Базилевич
Ю.С. від 11.12.2013 за виконавчим
провадженням №32550744 було накладено
арешт на майно ОСОБА_3, а саме: на
транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S430», та
заборонено здійснювати будь-які
відчуження майна, яке належить
останньому (а.с. 57).

Крім того, з копії договору оренди
житлового приміщення від 15.12.2013 за
№001040, який міститься в матеріалах
справи, вбачається, що ОСОБА_3 орендує
житлове приміщення, а саме, двокімнатну
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, строком до 15.06.2014 та сплачує
орендну плату в розмірі 1000 грн.
щомісячно (а.с. 58).

При цьому, відповідно до довідки,
наданої Макіївським міським центром
зайнятості, від 25.03.2014 за №03-08/2040 ОСОБА_3
перебуває на обліку у даній установі як
безробітний з 24.03.2014 (а.с. 59).

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
оцінивши докази за внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
повному, всебічному та об'єктивному
дослідженні обставин справи, дійшов
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позовних вимог як за первісним позовом,
так й за зустрічним, виходячи з
наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При цьому згідно роз'яснень, наданих
Пленумом Верховного Суду України у п. 2
постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове
рішення у цивільній справі» рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Спірні відносини між сторонами у
справі виникли з приводу невиконання
відповідачем своїх батьківських
обов'язків, пов'язаних з утриманням
неповнолітньої дитини, тому до них
мають бути застосовані норми Сімейного
кодексу України, що регулюють питання
прав та обов'язків батьків щодо їх
дітей.

Обов'язок батьків з утримування
дітей до досягнення ними повноліття
закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції
України, ст. 180 Сімейного кодексу
України. У випадку ухилення батьків від
виконання цього обов'язку, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються в частині від
доходу його матері, батька й (або) у
твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

При цьому вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення (абз. 3 п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року N3).

Оцінивши надані по справі докази,
суд дійшов висновку, що матеріальне
становище позивача за первісним
позовом дійсно змінилося, що
підтверджено копією постанови
державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції Базилевич
Ю.С. від 11.12.2013 про арешт майна боржника
та оголошення заборони його
відчуження, копією договору оренди
житлового приміщення від 15.12.2013 за №001040
та довідкою про знаходження ОСОБА_3 на
обліку в Макіївському міському центрі
зайнятості від 25.03.2014 за №03-08/2040 як
безробітного, тому позовні вимоги
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
суд визнає обґрунтованими і такими, що
підлягають частковому задоволенню, в
зв'язку з чим розмір аліментів,
призначений за рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27.02.2012,
підлягає зменшенню до 700 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 за
зустрічним позовом, суд звертає увагу
на наступне.

Відповідно до Конвенції ООН про
права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. № 789-X11) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до так і після народження.

Обов'язок батьків з утримування
дітей до досягнення ними повноліття
закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції
України, ст. 180 Сімейного кодексу
України. У випадку ухилення батьків від
виконання цього обов'язку, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються в частині від
доходу його матері, батька й (або) у
твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного
кодексу України).

За положеннями ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили. У п. 22 указаної
постанови Пленуму Верховного Суду
України роз'яснено, що передбачена ст.
196 СК України відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів. Суд може зменшити
розмір неустойки з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів, а за передбачених
ст. 197 СК України умов - повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості. Таким чином, під час
розгляду справи суд повинен установити
обставини, з якими закон пов'язує
звільнення від відповідальності
платника аліментів за їх прострочення
або зменшення розміру неустойки.

