Справа № 750/1294/14 Провадження №
22-ц/795/882/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук
М. І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва
О.К.,суддів:Шарапової О.Л., Шитченко
Н.В.,при секретарі:Мартиновій А.В.,за
участю:позивача ОСОБА_5 та його
представника - адвоката ОСОБА_6,
представників: відповідача
Чернігівської міської ради -
юрисконсульта УЖКГ Жежко Т.О., третьої
особи Комунального шляхо-будівельного
підприємства - Антоненко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова від 12 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до
Чернігівської міської ради про
стягнення матеріальної шкоди, треті
особи - ОСОБА_10, Комунальне
шляхо-будівельне підприємство
Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 р. ОСОБА_5 пред'явив позов до
Чернігівської міської ради, в якому
просив стягти з неї 11775 грн. 70 коп.
вартості відновлювального ремонту
належного ОСОБА_10 автомобіля Toyota Karina,
державний реєстраційний № НОМЕР_1,
витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження і
судові витрати. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що 24.04.2013 р. під час
керування позивачем вказаним
автомобілем по вул. Незалежності у м.
Чернігові він в'їхав у яму, внаслідок
чого автомобіль отримав механічні
пошкодження. Згідно з чинним
законодавством, за стан дорожнього
покриття у місці скоєння даної
дорожньо-транспортної пригоди
відповідає Чернігівська міська рада.
Тому остання має відшкодувати ОСОБА_5 -
особі, яка правомірно володіє та
розпоряджається пошкодженим
автомобілем, вказані вище збитки.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати дане рішення і задовольнити
його позов. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що позовні вимоги є
доведеними і, крім того, на порушення ч.
4 ст. 10 ЦПК України, суд не сприяв
всебічному й повному з'ясуванню
обставин справи, зокрема не
задовольнив клопотання, яке міститься
у позовній заяві, про витребування
доказів, які ОСОБА_5 не може надати суду.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його
представник підтримали апеляційну
скаргу, а представники Чернігівської
міської ради й Комунального
шляхо-будівельного підприємства
просили її відхилити за
безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
І інстанції виходив з того, що позовні
вимоги ОСОБА_5 є недоведеними. Цього
висновку суд дійшов за неповноти
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Так, по справі встановлено наступне.

Власником автомобіля Toyota Karina,
державний реєстраційний № НОМЕР_1, є
третя особа ОСОБА_10, що підтверджується
копією свідоцтва про реєстрацію даного
автомобіля (а.с. 6). Останній у
встановленому законом порядку передав
права керування й розпорядження цим
автомобілем ОСОБА_5, що жодним з
учасників судового розгляду не
заперечується.

24.04.2013 р. ОСОБА_5, керуючи вказаним
автомобілем, не порушуючи правил
дорожнього руху, рухаючись по проїзду
між вулицями Красносільського й
Незалежності у м. Чернігові, здійснив
в'їзд правим переднім колесом
автомобіля у вибоїну, яка малася на
асфальтобетонному покритті цього
проїзду, внаслідок чого у автомобіля
виникли механічні пошкодження правих
передніх крила та підкрилка, передньої
поперечини, бачка омивача, радіаторів
кондиціонера і охолодження двигуна в
комплекті, капоту, панелі передку, арки
переднього правого колеса. Ці
обставини підтверджуються актом
обстеження дорожніх умов на місці
пригоди від 24.04.2013 р., що складено
інспекторами ВДАІ ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області й заступником
начальника Комунального
шляхо-будівельного підприємства
Чернігівської міської ради, схемою
місця пригоди, яку складено
інспекторами ВДАІ ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області за участю
позивача, й постановою про закриття
кримінального провадження № 0002805
від 08.07.2013 р. (а.с. 8-10; арк. 6, 7
кримінального провадження ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області №
0002805), а також протоколом
технічного огляду автомобіля, про який
йдеться, що є додатком до звіту
автотоварознавчого дослідження цього
автомобіля, про який йтиметься нижче
(а.с. 16).

