Справа № 487/333/14-ц
Номер провадження 2/487/850/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

26.03.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.

при секретарі - Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Моторне (транспортне)
страхове бюро України (МТСБУ)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
регресу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
03.08.2010 року о 08:40 годин, відповідач,
рухаючись по вул. Лазурній в м.
Миколаєві, на транспортному засобі
«Део» державний номер НОМЕР_1,
виїжджаючи з прилеглої території на
головну дорогу скоїла зіткнення з
автомобілем «Мазда» державний номер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.
Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 27.09.2010 року ОСОБА_1 була
визнана винною у вчиненні вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнута до адміністративної
відповідальності. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
автомобіль «Мазда» державний номер
НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.
Розмір матеріальних збитків,
заподіяних власнику зазначеного
автомобіля, складає 6023,93 грн., що
підтверджується звітом про визначення
вартості матеріального збитку № 199,
складеним ФОП «ОСОБА_4.».
Цивільно-правова відповідальність
власника пошкодженого автомобіля була
застрахована, що підтверджено полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/3914676 з терміном дії з 07.11.09
року по 06.11.10 року. У свою чергу ОСОБА_1
не мала договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Власник
пошкодженого автомобіля, з метою
отримання страхового відшкодування
звернувся до МТСБУ з відповідною
заявою. Договірних зобов'язань між
МТСБУ, потерпілою особою та
відповідачем не виникало. Відповідно
до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», МТСБУ 31.01.2011
року сплатило потерпілому внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
страхове відшкодування у сумі 5 019,94 грн.
Також позивач сплатив 620,00 гри. за
послуги аварійного комісара. Згідно з
п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.1191 ЦК
України, позивач просив суд стягнути з
відповідача 5019,94 грн. на відшкодування
в порядку регресу витрат, пов'язаних із
виплатою страхового відшкодування, 620,00
грн., сплачених за послуги аварійного
комісара, витрати на оплату судового
збору, а також витрати на правову
допомогу у сумі 1500,00 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з письмовою заявою, в якій позовні
вимоги підтримав, просив проводити
розгляд справи без його участі, позов
задовольнити, на заочний розгляд
справи погодився.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини своєї неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову не
надав.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності відповідача в порядку
заочного розгляду, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
03.08.2010 року о 08:40 годин на вул. Лазурній в
м. Миколаєві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Део» державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та
автомобіля марки «Мазда» державний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 27.09.2010 року ОСОБА_1 була
визнана винною у вчиненні вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнута до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст.124
КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення що набрала законної
сили є обов'язковою для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, не підлягає доведенню та є
беззаперечним для суду, що винним у
зазначеній дорожньо-транспортній
пригоді 03.08.2010 року є ОСОБА_1.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль, який належить ОСОБА_5 та
яким керував ОСОБА_3, отримав механічні
пошкодження. Розмір матеріальної
шкоди, завданої власнику автомобіля
«Мазда» складає 6023,93 грн., що вбачається
зі звіту про оцінку матеріальної шкоди
від 20.08.2010 року №199, складеного
спеціалістом-автотоварознавцем ФОП
«ОСОБА_4».

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб під час
експлуатації автомобіля марки «Мазда»
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» на
підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВС/3914676.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб під час
експлуатації автомобіля марки «Део»
державний номер НОМЕР_1, застрахована
не була.

ОСОБА_5 звернулася до МТСБУ із заявою
про виплату страхового відшкодування,
до якої було долучено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних, транспортних
засобів №ВС/3914676 строком дії з 07.11.2009
року по 06.11.2010 року.

Згідно з п.41.1 ст. 41 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних,
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих, відшкодовує на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

На підставі викладеного, МТСБУ,
відповідно до наказу від 31.01.2011 року №176
здійснило виплату страхового
відшкодування ОСОБА_5, у сумі 5019,94 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням №363 від 31.01.2011 року.

Відповідно до ст. 27 Закону
України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

За п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ після сплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до власника,
водія транспортного засобу, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду. який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

Отже, оскільки позивачем
виплачено страхове відшкодування
потерпілому в розмірі 5019 грн.94 коп., ця
сума підлягає стягненню на користь
МТСБУ з відповідача.

Між тим суд не вбачає підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат за послуги аварійного
комісара та в повному обсязі за надання
послуг з правової допомоги з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи МТСБУ перераховано кошти: за
платіжними дорученнями №5346 від 29.12.2010
року за послуги аварійного комісара у
розмірі 620 грн..

Відповідно до п.40.3 ст.40, п.41.4
ст.41 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», МТСБУ має право
залучати аварійних комісарів у
порядку, встановленому уповноваженим
органом, для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків у випадку, визначених ст.41
цього Закону. Оплату за послуги
аварійного комісара МТСБУ проводить
за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих.

Отже, відшкодування МТСБУ витрат за
послуги аварійного комісара не
передбачені чинним законодавством,
оскільки не віднесені до фактичних
витрат і не були виплачені потерпілому,
а є наслідком виконаних робіт згідного
договору та не можуть бути стягнуті в
порядку передбаченому ст. 1119 ЦК
України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. з ст. 79
ЦПК України до витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать витрати на
правову допомогу.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Граничний розмір
таких витрат встановлений законом.
Зазначені витрати, фактично понесені
сторонами, підлягають розподілу між
ними за правилами, встановленими ст. 88
ЦПК України.

Судові витрати - це фактичні грошові
витрати, які несуть особи, які беруть
участь у справі, у зв'язку зі зверненням
до суду та розглядом справи в суді.

Згідно вимог ст.56 ЦПК України, правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що
04.10.2012 року між МТСБ України в особі
Генерального директора - Загребного
В.М. та ФОП ОСОБА_8, яка діє на підставі
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № АЄ 977465 від 14.11.2011
року, було укладено контракт №77 про
надання правової допомоги, а також
15.10.2013 року Додаткову угоду №41 до
даного Контракту про надання правової
допомоги.

Відповідно до п.1 Додаткової Угоди
Замовником передано, а Виконавцем
прийнято завдання на ведення від імені
Замовника справи №11881 (відповідач
ОСОБА_1) в розмірі базової винагороди
Виконавця 1500,00 грн.

Умовами п.2 визначено, що оплата послуг
виконавця здійснюється Замовником
шляхом безготівкового перерахунку
відповідних сум на поточний рахунок
виконавця наступним чином: 28750,00 грн. -
протягом 5-ти банківських днів з
моменту підписання Додаткової угоди,
28750,00 грн. - протягом 5-ти банківських
днів з моменту підписання Сторонами
Акту про виконанні роботи у випадках,
визначених підпунктами 11.1 або 11.2
статті 11 Контракту.

З платіжного доручення №3669 від 29.10.2013
року, копія якого була додана позивачем
до позовної заяви, вбачається що МТСБ
України здійснила передплату (50%) 750,00
грн. за надання правової допомоги ФОП
ОСОБА_8 по справі 11881, згідно Додаткової
угоди №41 від 15.10.2013 року та Контракту
№77 від 04.10.2012 року.

При цьому Акт про виконані роботи
позивачем суду надано не було, а
стягувати витрати на правову допомогу
на майбутнє суд позбавлений
можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Отже на користь позивач з відповідача
підлягають витрати за правову допомогу
у розмірі 750,00 грн..

Позивачем при пред'явленні позову
було сплачено судовий збір в розмірі
229,40 грн. що підтверджується
квитанціями, що є в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 212-215, 226 ЦПК України ,
суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України в рахунок відшкодування
завданої шкоди у порядку регресу 5019,94
гривень (п'ять тисяч дев'ятнадцять грн.
94 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України 229,40 грн. витрат на оплату
судового збору та 750,00 грн. витрат на
правову допомогу.

В задоволенні позову в частині
стягнення витрат на аварійного
комісара - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

Боброва І.В.