Єдиний унікальний номер 205/8855/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Друга Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер її дідусь, ОСОБА_4, і після його
смерті відкрилась спадщина, у тому
числі і на квартиру, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою
ОСОБА_4 проживав разом із своєю
дружиною, ОСОБА_5, яка після його смерті
вважається такою, що прийняла спадщину,
однак до нотаріальної контори остання
не звернулася. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
померла її бабуся, ОСОБА_5, відповідно
після її смерті також відкрилась
спадщина. Далі позивач зазначає, що її
батько, ОСОБА_6, син ОСОБА_4 та ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тобто вона,
ОСОБА_1, є спадкоємицею за правом
представлення. Однак, своєчасно
звернутися до нотаріальної контори
позивач не змогла, тому як їй зашкодило
декілька причин, а саме: спадщина, яка
залишилася після смерті ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 перейшла до ОСОБА_2, яка є їх
донькою. Спадщина була видана за
заповітом ОСОБА_4. Але, як з'ясувалось
пізніше, заповіт не мав ніякого
відношення до вищевказаної спадщини,
він був складений на інше майно, яке на
момент смерті вже не належало
покійному (квартиру, що розташована на
ж/м Перемога, яку було продано у 2004
році). Окрім цього, далі позивач
зазначає, що упродовж строку, який
наданий законом для прийняття спадщини
вона не скористалася своїм правом на
спадкування у зв'язку з тим, що ОСОБА_2,
прийнявши спадщину, ввела її в оману,
повідомивши їй про те, що вона є єдиною
спадкоємицею за заповітом ОСОБА_4,
тобто свого батька. Однак, ОСОБА_5, як
дружина ОСОБА_4, мала отримати свою
частку спадщини після свого чоловіка,
таким чином спадщина, що складалася із
квартири АДРЕСА_1 не повинна була
видаватися повністю ОСОБА_2. У зв'язку з
вищевикладеним, позивач зазначає, що
вона звернулася до Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, але отримала відповідь про
неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину у зв'язку з
пропущеним строком подачі такої заяви
та рекомендовано звернутися до суду.
Таким чином, позивач вимушена
звернутися до суду та просити суд
визначити їй, ОСОБА_1, додатковий строк
протягом трьох місяців, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, вважає їх надуманими,
незаконними та просила суд відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлялися
належним чином, надали суду письмову
заяву, просили розглядати справу у
відсутності їх представника, винести
рішення відповідно до діючого
законодавства (а.с.16).

Суд, заслухавши учасників процесу,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дослідивши
матеріали справи, знаходить позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на
нижчевикладене.

Так, судом встановлені наступні
обставини і визначенні відповідно до
них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер дідусь позивача, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Судом також встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла бабуся
позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Судом встановлено, що позивач, яка не
проживала разом з ОСОБА_5, у визначений
законом строк до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини не
подавала.

Відмовляючи у задоволені позову суд
виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків,встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини; для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

В судовому засіданні позивач пояснила,
що вона знала про смерть спадкодавця,
однак не звернулась своєчасно до
нотаріальної контори, оскільки
відповідач ввела її в оману
повідомивши їй, що вона не має право на
спадщину, а сама позивач при цьому не
була обізнана про необхідність
вчинення таких дій, та не орієнтувалась
на той час у нормах чинного
законодавства, що регулює суспільні
відносини у даній царині.

Верховний Суд України в постанові
Пленуму «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008
зазначив, що особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 Цивільного кодексу України.
Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій
(пункт 24).

На думку суду, причини, з яких позивачем
пропущений встановлений для прийняття
спадщини строк (не знання вимог закону),
не є поважними, оскільки не пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій, а залежали виключно від
суб'єктивного внутрішнього
переконання позивача по справі. Суд
зауважує, що позивач мав можливість
звернутися за необхідною
консультацією до фахівців у галузі
права для отримання юридичної
допомоги, в т.ч. до органів нотаріату,
щодо вчинення дій, необхідність яких
визначена законом для прийняття
спадщини та роз'яснення відповідних
положень закону, або самостійно
ознайомитись із вимогами закону,
тексти яких є публічно
розповсюдженими.

За вказаних обставин та приписів
чинного законодавства України, суд
доходить висновку, що у даному випадку
відсутні правові підстави для
ухвалення судового рішення про
задоволення позовних вимог, тому в
позові слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд
зазначає, що у зв'язку із відмовою в
задоволенні позову такі витрати у
вигляді судового збору слід віднести
на рахунок позивача у відповідності до
вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 130,
174, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВирішиВ:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.