Згідно з п. 2.2 статуту Комунального
шляхо-будівельного підприємства
Чернігівської міської ради, який
затверджено розпорядженням
Чернігівського міського голови від
21.01.2004 р. № 15-р (з наступними змінами),
предметом діяльності даного
підприємства, який стосується спору
між сторонами, є виконання підрядних
робіт з будівництва, капітального
ремонту й реконструкції автомобільних
доріг (а.с. 86-95).

Копіями договорів підряду від 05.02.1990 р.
№ 5 між Чернігівським міським
управлінням капітального будівництва
та Чернігівським облшляхрембудтрестом
і від 07.07.2008 р. № 33 між управлінням
капітального будівництва
Чернігівської міської ради та
Комунальним шляхо-будівельним
підприємством Чернігівської міської
ради (до якого внесено зміни додатковою
угодою № 03 від 14.04.2011 р.)
підтверджується, що будівництво
автодороги, де сталася
дорожньо-транспортна пригода, яка є
об'єктом судового розгляду, ведеться
Комунальним шляхо-будівельним
підприємством Чернігівської міської
ради (а.с. 128, 129-135, 136). У договорі № 33 від
07.07.2008 р. зазначено, що генеральний
підрядник відповідає за дотримання
правил техніки безпеки на місці
виконання робіт, будівельних норм і
правил та інших нормативних документів
(п. 5.11). У згаданих договорах не
зазначено, що підрядник є власником
об'єкта будівництва або результату
інших будівельних робіт.

Згідно з довідкою Комунального
шляхо-будівельного підприємства
Чернігівської міської ради від 29.08.2013 р.
№ 244, проїзд між вулицями
Красносільського й Незалежності на
балансі підприємства не перебуває (арк.
16 справи Новозаводського районного
суду м. Чернігова № 751/7886/13-п про
притягнення ОСОБА_11 до
відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУАП). У
повідомленні УЖКГ Чернігівської
міської ради начальникові ВДАІ ЧМВ
УМВС України в Чернігівській області
від 27.06.2013 р. № 846 зазначається, що
вищевказаний проїзд на балансі
Комунального шляхо-будівельного
підприємства Чернігівської міської
ради не перебуває у зв'язку з тим, що
будівництво цієї ділянки
вулично-дорожньої мережі не закінчено
і її не прийнято до експлуатації (арк. 37
кримінального провадження ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області №
0002805).

Згідно з звітами автотоварознавчого
дослідження від 10.04.2014 р. № 16/014 і від
26.11.2013 р. № 04/11/13, які виконано суб'єктом
оціночної діяльності фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_12, станом на
25.11.2013 р. ринкова вартість автомобіля
Toyota Karina, державний реєстраційний №
НОМЕР_1, становить 55408 грн. 84 коп., а
вартість його відновлювального
ремонту становить 11775 грн. 70 коп. (а.с.
100-112, 11-32).

Квитанцією від 25.11.2013 р.
підтверджується, що позивачем сплачено
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_12
вартість автотоварознавчого
дослідження у сумі 350 грн. 00 коп. (а.с. 33).

З встановленого апеляційний суд робить
наступні висновки.

Дорожньо-транспортна пригода, що мала
місце 24.04.2013 р., під час якої автомобіль
Toyota Karina, державний реєстраційний №
НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження,
сталася внаслідок незадовільного
стану проїзду між вулицями
Красносільського й Незалежності у м.
Чернігові.

У згаданих договорах підряду на
будівництво автодороги, на якій
сталася дорожньо-транспортна пригода і
яка є об'єктом судового розгляду, не
зазначено, що власником цієї дороги -
об'єкта будівництва або результату
інших будівельних робіт є підрядник.

Частина 4 ст. 319 ЦК України приписує, що
власність зобов'язує. Згідно з ст. 876
цього ж Кодексу, власником об'єкта
будівництва або результату інших
будівельних робіт є замовник, якщо інше
не передбачено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про автомобільні дороги», вулиці й
дороги міст знаходяться у віданні
органів місцевого самоврядування і є
комунальною власністю. Пунктом 2 ст. 18
цього Закону передбачено, що
організація будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
вулиць, доріг міст за встановленими для
них будівельними нормами, державними
стандартами та нормами є одним із
основних обов'язків органів місцевого
самоврядування. Згідно з п. 4 ст. 21 цього
ж Закону, органи місцевого
самоврядування, що управляють
функціонуванням та розвитком вулиць і
доріг міст, відповідають за
відшкодування збитків користувачам
вулиць і доріг міст та інших населених
пунктів, що виникли через їх
незадовільний стан, у порядку,
визначеному законом.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що територіальним
громадам міст належить право
комунальної власності на нерухоме
майно та нерухомі об'єкти, визначені
відповідно до закону як об'єкти права
комунальної власності. У ч. 1 ст. 10 цього
ж Закону зазначено, що міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені функції й повноваження
місцевого самоврядування, визначені
чинним законодавством.

Наведені обставини справи і норми
права у їх сукупності та взаємозв'язку
доводять висновку про те, що власником
проїзду між вулицями Красносільського
й Незалежності у м. Чернігові, де
сталася дорожньо-транспортна пригода,
про яку йдеться, є Чернігівська міська
рада. Тож вона і повинна відповідати за
шкоду, завдану пошкодженням автомобіля
Toyota Karina, державний реєстраційний №
НОМЕР_1.

В силу вказаних вище норм права,
зокрема ст.ст. 319 ч. 4, 876 ЦК України, та
встановленої по справі сукупності
обставин, не є підставою для відмови у
задоволенні позову самі по собі факти
неприйняття до експлуатації й
неперебування на балансі Комунального
шляхо-будівельного підприємства
Чернігівської міської ради проїзду між
вулицями Красносільського й
Незалежності у м. Чернігові.

При вирішенні справи апеляційний суд
також враховує, що ні Чернігівська
міська рада, ні інші учасники судового
розгляду не посилаються на те, що
вибоїна, яка малася на
асфальтобетонному покритті названого
проїзду, у яку здійснив в'їзд позивач на
автомобілі Toyota Karina, державний
реєстраційний № НОМЕР_1, утворилася
внаслідок недотримання Комунальним
шляхо-будівельним підприємством
Чернігівської міської ради правил
техніки безпеки на місці виконання
робіт, будівельних норм і правил та
інших нормативних документів.

Апеляційний суд погоджується з звітами
автотоварознавчого дослідження про
ринкову вартість автомобіля Toyota Karina,
державний реєстраційний № НОМЕР_1, та
вартість його відновлювального
ремонту, оскільки ці звіти учасниками
судового розгляду не оспорюються.

Суд І інстанції дійшов висновку про
недоведеність позовних вимог з
порушенням припису ч. 4 ст. 10 ЦПК
України. Так, у позовній заяві
міститься клопотання про витребування
з ЧМВ УМВС України в Чернігівській
області кримінального провадження №
0002805 та з Новозаводського
районного суду м. Чернігова справи №
751/7886/13-п про притягнення ОСОБА_11 до
відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУАП з
посиланням на те, що у них маються
докази, які підтверджують позов. Проте
місцевий суд дане клопотання
безпідставно не задовольнив.

Отож оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з постановленням рішення
про задоволення вимог ОСОБА_5

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
307, 309 ч. 1 п. 1, 314, 316 ЦПК України, ст. 1166 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити,
рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова від 12 березня 2014 року
скасувати; позов задовольнити.

Стягти з Чернігівської міської ради на
користь ОСОБА_5 11775 (одинадцять тисяч
сімсот сімдесят п'ять) грн. 70 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 350
грн. 00 коп. на відшкодування вартості
автотоварознавчого дослідження, 365 грн.
40 коп. на відшкодування витрат по
сплаті судового збору, а всього 12491
(дванадцять тисяч чотириста дев'яносто
одну) грн. 10 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але воно
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:Судді: