Провадження № 2/344/547/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 березня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.

секретаря Граечун Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної ДТП , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 8 574,15 грн., 3 000 грн. 00 коп.
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та
стягнення судових витрат, посилаючись
на те, що з вини відповідача, який
порушив правила дорожнього руху,
сталася ДТП, в результаті якої
пошкоджено його автомобіль марки Део
Нексія, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. Просить відшкодувати йому
матеріальну шкоду, що спричинена
витратами на ремонт власного
автомобіля, а також моральну шкоду, що
полягає в відсутності можливості
певний час використовувати належний
йому автомобіль за призначенням,
втраті душевного спокою, погіршенні
стану здоров'я та постановити рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2, 7 474,15 грн.
матеріальної шкоди, 3 000,00 грн. моральної
шкоди, 500,00 грн. за надані йому юридичні
послуги, 600 грн. за послуги експерта, а
також вартість понесених судових
витрат.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Причину неявки суду не
повідомив.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України, суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
таким чином докази, подані суду на
обґрунтування вимог сторін, суд
приходить до висновку про підставність
позовних вимог .

Судом встановлено, що 15 травня 2013 р.
близько 21 год. 10 хв. відповідач ОСОБА_2, в
м. Івано-Франківськ керуючи в стані
алкогольного сп'яніння транспортним
засобом марки „Додже", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 по
другорядній дорозі по вул. Петрака
виїзджаючи на головну дорогу по вул.
Миру не надав перевагу в русі
транспортному засобу, який рухався по
головній дорозі та допустив зіткнення
з автомобілем марки Део Нексіа д.н.з.
НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4. Внаслідок
чого автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Вина водія ОСОБА_2 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується постановою
Івано-Франківського міського суду від
01.07.2013р.(а.с.10).

Даний факт суд, на підставі ст. 61 ЦПК
України, відносить до обставин, що не
потребують доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

Факт заподіяння матеріальної шкоди
позивачу, а також її розмір
підтверджується висновком №112
експертного автотоварознавчого
дослідження від 16.07.2013 року, згідно
якого вартість відновлювального
ремонту автомобіля Daewoo Nexia реєстр.№
НОМЕР_1 по цінах на час проведення
експертизи складає 7 474,15 грн. (а.с.11-15).

За змістом ст. 1166 ЦК України, яка
встановлює загальні підстави
відповідальності за заподіяння шкоди,
шкода заподіяна майну фізичної чи
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла
шкоду в повному обсязі.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Пленуму Верховного суду
України №6 від 27.03.1992 року (із
послідуючими змінами) роз'яснено, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояву їх шкідливих властивостей.

Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності).

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача завдані йому моральні
збитки в сумі 3 000,00 грн., мотивуючи свою
вимогу тим, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди у нього
була відсутня можливість певний час
використовувати належний йому
автомобіль за призначенням, він
втратив душевний спокій, в нього
погіршився стан здоров'я. Внаслідок ДТП
він багато часу витрачав на оформлення
відповідних документів, проведення
експертизи, ремонт автомобіля.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України
визначено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

При вирішенні спору в частині вимоги
позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди суд виходить з оцінки
причинного зв'язку між такою шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні, а тому
суд приходить до висновку, що вимога
позивача про відшкодування моральної
шкоди підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України та
керуючись ст.ст. 88 ч.1, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної ДТП , - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер-
невідомий, згідно відповіді від
Міністерства доходів та зборів надати
реєстраційний номер облікової картки
вказаної фізичної особи не має
можливості, оскільки фізичну особу
неможливо однозначно ідентифікувати
за наданими в справі даними) на користь
ОСОБА_1 завдані збитки: 7 474,15 грн. - за
відновлювальний ремонт автомобіля; 600
грн. - за послуги експерта; 500 грн.- за
послуги правника; 3000 грн. - за моральні
збитки; 228,40 грн. - судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Ковалюк І.П.