Справа № 415/2678/13-ц
Провадження № 22ц/782/5795/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Лісіциної А.І.

суддів: Галан Н.М., Іванової
І.П.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 27 листопада 2013
р. у цивільній справі за позовом
Комунального підприємства
«Лисичанськтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов КП «Лисичанськтепломережа» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання; стягнуто з
ОСОБА_1 на користь КП
«Лисичанськтепломережа»
заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з 01.03.2010 року
по 01.03.2013 року у розмірі 8690 грн. 64 коп.,
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду 1-ї інстанції
скасувати, як незаконне у зв'язку з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та
всебічно дослідив надані сторонами
докази, правильно встановив обставини
справи, з'ясував характер
правовідносин сторін та норми права,
які їх регулюють та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги КП
«Лисичанськтепломережа» суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
користувався послугами з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, які надавались до його
квартири позивачем, однак оплату за
надані послуги вносив нерегулярно,
внаслідок чого за ним утворилась
заборгованість за період з 01.03.2010 року
по 01.03.2013 р.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки зазначені висновки суду
відповідають обставинам справи, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно були застосовані.

Доводи апелянта стосовно відсутності
договору з КП «Лисичанськтепломережа»
на надання послуг з теплопостачання не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
в даному випадку сторони фактично
знаходилися у правовідносинах, які
регламентуються Правилами надання
населенню послуг з водо,-
теплопостачання та водовідведення
затверджених Постановою КМ України №
630 від 21.07.2005 року, оскільки КП
«Лисичанськтепломережа» здійснювало
надання послуг з теплозабезпечення
квартири відповідача, а останній
фактично користувалися цими послугами
як мешканець багатоквартирного
будинку і повинен був здійснювати
оплату за надані послуги згідно з
існуючими тарифами у встановлені
строки.

Також, матеріалами справи
підтверджено (а.с. 5-6), що позивач
здійснював періодичні платежі в
рахунок оплати послуг з
теплопостачання і тим самим він
підтвердив факт перебування у
правовідносинах, що регламентуються
вищезгаданими Правилами.

Крім того, згідно п.1 ч.3 ст. 20
Закону «Про житлово-комунальні
послуги» саме на споживача
покладається обов'язок укласти
договір про надання житлово
-комунальних послуг, підготовлений на
основі типового договору.

Відмова споживача послуг від
укладення договору в такому разі
суперечить вимогам ч. З ст. 6, ст. ст. 627, 630
ЦК України та ст. ст. 19, 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року.

Відсутність тексту договору з
позивачем не звільняє споживача від
оплати фактично отриманих послуг з
теплопостачання.

Не заслуговують на увагу і
доводи апеляційної скарги стосовно
відсутності тепла в належній
відповідачу квартирі в спірний період
часу, оскільки відповідач не надав
будь-яких доказів на підтвердження
тієї обставини, що тепло взагалі не
подавалося в квартиру, або подавалося
в жиле приміщення за неналежними
параметрами саме з вини позивача. Крім
того, відповідач не надав належних
доказів на підтвердження тієї
обставини, що він звертався у
встановленому порядку до
підприємства-позивача з письмовими
заявами та скаргами з приводу
відсутності тепла. Посилання апелянта
на акти-претензії, як на підставу від
звільнення від обов'язку оплачувати
послуги з теплопостачання, судова
колегія оцінює критично.

Статтею 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлена певна чітко виписана
процедура складання акта-претензії за
неякісні житлово-комунальні послуги.

Акт-претензія може бути
підставою для перерахунку здійснених
платежів за умови, якщо він буде
надісланий виконавцю послуг з
визначеними законом даними; після
перевірки даних - підписаний
споживачем та представником виконавця
послуг, а в разі неприбуття
представника виконавця для перевірки
претензії, підписаний не менш як двома
споживачами.

В матеріалах справи відсутні
докази звернення ОСОБА_1 з
відповідними актами-претензіями до КП
«Лисичанськтепломережа».

Таким чином, докази того, що
теплова енергія не подавалась
підприємством до будинку, де
розташована квартира відповідачів, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідач у
встановленому порядку від її прийняття
не відмовлявся, частково послуги з
теплопостачання оплачував, а потім
оплату послуг припинив.

Тобто, між сторонами
склались фактичні договірні відносини,
і відповідач в односторонньому порядку
відмовився від виконання обов'язків по
оплаті послуг з теплопостачання.

Правильність розрахунку
заборгованості оплати наданих
позивачем відповідачеві послуг за
особовим рахунком НОМЕР_1 (а.с. 5-6)
доводами апелянта не спростовано.

За таких підстав суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог КП «Лисичанськтепломережа».

Інші доводи апеляційної скарги
були предметом розгляду суду першої
інстанції не спростовують висновків
суду і не належать до тих підстав, із
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість прийняття рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного рішення. Нові докази не
досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому апеляційний суд на підставі ст.308
ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 313,314,315,317,319 ЦПК України судова
колегія,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Лисичанського міського
суду Луганської області від 27
листопада 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий

Судді: