Справа № 1305/2-708/2008
Головуючий у 1 інстанції: Струс Л.Б.
Провадження № 22-ц/783/24/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Крайник Н.П.

суддів: Курій Н.М., Мельичук О.Я.

з участю секретаря: Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2008 року
у справі за позовом ОСОБА_4
правонаступником якого є ОСОБА_5 до
Родатицької сільської ради з участю
третіх осіб: ОСОБА_6 про визнання права
власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в
и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з позовом до Родатицької сільської
ради Городоцького району з участю
третьої особи: ОСОБА_6 про визнання
права власності на будинковолодіння.
Просив визнати за ним право власності
на спадкове майно - будинковолодіння,
що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування. Мотивував тим, що після
смерті його матері ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на
майно померлої, однак отримати
свідоцтво про право на спадщину він не
може, відсутні правовстановлюючі
документи на будинковолодіння.

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від 31.10.2008 року
позов задоволено та визнано за ОСОБА_4
право власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Вважають рішення суду
незаконним, ухваленим при неповно
з»ясованих обставинах, що мають
значення для справи. Стверджують, що
суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, не залучивши їх до участі у
справі. Позивач по справі був їх рідним
братом, а третя особа є рідною сестрою.
Вони свідомо не повідомили суд про
наявність інших спадкоємців за
законом, внаслідок чого оскаржуваним
рішенням їх було позбавлено часток у
спадковому майні. Наголошують, що їм
було відомо, що оформити спадкові права
через нотаріальну контору неможливо,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на будинковолодіння і вони
готувалися до подачі позову в суд.
Враховуючи наведені обставини, просять
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 30 січня 2014 року до участі у
справі в якості правонаступника
позивача залучено ОСОБА_5 - дружину
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 були
батьками сторін та забудовниками
житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Задовольняючи позовні вимоги та
визнаючи право власності за позивачем
на будинковолодіння, суд першої
інстанції, виходив з того, що останній є
сином спадкодавців ОСОБА_8 та ОСОБА_7
Після смерті батьків фактично прийняв
спадщину, оскільки на день смерті
спадкодавців проживав разом з ними та
був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів.

Встановлено, що спадкові справи після
смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
Городоцька державною нотаріальною
конторою не заводились (а.с32), апелянти
заяв про прийняття спадщини до
наторіальної контори не подавали.
Доказів того, що вони зверталися до
суду з позовами про визнання права
власності в порядку спадкування чи про
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини суду також не
надали.

Встановлено, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно повідомлення Городоцької
державної нотаріальної контори від
05.12.2013 року після смерті позивача
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 було
заведено спадкову справу за №226/2012
року. З заявою про прийняття спадщини
до нотконтори звернулась тільки ОСОБА_5
дружина померлого, що діяла у своїх
інтересах та інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_10 (а.с.91).

Доводи апеляційної скарги про те, що
апелянти доглядають за спірним
будинком та користуються присадибною
ділянкою, а тому фактично прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на увагу не
заслуговують, оскільки на день смерті
спадкодавця такі не проживали разом зі
спадкодавцем та були зареєстровані за
іншими адресами (а.с.54- 55 зворот).

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

На думку колегії суддів, процесуальні
порушення, допущені судом першої
інстанції щодо незалучення до участі у
справі апелянтів в якості
відповідачів, не можуть слугувати
достатньою підставою для скасування
оскаржуваного рішення, оскільки ОСОБА_2
та ОСОБА_3 протягом тривалого часу
(більше 5 років) знали про свої спадкові
права, погоджувалися з тим, що брат один
прийняв спадщину, про що особисто
ствердили в засіданні колегії, однак не
вчиняли жодних дій для прийняття
спадщини і лише після смерті позивача
звернулися до суду, оскільки майно,
нажите їх батьками успадкувала дружина
брата з якою їх брат - позивач ОСОБА_4
прожив у шлюбі лише чотири дні.

Колегія суддів вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини у справі, подані сторонами
докази, правильно визначив характер
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції ухвалено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального закону,
а тому колегія суддів не вбачає підстав
для його скасування.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч.1 ст. 307, п.1 ч. 1 ст.
308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 31 жовтня 2008 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий:
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.