РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр.№2/521/1923/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: Малиновський
районний відділу Головного управління
Державної міграційної служби України
в Одеській області про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,

встановив:

У серпні 2013р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з зазначеним позовом до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Малиновський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби Управління в
Одеській області (далі - Малиновський
РВ ГУ ДМС України в Одеській області),
посилаючись на те, що за рішенням Бюро
обміну житловим приміщенням Одеського
комітету від 11 березня 1992р. на ім'я
відповідача був виданий ордер від 14
березня 1992р. на право зайняття у
порядку обміну житлового приміщення, а
саме квартири №32 за адресою: м.Одеса,
вул. Іванова (в теперішній час
Дальницька), буд.29. У 1993р. між позивачкою
та відповідачем було укладено шлюб, від
якого народилась донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка разом з батьками була
прописана за адресою: АДРЕСА_1. Сімейне
життя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склалося
та у 1998р. шлюбні відносини між ними були
припинені, відповідач виїхав з
квартири та створив іншу сім'ю. У 1999р.
шлюб між сторонами було розірвано.
Після розлучення, відповідач забрав
свої особисті речі і добровільно
виїхав з квартири. З цього часу вони з
відповідачем ніяких відносин не
підтримують, місце його проживання та
місце роботи не відомо. При цьому
останній добровільно не знявся з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позивачка
змушена сплачувати за нього комунальні
послуги. На протязі п'ятнадцяти років
ОСОБА_2 відповідача не бачила, з ним не
спілкувалася, місце його знаходження
їй не відомо.

26 листопада 1999р. ОСОБА_2 уклала шлюб з
ОСОБА_6 У період шлюбу. у подружжя
народилося двоє синів - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
яких за згодою усіх мешканців було
прописано в спірній квартирі. В
теперішній час в квартирі АДРЕСА_1
прописані: ОСОБА_3, його колишня дружина
ОСОБА_2, донька ОСОБА_4, сини ОСОБА_2 -
ОСОБА_7, ОСОБА_8

У зв'язку із тим, що відповідач у
квартирі не проживає понад 15 років,
позивачка звернулась до суду та
просила суд винести рішення, яким
визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1;
зобов'язати Малиновський РВ ГУ ДМС
України в Одеській області зняти
ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за
вищевказаною адресою.

У судовому засіданні позивач та її
представник, діючий на підставі
довіреності від 15.08.2013р. підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити, та розглянути справу в
порядку заочного провадження, у зв'язку
з систематичною неявкою відповідача в
судові засідання (а.с.79).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
засідання був повідомлений, відповідно
до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.64,78).

Представник Малиновського РВ ГУ ДМС
України в Одеській області у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням ним про поважні
причини такої неявки в судове
засідання в порядку статті 169 ЦПК
України, суд зі згоди позивача вважає
за можливе розглядати справу в
заочному порядку та ухвалити заочне
рішення, що відповідає вимогам ст. 224
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи позивачки,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази в їх сукупності вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Суд вважає, що між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються
Житловим кодексом України, тому при
винесенні рішення суд застосовує норми
матеріального права, якими регулюються
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Встановлено, що 14.03.1992р на ім'я ОСОБА_3
був виданий ордер на право зайняття у
порядку обміну житлового приміщення
площею 20,5кв.м., яке складається з однієї
кімнати в ізольованій квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що з
1993р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у подружжя народилась донька
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що 14.07.1999р. шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с.8).

26.11.1999р. ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (а.с.9).

В період шлюбу з ОСОБА_6 у ОСОБА_2
народилося двоє синів - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки Дільниці №2 КП
«ЖКС «Хмельницький» про склад сім'ї та
прописку від 21.11.2013р. у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_3 з 20.05.1992р., його
колишня дружина ОСОБА_2 з 16.12.1998р.,
донька ОСОБА_4 з 16.12.1998р., сини ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 з 06.06.2008р., ОСОБА_8 з 16.12.2010р. (а.с.36).

Відповідно до довідки відділу
адресно-довідкової роботи від 28.08.2013р.
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.16).

Із пояснень позивачки вбачається, що на
час її звернення до суду, відповідач на
протязі п'ятнадцяти років у спірній
квартирі не проживав і не проживає,
фактично з 1998р. жилою площею не
користується і нею не цікавиться, що
підтверджується актами Дільниці №2 КП
«ЖКС «Хмельницький» від 30 грудня 2013р.
та від 20 січня 2014р. (а.с.80,81).

Відповідно до листа Поштамту - Центр
поштового зв'язку №1 від 10.01.2014р. за
№12/450-70-К за період з 01.01.2013р. по 31.12.13р. на
ім'я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в
м.Одесі рекомендована кореспонденція в
надходженні та видачі не значиться
(а.с.48).

Згідно листа КУ «ЦПМСП №10» ОСОБА_3
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
диспансерному обліку не значиться за
період з 2011 по 2013рр., за медичною
допомогою не звертався, листи
непрацездатності йому не видавалися
(а.с. 34).

Відповідно до листа КП «ЖКС
«Хмельницький» №1786 від 26.11.2013р. ОСОБА_3,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в
м.Одесі на дільницю №2 КП «ЖКС
«Хмельницький» з 2010р. не звертався,
згідно записів журналу видачі довідок
(а.с.35).

Факт не проживання відповідача у
квартирі АДРЕСА_1 з 1998р. до
теперішнього часу, підтверджується
поясненнями свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, які були допитані в судовому
засіданні і які пояснили суду, що ще до
розлучення відповідач забрав свої речі
та залишив квартиру, більше вони його
не бачили(а.с.66-73).

Крім того, судом було встановлено, що 13
січня 2007р. ОСОБА_3 зареєстрував у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції шлюб з ОСОБА_12, що
підтверджується повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про шлюб (а.с.52-53).

Від шлюбу з ОСОБА_12 у відповідача є двоє
дітей: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується
повними витягами з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження (а.с.58-59,
61-62).

У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Суд вважає доведеним факт того, що на
момент розгляду справи відповідач
відсутній в будинку понад шість
місяців без поважних причин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
право користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або померлою.

Отже, рішення суду, яке набрало
законної сили є підставою для зняття
відповідача з реєстраційного обліку
місця проживання.

Зважаючи на вищевикладене, позовні
вимоги в частині зобов'язання
Малиновський РВ ГУ ДМС України в
Одеській області зняти ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, задоволенню не підлягають.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Відповідачем до суду не було надано
жодних заперечень проти позову та
доказів у підтвердження цих
заперечень. Своїм правом бути
присутнім у судових засіданнях
відповідач також розпорядився на
власний розсуд.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд також
вирішує питання щодо розподілу між
сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 114,70грн.,
які сплачені позивачем при зверненні
до суду і які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача (а.с.3).

На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Малиновський районний відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
на користування житловою площею у
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 114 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Іншими особами, які брали участь у
справі, заочне рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.М. Сегеда

24.02.2014