Під час розгляду справи судом
було встановлено, що відповідач ОСОБА_3
є здоровою людиною, інвалідом не
визнаний, інших неповнолітніх чи
непрацездатних осіб на утримання не
має, аліменти нікому не сплачує. При
цьому, передбачених законом підстав
для звільнення ОСОБА_3 від обов'язку
утримання неповнолітньої дитини судом
не встановлено. Домовленості між
батьками щодо іншого способу утримання
дитини не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази,
суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не
виконував у відношенні свого
неповнолітнього сина передбачені
сімейним законодавством батьківські
обов'язки з його утримання у вигляді
сплати аліментів за рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області №2-2635/11 від
27.02.2012, через що виникла заборгованість,
чим порушив право дитини на достатній
рівень життя. При цьому відповідачем
визнано позовні вимоги за зустрічним
позовом ОСОБА_4 в частині стягнення з
нього пені за прострочення сплати
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, тому позовні вимоги ОСОБА_4 в
частині стягнення пені в розмірі 9529,55
грн. суд визнає обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 за
зустрічним позовом в частині
збільшення розміру аліментів, які
підлягають стягненню з ОСОБА_3 на
підставі рішення Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 27.02.202 з 1500 грн. до 2000 грн.
щомісячно, суд вважає за необхідне
зазначити слідуюче.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК
України, здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Як вбачається з роз'яснень, викладених
в п. 6 Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2011 року, ст. 15 ЦК
України передбачено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа також має
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного судочинства. Отже, об'єктом
захисту є порушене, невизнане або
оспорюване право чи цивільний інтерес,
саме вони є підставою для звернення
особи за захистом свого права із
застосуванням відповідного способу
захисту. Такі способи захисту
передбачені статтею 16 ЦК України.

При цьому, вимогами ст. 11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог
ОСОБА_4 просить збільшити розмір
присуджених до сплати аліментів,
посилаючись на вимоги ст. 185 СК України.

Однак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 СК
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо), що не було
предметом спору за зустрічним позовом.

При цьому, питання про зміну розміру
аліментів визначено положеннями ст. 192
СК України, відповідно до вимог частини
1 якої передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Отже, при вирішенні питання про
збільшення розміру аліментів,
призначених за рішенням суду,
предметом доказування є наявність чи
відсутність обставин, вказаних у ч. 1 ст.
192 СК України, зокрема, зміна
матеріального чи сімейного стану,
стану здоров'я або платника аліментів,
або одержувача (тобто позивача або
відповідача у справі). При цьому слід
зазначити, що такі обставини були
встановлені в ході розгляду первісного
позову та свідчать про необхідність
зменшення розміру аліментів, а не
збільшення. В той же час в
обґрунтування вимог про збільшення
розміру аліментів позивач за
зустрічним позовом посилається на
погіршення стану здоров'я дитини, що
викликає необхідність стягнення
додаткових витрат на утримання дитини
за приписами ст. 185 СК України, а також
ніяким чином не пов'язано із розміром
призначених аліментів.

А оскільки визначення предмету та
підстав позову є виключним правом
позивача, тому у суду не має правових
підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 в
інший спосіб.

Таким чином суд вважає, що відсутні
правові підстави для збільшення
розміру аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на підставі рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27.02.202 з
1500 грн. до 2000 грн. щомісячно, в зв'язку з
чим дані позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог статті 5 Закону
України «Про судовий збір» від 08.07.2011
року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК
України, позивач за зустрічним позовом
звільнена від сплати судового збору
при звернені з даним позовом до суду,
тому з відповідача в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, призначених
на користь ОСОБА_4, що підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на утримання дитини
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27
лютого 2012 року у справі №2-2635/11 до 700
(семисот) грн. щомісячно до досягнення
сином повноліття, починаючи з 24 лютого
2014 року.

В іншій частині первісного позову -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_2, неустойку за
прострочення сплати аліментів за
період з 16 грудня 2011 року по 14 лютого 2014
року в розмірі 9529 (дев'ять тисяч п'ятсот
двадцять дев'ять) грн. 55 коп.

В іншій частині зустрічного позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп., що підлягає
сплаті на поточний рахунок 0068,
одержувач платежу - УДКСУ у м. Макіївці
Центрально-Міський район, код
бюджетної класифікації 22030001, МФО 834016,
код ЄДРПОУ (суду) 02895567, код ЄДРПОУ
(банку) 37990227, Банк - ГУ ДКСУ у Донецькій
області.

Рішення може бути оскаржене
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення суду,
а у разі відсутності особи, яка має
право на апеляційне оскарження,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Суддя:
Р.О. Кузнецов