провадження 2-др/201/8/2014
УХВАЛА

25 березня 2013 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до житлово-будівельного
кооперативу № 193 м. Дніпропетровська і
Дніпропетровської міської ради, треті
особи комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради і
Перша Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 вересня 2012 року
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ЖБК № 193 м.
Дніпропетровська і Дніпропетровської
міської ради про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 5 листопада 2012
року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 липня 2013 року, позовну
заяву задоволено.

ОСОБА_1 18 березня 2014 року звернувся до
суду з заявою про ухвалення
додаткового рішення стосовно
зазначення площі (загальної та
житлової) спірної квартири.

Сторони у справі, у судове засідання не
з'явилися, про час та місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою, а тому з урахувань
зазначеного суд вважає можливим
розглядати питання про ухвалення
додаткового рішення суду за
відсутності цих осіб.

Перевіривши матеріали справи та заяви,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає заяву необґрунтованою і не
підлягаючою задоволенню.

Частиною 1 статті 220 ЦПК України
передбачено вичерпний перелік
випадків, коли судом повинно бути
ухвалено додаткове рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Згідно ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
5 листопада 2012 року, залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 липня
2013 року, позовну заяву задоволено, а
саме: визнано за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, судом
при розгляді справи досліджені всі
обставини справи, розглянуті конкретно
всі заявлені позовні вимоги, саме такі
вимоги були заявлені позивачем у
позовній заяві і саме на них він
наполягав в судовому засіданні, їх
формулювання знайшли своє вірне
відображення в зазначеному рішенні
суду, також в рішенні конкретно
відображено аналіз обставин справи та
правового обґрунтування,
проаналізовано надані та добуті судом
докази, по всім заявленим позовним
вимогам надано висновок суду та в
рішенні суду містяться посилання на
відповідні норми матеріального та
процесуального права, законність
рішення в повному обсязі підтверджена
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 липня
2013 року, якою зазначене рішення суду
було залишено без змін, а тому з
урахуванням зазначеного та вище
викладеного відсутні передбачені
законом підстави та умови за яких судом
може бути ухвалено додаткового
рішення, а данні стосовно площі
(загальної та житлової) спірної
квартири, які заявник просить суд
зазначити, тобто вказати склад
нерухомого майна на яке за ним було
визнано право власності, не були
предметом судового розгляду під час
розгляду справи, а тому з викладеного
витікає, що заявником фактично
порушено питання про зміну рішення або
внесення в нього нових даних, в зв'язку
з чим буде внесено зміни у суть рішення,
в зв'язку з чим передбачених законом
підстав, для ухвалення додаткового
рішення суду не має.

Крім того, в п. 20 постанови № 14 пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня
2009 року «Про судове рішення у цивільній
справі» зазначено, що додаткове
рішення може бути ухвалено лише у
випадках і за умов, передбачених
статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може
змінити суті основного рішення або
містити в собі висновки про права та
обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими ж
вимогами на загальних підставах. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

За таких обставин та з урахуванням
всебічного дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, суд
приходить до висновку, що заява не
обґрунтована, не підтверджена,
безпідставна і не ґрунтується на
вимогах закону, передбачених законом
підстав для задоволення заяви немає, а
тому суд вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 210, 220, 293 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
житлово-будівельного кооперативу № 193
м. Дніпропетровська і
Дніпропетровської міської ради, треті
особи комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради і
Перша Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, - відмовити.

Суддя -