Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі: головуючого-судді Дмитрієва
О.Ф., при секретарі Вжещ Ю.О., за участі
відповідача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Старобешево цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми
сплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04 лютого 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення суми сплаченого страхового
відшкодування, посилаючись на те, що
04.02.2012 року у м.Донецьк на перехресті
вул..Артема та пр..Ватутіна сталась
дорожньо-транспортна пригода за участі
транспортного засобу «Деу» державний
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 та транспортного засобу марки
«Тойота» державний номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3
Внаслідок ДТП автомобілі ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження.
Постановою Ворошиловського районного
суду м.Донецьк від 14.05.2012 року, яка
залишена без змін постановою
Апеляційного суду Донецької області
винним у ДТп визнано водія автомобілю
«Деу» державний номерний знак НОМЕР_1
ОСОБА_1 На момент події ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ
«Страхова компанія «Країна». 16.08.2012
року на підставі заяви ОСОБА_3,
страхового акта та звіту про оцінку
вартості матеріального збитку
позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 25302,06 грн.
ОСОБА_1 у строки встановлені ст.33 ЗУ
«Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не повідомив ПАТ «Страхова
компанія «Країна» про настання
страхового випадку. 20 листопада 2013 року
ОСОБА_1 надіслано лист з вимогою
сплатити борг. Лист отримано 27.11.2013
року, однак відповідач жодним чином на
вимогу не відреагував, вказаної суми
заборгованості не сплатив. На підставі
ст.38 ЗУ «Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» просить стягнути з ОСОБА_1
суму сплаченого страхового
відшкодування у розмірі 25302,06 грн.,
судові витрати.

Відповідач не погодившись з позовом
подав до суду заперечення, в яких
зазначив, що 04.02.2012 року дійсно сталась
дорожньо-транспортна пригода, в якій
він винен. У строки встановлені ст.33 ЗУ
«Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» повідомив страхувальника про
подію ДТП, просив відмовити у
задоволенні позову.

Представник позивача до судового
засідання не з*явився, надав заяву в
якій просив позов задовольнити з
підстав викладених в позовній заяві,
справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити з підстав
викладених в запереченнях.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити з
підстав викладених в запереченнях,
додатково пояснив, що ОСОБА_1 в день ДТП
повідомив в усній формі позивача про
настання події ДТП, а 07.02.2012 року
письмово повідомив Страхову компанію
про настання страхового випадку.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини,які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

Судом встановлено, що постановою
Ворошиловського районного суду
м.Донецьк від 14.05.2012 року, яка залишена
без змін постановою Апеляційного суду
Донецької області від 15.06.2012 року
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП. При розгляді даної справи
встановлено, що 04.02.2012 року у м.Донецьк
на перехресті вул..Артема та
пр..Ватутіна сталась
дорожньо-транспортна пригода за участі
транспортного засобу «Деу» державний
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 та транспортного засобу марки
«Тойота» державний номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3
Внаслідок ДТП автомобілі ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження.
На момент ДТП між ОСОБА_1 та ПАТ
«Страхова компанія «Країна» був
укладений договір обов*язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АА/2921582 від
19.04.2011 року за яким позивач застрахував
цивільну відповідальність відповідача
перед третіми особами, при
використанні транспортного засобу
«DAEWOO» державний номерний знак НОМЕР_1.
16.08.2012 року на підставі Страхового
акта та заяви ОСОБА_3 позивачем було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 25302,06 грн.

Згідо ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо)володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом,використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ
«Про страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Позивач обгрунтовуючи позов зазначив,
що відповідачем не виконано вимоги
ст.33.1.2 ЗУ «Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до якої учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов*язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов*язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або у випадках передбачених цим
Законом МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Однак зазначені доводи позивача
спростовані відповідачем та його
представником під час розгляду справи.

Так судом встановлено, що подія ДТП за
участю відповідача сталась 04.02.2012 року.
Факт того, що відповідач своєчасно
звернувся до позивача, та повідомив про
подію ДТП підтверджується страховим
актом №11/22562/3.2.29 від 13.08.2012 року згідно
якого страховика 07.02.2012 року за вх.№449
письмово повідомлено про подію ДТП яка
сталась 04.02.2012 року(а.с.30). Крім того
згідно акту огляду транспортного
засобу від 17.02.2012 року, замовником
огляду зазначено «СК Країна» (а.с.14)
тобто зазначене свідчить, що
відповідач своєчасно повідомив
позивача про подію ДТП та виконав усі
вимоги передбачені Законом.

Вищевикладене свідчить про те, що
доводи позивача є необґрунтованими а
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову
відмовлено повністю судові витрати
відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 993,1187 ЦК України, ст.ст.
5, 10, 11, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству
«Страхова компанія «Країна» у
задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Старобешівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

26.03.2014