АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 599/2174/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Іваницький О.Р. Провадження
№ 22-ц/789/360/14 Доповідач - Бахметова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірського Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Зборівського
районного суду від 03 січня 2014 року та
додаткове рішення цього ж суду від 26
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що
відповідач, керуючи транспортним
засобом КАМАЗ, д.н.з. "НОМЕР_1", допустив
наїзд на підвіс належного їй магазину,
спричинивши їй матеріальну шкоду у
розмірі 10 257 грн. та моральну шкоду у
розмірі 10 000 грн.

Рішенням Зборівського районного
суду від 03 січня 2014 року позов
задоволено частково:

"Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 10 257 грн.

В задоволенні решти позовних
вимог про стягнення моральної шкоди в
розмірі 10 00 грн. відмовлено."

Додатковим рішенням Зборівського
районного суду від 26 лютого 2014 року
стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1229,40
грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати вказане рішення суду
в частині стягнення з нього на користь
позивачки матеріальної шкоди в сумі 10257
грн. та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким зменшити суму стягнення
до 3000 грн., посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що судом
першої інстанції безпідставно взято до
уваги як належний та допустимий доказ у
справі звіт про оцінку майна від 30
серпня 2013 року, оскільки останній не
відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна і має значні недоліки, які
вплинули на достовірність оцінки
збитків, що підтверджується рецензією
на вказаний звіт, зробленою в порядку
ст. 13 Закону України "Про оцінку майна
та професійну оціночну діяльність"
оцінювачем ПП "Експертоцінка" ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на обставини
викладені в ній.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_5 не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним, відповідає
матеріалам справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників сторін у справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги,
стосовно стягнення матеріальних
збитків, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка довела факт
порушення відповідачем її майнових
прав та спричинення їй вказаними діями
матеріальної шкоди в розмірі 10 257 грн.,
яка і підлягає стягненню з відповідача
у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
оскільки він суперечить нормам
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що 10 липня 2013 року ОСОБА_1,
правомірно керуючи автомобілем "Камаз"
д.н.з. НОМЕР_1 на спуску не поставив його
під кутом до проїзної частини, що
призвело до самовільного руху
транспортного засобу та відповідно
наїзду на піднавіс магазину в АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2 У вказаний день не
зафіксовано ні документально, ні
поясненнями очевидців конкретне
пошкодження піднавісу.

Згідно постанови Зборівського
районного суду від 24.07.2013 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні вказаного
адміністративного правопорушення
(а.с.6).

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч.1,2 ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки);

2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Звітом про оцінку майна від 30.08.2013
року витратним методом встановлено
ринкову вартість матеріального збитку
зруйнування піднавісу магазину, що
виник внаслідок ДТП у розмірі 10 257 грн.
(а.с.9-22).

Проте, вбачається, що у матеріалах
вказаного звіту відсутній акт
обстеження оцінювачем об'єкту оцінки
(дефектний акт), з якого можливо зробити
висновок про кількісні та якісні
характеристики пошкодження майна
(кількість зруйнованих ферм, які не
можуть бути використані в подальшому
для відновлення піднавісу, метраж
пошкодження стіни та бруківки).

Тобто, не зафіксовано конкретно
яке майно було знищено, а розмір
заподіяної шкоди фактично визначено з
розрахунку будівництва нового
піднавісу, а не відновлювального
ремонту частково зруйнованого, як про
це зазначено у вказаному звіті.

Крім цього, із рецензії на звіт
про оцінку майна, проведеної
оцінювачем ПП "Експертоцінка" ОСОБА_3 в
порядку вимог ст. 13 Закону України "Про
оцінку майна та професійну оціночну
діяльність" вбачається, що звіт не
повною мірою відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна і має значні недоліки, які
вплинули на достовірність оцінки,
оскільки встановлено, що зібраних
вихідних даних, на підставі яких
зроблено розрахунки не достатньо:
відсутній акт обстеження об'єкту
оцінки, дефектний акт, що передує
складанню кошторису, відсутнє
обґрунтовування не застосування
порівняльного методичного підходу
(різниця вартості піднавісу до
пошкодження та після пошкодження).

Згідно ст. 60 ЦПК України - "Кожна
сторона зобов'язана довести ті вимоги,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу."

Таким чином, ОСОБА_2, звертаючись
із позовом про відшкодування шкоди не
довела, яке конкретно майно знищено або
пошкоджено внаслідок ДТП та не
обґрунтувала в чому полягає,
спричинена їй матеріальна шкода.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не довела
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог, а
відповідач визнає позов в частині
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 3000 грн., колегія суддів
приходить до висновку про зміну
рішення суду першої інстанції та
зменшення суми стягнення матеріальної
шкоди до 3000 грн.

Відповідно слід змінити і
додаткове рішення Зборівського
районного суду від 26 лютого 2014 року в
частині стягнення судових витрат з 1229,40
грн. до 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Зборівського районного
суду від 03 січня 2014 року та додаткове
рішення цього ж суду від 26 лютого 2014
року змінити.

Зменшити суму стягнення
матеріальної шкоди з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 з 10257 грн. до 3000 грн. та суму
судових витрат з 1229,40 грн. до 229,40 грн.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова