Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Антипової Л.О.

при секретарі Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4926грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2012 року ПАТ «Страхова компанія «Україна»» уклало з ОСОБА_1 договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АЕ/0620827, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Тойота Раф 4», д. н. НОМЕР_1. 21.12.2012 року в м. Києві по вулиці Наддніпрянське шрсе напрямку мосту «Патона» сталася ДТП за участю автомобіля марки «Тойота Раф 4», д. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. та автомобіля «Тойота Камрі», д. н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Вказана ДТП відбулась з вини відповідача ОСОБА_1 Печерський районний суд м. Києва виніс постанову, в якій відповідач був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Враховуючи наведене, внаслідок вказаної ДТП відповідач, тим самим порушив вимоги ПДР України та завдав автомобілю «Тойота Камрі», д. н. НОМЕР_2 технічні пошкодження. Виконуючи свої зобов'язання за договором обо'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілому у розмірі 4926 грн., відповідно до платіжного доручення №748 від 14.06.2013 р. Посилаючись на ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 27 ЗУ «Про страхування» та на не виконання в добровільному порядку вимог позивача щодо відшкодування відповідачем завданих збитків позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно з ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно положень ст.ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Україна»» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АЕ/0620827, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Тойота Раф 4», д. н. НОМЕР_1..

Так, 21.12.2012 року в м. Києві по вулиці Наддніпрянське шрсе напрямку мосту «Патона» сталася ДТП за участю автомобіля марки «Тойота Раф 4», д. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. та автомобіля «Тойота Камрі», д. н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2013 року ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні п. 33.2.1 Правил Дорожнього Руху України та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. (а.с. 8)

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Виконуючи свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілому у розмірі 4926 грн. відповідно до платіжного доручення №748 від 14.06.2013 р.

Таким чином, сума понесених збитків позивачем зв'язку з виконанням зобов'язань по страховому відшкодуванню, підлягає стягненню з відповідача, в порядку регресу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 4926 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 267,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218, 224, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 4926 грн. та витрати по сплаті судових витрат в розмірі 267,96 грн., а всього на загальну суму 5193,96 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: