Справа № 307/654/13-ц
Провадження № 2/307/30/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого

судді
Гримут В.І.

при секретарі
Тиводар
В.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представник відповідача

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою. Протокольною ухвалою суду, за
клопотанням представника позивача, до
участі у справі в якості
співвідповідача було залучено ПрАТ
«Народна Фінансово-Страхова Компанія
«Добробут». Позивач посилається на те,
що 19.01.2013 року, біля 11.05 год., в смт.
Солотвино, водій легкового автомобіля
марки «Dodge Ram Van», н/з НОМЕР_4, ОСОБА_3,
виїжджаючи з АЗС не надав проїзд
транспортному засобу «Фольксваген
Транспортер Т4», н/з НОМЕР_2, під його
керуванням, який рухався по головній
дорозі, і допустив зіткнення
транспортних засобів, під час якого
мікроавтобус «Фольксваген Транспортер
Т4» отримав механічні ушкодження.
Постановою Тячівського районного суду
від 31.01.2013 року ОСОБА_3 визнано винним в
даній дорожньо-транспортній пригоді та
притягнуто до адміністративної
відповідальності. Відповідно до звіту
про оцінку вартості матеріальних
збитків, завданих пошкодженням
транспортному засобу № 0000001 від 25.01.2013
року, вартість завданого йому
матеріального збитку внаслідок
пошкодження автомобіля складає 15156.14
грв. Після ДТП ОСОБА_3 передав йому свій
страховий поліс і у передбачений
законом строк він повідомив дирекцію
ПрАТ «НФСК «Добробут» про настання
страхового випадку. Однак до цього часу
завдана шкода йому відшкодована не
була. Зменшує свої позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
і просить стягнути з ПрАТ «НФСК
«Добробут» 15156.14 грв. та судові витрати
у сумі 1880 грв.

Представник відповідача ОСОБА_4
пояснив, що вважає змінений позов про
стягнення суми завданих збитків із
страхової компанії «Добробут»
підставним, так як його довіритель
уклав із цією компанією договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, який був чинним на момент ДТП.
Зменшення позовних вимог позивачем у
частині моральної шкоди передбачено
ЦПК України.

Представник ПрАТ «Народна
Фінансово-Страхова Компанія
«Добробут» у судове засідання не
з'явився і не повідомив суду причини
неявки. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю виходячи з наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії НОМЕР_3 виданого Рахівським ВРЕР
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області за ОСОБА_1 зареєстрований
автомобіль марки Volkswagen Transporter T4,
реєстраційний номер НОМЕР_2. 19.01.2013 р. об
11.05 год., в смт. Солотвино по вул.
Спортивній, керуючи автомобілем «Dodge Ram
Van», н/з НОМЕР_4, ОСОБА_3 не надав дорогу
транспортному засобу «Фольксваген
Транспортер», н/з НОМЕР_2, в результаті
чого допустив з ним зіткнення,
внаслідок чого автомобілі були
пошкоджені. Постановою Тячівського
районного суду від 31.01.2013 р. винним у
вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 Звітом №
00000001 від 25.01.2013 року стверджено, що
вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику транспортного
засобу у результаті пошкодження
автомобіля Volkswagen Transporter T4,
реєстраційний номер НОМЕР_2 складає
15156.14 грв. На момент ДТП між ОСОБА_3 та
ПрАТ «НФСК «Добробут» був чинним
договір (поліс № АВ/2719687) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів від 10.04.2012 року,
яким була застрахована
цивільно-правова відповідальність
відповідача, як власника наземного
транспортного засобу марки «Dodge Ram Van»,
н/з НОМЕР_4, від страхових ризиків при
завданні шкоди третім особам,
внаслідок ДТП. Згідно цього договору
страховик (ПрАТ «НФСК «Добробут») взяв
на себе обов'язок з відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та
майну третіх осіб в період дії строку
договору з 10.04.2012 року по до 09.04.2013 року
включно та страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну майну
складає 50000 грв. Розмір франшизи не
вказано. Позивач звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
завданої матеріальної шкоди у сумі
15156.14 грв., моральної шкоди у сумі 3000 грв.
та судових витрат. Протокольною
ухвалою суду, за клопотанням
представника позивача, до участі у
справі в якості співвідповідача було
залучено ПрАТ «Народна
Фінансово-Страхова Компанія
«Добробут». В подальшому представник
позивача змінив свої позовні вимоги і
просив стягнути на його користь 15156.14
грв. та судові витрати в сумі 1880 грв. із
ПрАТ «НФСК «Добробут», без стягнення
моральної шкоди. За змістом п.п. 1.3., 1.4
ст. 1 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» потерпілі -
юридичні та фізичні особи, життю,
здоров'ю та/або майну яких заподіяна
шкода внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди з використанням транспортного
засобу; особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду. Відповідно до ст. 3
Закону обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників. Згідно ч. 22.1 ст. 22
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. З
договору страхування вбачається, що
ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну потерпілого
становить 50000 грв., а розмір завданої
шкоди позивачу, який на праві власності
керував автомобілем Volkswagen Transporter T4, н/з
НОМЕР_2 складає 15156.14 грв., тобто збитки
заподіяні позивачу внаслідок ДТП
покриваються страховим договором за
рахунок ПрАТ «НФСК «Добробут».
Враховуючи, що про настання страхового
випадку позивач повідомив ПрАТ «НФСК
«Добробут» у двохденний термін, що
стверджується квитанцією про
направлення рекомендованого листа (а.с.
23), підстави передбачені ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для відмови у виплаті
страхової винагороди відсутні.

Тому, враховуючи ліміт
відповідальності страховика за
страховим договором та встановивши, що
збитки заподіяні ОСОБА_1 внаслідок ДТП
покриваються за рахунок страхової
компанії, суд приходить до висновку, що
належним способом захисту майнового
права позивача є відшкодування
завданої йому майнової шкоди
безпосередньо страховиком.

Квитанцією № 071155 від 25.02.2013 р.
стверджується, що позивачем було
сплачено 1500 грв. адвокату за надання
правової допомоги. У відповідності до
ст. 88 ЦПК з страхової компанії та ОСОБА_3
на користь позивача також слід
стягнути вказану суму та сплачений ним
судовий збір при зверненні з позовом до
суду у розмірі 380 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 23 ЦК України, ст.ст. 3, 22
ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Народна
Фінансово-Страхова Компанія
«Добробут» на користь ОСОБА_1
п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят шість
гривень 14 коп. та одну тисячу вісімсот
вісімдесят гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, яка брала
участь у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий:
Гримут В.І.