Справа № 227/4118/12 Провадження №
22-ц/772/1143/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Клімик К. О.Категорія:
27Доповідач: Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Кучевського П.В.

Суддів: Іванюка М.В.,
Камзалова В.В.

При секретарі: Руденко
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 03 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, про
стягнення задоргованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з вище вказаним
позовом.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 05 квітня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області
від 11 червня 2012 року, позов ПАТ КБ
«Надра» задоволено частково, стягнуто
з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором в розмірі 66240 грн. 23 коп.
вирішено питання розподілу судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 жовтня 2012
року рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 05 квітня 2012 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 11 червня 2012 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

23 жовтня 2013 року ПАТ КБ «Надра»
уточнило заявлені позовні вимоги, та
просило суд стягнути з позичальника
ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2, як
солідарних боржників на користь ПАТ
КБ «Надра» - суму заборгованості по
кредитному договору №28/02/2008/980 від
28.02.2008 року у розмірі 66 240 грн. 23 коп.
Стягнути солідарно із відповідачів
судові витрати у сумі 912,4 грн.

Рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 03 лютого 2013 року позов
ПАТ КБ «Надра» задоволено частково,
вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра"
заборгованість за укладеним кредитним
договором в загальній сумі 53716 гривень
98 коп., що складається з заборгованості
зі сплати пені 5294 гривні 02 коп., штрафу
390 гривень, заборгованості по кредиту
25850 гривень 49 коп., процентів за
користування кредитом 22182 гривні 47 коп.
Стягнути солідарно з відповідачів на
користь ПАТ КБ "Надра" судові витрати в
розмірі 657 гривень 17 коп. В іншій
частині позовні вимоги залишити без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 03 лютого 2014
року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного
суду Вінницької області з
апеляційною скаргою в якій просить
ухвалене у справі судове рішення
скасувати в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_2 53716,98 грн. та
ухвалити нове рішення яким відмовити
в задоволенні позову в цій частині,
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права. У зв'язку з цим суди повинні
неухильно додержувати вимог про
законність і обґрунтованість рішення у
цивільній справі (частина перша статті
213 ЦПК).

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_3 було укладено
договір кредиту № 28/02/2008/980 - ПКП/45/18 від
28 лютого 2008 року.

ОСОБА_3 факту укладення та підписання
ним вказаного договору не заперечував
та як вбачається з матеріалів
справи не ставив питання про
визнання недійсним кредитного
договору.

Вироком Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 4 листопада
2011 року ( Т.1 а.с. 84-88) по справі про
обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні
злочинів передбачених ст. ст. 190 ч. 2, 358
ч. 2 КК України встановлено, що ОСОБА_5,
шляхом зловживання довірою, яка
виразилась в знайомстві і дружніх
відносинах з ОСОБА_3, з метою
незаконного отримання кредиту,
попередньо підробивши довідку для
одержання кредиту в Хмільницькому
відділенні ВАТ КБ "Надра", яка свідчила,
що ОСОБА_3 має постійне місце роботи в
ПП"Укркредитбуд" м. Хмільника та
отримує значну заробітну плату, яка не
відповідає дійсності, використав дану
довідку подавши її в банківську
установу на підставі якої було
укладено кредитний договір № 28/02/2008/980
- ПКП/45/18 від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_3 на
суму 29000 гривень, які ОСОБА_5 отримав та
використав в особистих цілях.

Вище вказаним вироком встановлено факт
укладення кредитного договору між
позивачем та ОСОБА_3 і вказаний факт
останнім не оспорювався.

За таких обставин правильним є
висновок суду першої інстанції про
те, що кредитний договір було укладено
та підписано відповідачем ОСОБА_3 без
будь-якого примусу та обману зі сторони
позивача.

Для забезпечення виконання умов
кредитного договору 28 лютого 2008 року
між банком та ОСОБА_2, було укладено
договір поруки, за яким останній
зобов'язувався відповідати перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
28/02/2008/980 - ПКП/45/18 від 28 лютого 2008 року (п.
1.1 договору), а саме: повернути до 28
лютого 2011 року кредит в сумі 29000
гривень; сплатити відсотки за
користування кредитними коштами із
розрахунку 2,7% за місяць; сплатити інші
платежі, передбачені кредитним
договором; сплатити можливі штрафні
санкції (штраф, пеня).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 553 ЦК України поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним усіх зобов'язань і
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Таким чином, виходячи з умов укладеного
договору поруки відповідач ОСОБА_2
повинен нести відповідальність за
невиконання умов укладеного
кредитного договору ОСОБА_3 солідарно з
ним, у відповідності до вимог ст. 554 ЦК
України.

Колегія суддів критично оцінює доводи
апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не
підписував договір поруки не
заслуговують увагу з наступних
підстав.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції ОСОБА_2 не заявляв
клопотання про призначення
експертизи та не ставив під сумнів
дійсність договору поруки від 28
лютого 2008 року, не заявляв вимоги
про визнання договору поруки
недійсним чи припинення поруки.

ОСОБА_2 у запереченні на касаційну
скаргу (а.с. 173-174), яке підписано ним
особисто, вказує, що він підписав
договір поруки на прохання ОСОБА_5

Більше того, разом з договором поруки
банком долучено до матеріалів справи
копії особистих документів ОСОБА_2
паспорта та ідентифікаційного коду
(а.с. 16-17), які відповідач добровільно
надав позивачу для оформлення
договору поруки.

За таких обставин, доводи ОСОБА_2
викладені в апеляційній скарзі є
суперечливими та спростовуються
матеріалами справи.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ направляючи справу на новий
судовий розгляд в ухвалі від 14
листопада 2012 року вказав, що суд
відмовляючи у задоволенні позову до
ОСОБА_2, дійшов помилкового висновку
про припинення поруки останнього.

В силу ч. 4 статті 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Таким чином, колегія суддів, приходить
до висновку, що суд першої інстанції
встановивши обставини справи, врахував
висновки і мотиви з яких були скасовані
судові рішенні у цій справі дійшов
правильного висновку про те, що
відповідач ОСОБА_2 визнав факт
укладення та підписання ним договору
поруки від 28 лютого 2008 року, а тому він
разом з ОСОБА_3 мають відповідати перед
кредитором як солідарні боржники.

Визначаючи суму заборгованості за
договором кредиту, яка підлягає
солідарному стягненню з відповідачів
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
заявлена позивачем сума 12523 гривні 25
коп. - розмір інфляції не підтверджена
будь-якими доказами, а лише вказана в
розрахунку як така, що підлягає
стягненню, та тому позов підлягає
частковому задоволенню із
визначенням суми боргу в розмірі 53716
гривень 98 коп., що складається з
заборгованості зі сплати пені 5294
гривні 02 коп., штрафу 390 гривень,
заборгованості по кредиту 25850 гривень 49
коп., процентів за користування
кредитом 22182 гривні 47 коп.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та об'єктивно дослідивши всі обставини
справи, надавши належну оцінку доказам
у справі дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «Надра». Рішення
суду ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 03 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: