Справа № 588/2090/13-ц
19.03.2014 року Тростянецький районний суд
Сумської області в складі: головуючого
судді Линник О.С., при секретарі Доля
Н.В., участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Сасіної А.Ю.,
представника третьої особи ОСОБА_21,
третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Тростянець
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Тростянецька районна
державна адміністрація, треті особи:
Служба у справах дітей Тростянецької
РДА, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення
батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Тростянецької РДА треті особи: Служба у
справах дітей Тростянецької РДА,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення
батьківських прав, мотивуючи вимоги
тим, що рішенням Тростянецького
районного суду Сумської області від
10.09.2012 року її було позбавлено
батьківських прав відносно її
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставами для
позбавлення її батьківських прав було
ведення аморального способу життя,
зловживання спиртними напоями, не
приймання нею участі у вихованні та
утриманні дитини, а також кілька разів
адмінвідповідальності за зловживання
спиртними напоями. На даний час
поведінка позивачки змінилася, вона не
вживає спиртні напої, оскільки пройшла
курс лікування, веде нормальний спосіб
життя, розірвала відносини зі своїм
співмешканцем, під негативний вплив
якого вона попала. Зараз вона проживає
разом зі своєю матір'ю, де є всі умови
для проживання та виховання дитини,
створила нову сім'ю. Вона та її чоловік,
працевлаштовані та мають регулярний
заробіток. Тому позивачка звернулася
до суду з позовом та просить поновити
її батьківські права відносно її
неповнолітнього сина ОСОБА_7.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
свої вимоги підтримала повністю та
просила задовольнити, при цьому
пояснила, що після позбавлення її
батьківських прав вона повністю
змінила свою поведінку, кинула пити,
пройшла лікування від алкогольної
залежності, працювала, на даний час
створила сім'ю, офіційно зареєструвала
шлюб з ОСОБА_8 і зараз перебуває на
лікарняному у зв'язку з вагітністю.
Хоче повернути свого сина ОСОБА_7 в свою
сім'ю, так як любить свою дитину, вважає,
що він повинен бути з матір'ю. Вдома
вона створила всі умови для проживання
і навчання сина - окрему кімнату
облаштувала новими меблями для
відпочинку та навчання, придбала
комп'ютерну техніку. З приводу
відсутності спілкування з сином за час
його перебування у реабілітаційному
центрі пояснює те, що з січня 2013 року
вона їздила на заробітки у м. Київ та
коли повернулась до м.Тростянця їй не
повідомили служби про місце
перебування сина і лише після подання
позову до суду їй вдалося
поспілкуватися з дитиною.
Представник позивачки ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі при тому
вказав, що всі обставини, які були
підставою для позбавлення позивача
батьківських прав відносно сина ОСОБА_7
відпали, крім того позивач створила
нову сім'ю, має чоловіка, не підтримує
стосунків з особами, які мали на неї
Представника відповідача Сасіна А.Ю. в
судовому засіданні проти позову
заперечувала, так як вважає, що позивач
самоусунулась від виховання дитини,
втратила з ним соціальний зв'язок, не
цікавилась його життя та здоров'ям, не
надавала йому матеріальну допомогу.
Позивач не зверталась до органу опіки
та піклування з проханням отримати
адресу місця перебування дитини та
оскільки комісія з питань захисту прав
дитини Тростянецької РДА
рекомендувала органу опіки та
піклування відмовити у наданні
висновку про доцільність поновлення
батьківських прав ОСОБА_1 відносно її
малолітнього сина ОСОБА_7, тому
Тростянецька РДА не надає висновок
суду щодо доцільності поновлення
батьківських прав позивача.
Представника третьої особи Служби у
справах дітей Бєлікова Н.В. проти
позову заперечувала, посилаючись на те,
що після позбавлення позивачки
батьківських прав її син був
влаштований до центру соціальної
реабілітації в м.Шостка, де перебував
три місяці, після чого був направлений
до прийомної сім'ї ОСОБА_6. Позивач за
цей період не мала контактів з дитиною,
але і після отримання можливості
спілкуватися по телефону - контакту з
дитиною не налагодила. Служба в справах
дітей за місцем проживання дитини
перевіряла обставини перебування
ОСОБА_7 у прийомній родині, де
встановили, що хлопчик звик до
прийомних батьків, йому створені всі
належні умови для його навчання,
фізичного, духовного розвитку,
дозвілля. Хлопчик не виявляє бажання
покидати прийомну родину.
В судовому засіданні були надані
пояснення прийомними батьками ОСОБА_5
та ОСОБА_6, які пояснили, що вони, як
прийомна сім'я, знайшли контакт із
ОСОБА_7 під час перебування його в
інтернатному закладі, після чого
забрали його у свою сім'ю, де він і
перебуває до цього часу. За час
проживання у їх родині у хлопчика
покращився рівень навчання, вони
організовують його дозвілля, мали
відпочинок на морі, хлопчик відвідував
Італію. Щодо спілкування із своїми
родичами ОСОБА_7 висловив бажання
бачитись з бабусею ОСОБА_11, однак не
проявляв ініціативи спілкуватися з
матір'ю. Крім того, хлопчика дратували
розмови про його колишнє життя та
підтримує він стосунки лише з бабусею
ОСОБА_11. Після того, як був встановлений
телефонний зв'язок з матір'ю хлопчика
та бабусею ОСОБА_12, ОСОБА_7 неохоче
спілкувався з ними. На даний час він
розгублений і не знає, яке рішення
прийняти щодо свого подальшого місця
проживання. ОСОБА_6 повідомили, що
наразі питання про усиновлення ОСОБА_7
Судом була вислухана думка
неповнолітнього ОСОБА_7 який пояснив,
що в даний час він проживає у сім'ї
ОСОБА_6, яких називає матір'ю і батьком,
ходить до школи, добре навчається. По
телефону він мав спілкування із матір'ю
ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_12, крім того він
підтримує стосунки із бабусею ОСОБА_11
та біологічним батьком ОСОБА_13 На
поставлене судом питання щодо
можливості повернення його до матері
хлопчик не міг остаточно визначитися,
вказував що йому шкода рідну маму, але
він не хоче ображати прийомних батьків.
Категоричного заперечення проти
повернення його до рідної матері
ОСОБА_7 в судовому засідання не виказав.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши
думку дитини, дослідивши докази та
покази свідків, суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з огляду на наступне.
Згідно з рішення Тростянецького
районного суду Сумської області від
10.09.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 була
позбавлена батьківських прав відносно
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для
позбавлення батьківських прав стало
те, що відповідачка вела аморальний
спосіб життя, зловживала спиртними
напоями. Не виконувала батьківських
обов'язків відносно свого сина, не
виховувала його, не цікавилась його
успішністю та поведінкою у навчальному
закладі, не піклувалась про фізичний та
розумовий розвиток дитини, матеріально
не утримувала. Вона неодноразово
притягувалась до адміністративної
відповідальності за вживання спиртних
напоїв, перебувала на обліку центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
Згідно рішення № 3 комісії питань
захисту прав дитини від 30.01.2013 року про
надання висновку органу опіки та
піклування Тростянецької РДА про
доцільність поновлення батьківських
прав ОСОБА_1 відносно малолітнього
ОСОБА_7, - вказана комісія вирішила
рекомендувати органу опіки і
піклування Тростянецької
райдержадміністрації відмовити у
наданні висновку про доцільність
поновлення батьківських прав ОСОБА_1
відносно малолітнього ОСОБА_7 (а.с.47).
Таке рішення комісії було постановлено
на підставі документів, що надійшли від
служби у справах дітей
Недригайлівської РДА, довідки
дільничного інспектора міліції, листа
соціально-психілогічної реабілітації
дітей. Зокрема з характеристики,
виданої ДІМ Тростянецького РВ УМВС
України в Сумській області ОСОБА_14,
вбачається, що ОСОБА_1 характеризується
задовільно, житлові умови проживання
не задовільні, підтримує дружні
стосунки з особами, які ведуть
аморальний спосіб життя та раніше
судимі, не притягувалась ні до
адміністративної відповідальності ні
до кримінальної (а.с.59).
Служба в справах дітей
Недригайлівської РДА надсилала лист до
ССД Тростянецької РДА 27.01.2014 року, в
якому викладено фактичні обставини
щодо умов проживання ОСОБА_7 у
прийомній сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і
зазначено, що прийомні батьки
докладають зусиль щодо підвищення
рівня навчання дитини, всебічного
розвитку, приділяється увага здоров'ю,
належним чином організовується його
дозвілля та здоров'я, привчають дитину
до самостійності, залучають до ведення
домашнього господарства. Незважаючи на
намагання прийомних батьків
підтримувати спілкування хлопчика з
біологічними батьками та родичами,
таке спілкування призводить до
погіршення самопочуття дитини,
викликає розгубленість та
дезорієнтованість. В ході бесіди з
дитиною виявлено негативне ставлення
ОСОБА_7 до повернення його на виховання
та проживання в сім'ю матері і навпаки
хлопчик висловлює бажання проживання в
сім'ї прийомних батьків та висловлює
хвилювання щодо розриву з прийомною
родиною (а.с. 60-61).
З листа директора Обласного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей від 20.12.2013 року встановлено, що за
період перебування ОСОБА_7 у вказаному
закладі з 07.11.2012 по 15.02.2013 року його мати
ОСОБА_1 не відвідувала сина і немала
іншого спілкування з дитиною чи з
працівниками закладу, стосунки з
дитиною підтримували ОСОБА_11 та бабуся
з баку матері (а.с.64).
Разом з тим у суді з'ясовано, що на даний
час позивач не вживає алкогольних
напоїв взагалі, що підтверджено в суді
показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_16,
ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_12, які
показували, що після позбавлення
позивачки батьківських прав вовна
схаменулась, розірвала зв'язки зі
співмешканцем ОСОБА_22, який мав на неї
негативний вплив, виїхала на заробітки
до м.Київ, у зв'язку з чим відразу
полишила зловживати спиртними напоями,
і після повернення до м.Тростянця
пройшла лікування від алкогольної
залежності. На даний час вона
одружилась із порядним і працьовитим
чоловіком ОСОБА_8, із яким спільно
дбають про облаштування кімнати для
сина позивачки ОСОБА_7.
Факт проходження лікування позивачки
від алкоголізму підтверджується
довідкою ФОП ОСОБА_18 та документами, що
підтверджують право підприємця на
заняття спеціальною медичною
практикою (а.с.5-6).
Як вбачається із довідки ПП "Компанія
Брілюкс" (а.с.9) та характеристики (а.с.24)
встановлено, що позивач була
працевлаштована на посаду
прибиральниці у вказаному
підприємстві з 01.10.2013 року, і за місцем
роботи виявила себе виключно з
позитивної сторони як така, що
відповідально та добросовісно
ставиться до своїх обов'язків, в
колективі користується повагою, не
конфліктна і не має шкідливих звичок.
За характеристикою з місця проживання,
складеною головою вуличного комітету
ОСОБА_19, встановлено, що позивач в
даний час веде здоровий спосіб життя,
проживає однією сім'єю з ОСОБА_8 в
будинку матері, обидва працюють,
будь-яких претензій чи скарг від
сусідів на них не надходило (а.с.8).
Доказом належних житловий умов за
місцем проживання та реєстрації
позивача за адресою по АДРЕСА_1 є
правовстановлюючий документ щодо
права власності позивача у спільній
частковій власності у вказаному
будинковолодінні (а.с.10-11, 14-16), та акт
обстеження житлово-побутових умов від
23.01.2014 року, яким встановлено, що
позивач проживає разом із ОСОБА_8,
матір'ю ОСОБА_12, родина має належне
матеріальне забезпечення, мається
чотири житлові кімнати,
санітарно-гігієнічні умови задовільні,
зроблений ремонт, мається вся
необхідна техніка та меблі, у будинку
влаштована окрема кімната для
проживання неповнолітнього ОСОБА_7
Доказом факту створення сімейних
відносин позивача із ОСОБА_8 є
свідоцтво про шлюб, який
зареєстрований 14.03.2014 року (а.с.104). З
довідки про доходи наданої ФОП ОСОБА_20
вбачається, що ОСОБА_8
працевлаштований на посаді робітника
та отримує заробітну плату, середній
розмір якої складає 1500 грн.(а.с.58).
Покази свідка ОСОБА_14, дільничного
інспектора Тростянецького РВ УМВС,
який видавав довідку щодо
характеризуючи даних позивачки, де він
зазначав, що ОСОБА_1 підтримує дружні
стосунки з особами, що ведуть
аморальний спосіб життя та раніше
судимими особами, суд не приймає до
уваги як дані, що характеризують
позивача, з огляду на те, що свідок не
міг довести фактів про стійкі
соціальні зв'язки позивача з такими
особами, а його пояснення зводились
лише до того, що за місцем нинішнього
проживання позивача працівники
міліції цікавилися місцезнаходженням
таких осіб, але їх не виявили. Покази
свідка щодо спілкування позивачки із
такою особою як ОСОБА_23, яка негативно
характеризується, не може
спростовувати беззаперечних доказів
щодо наявних позитивних змін у
поведінці позивачки. Крім того, свідок
підтвердив, що останнім часом ОСОБА_1 не
вживає алкогольних напоїв, не скоює
Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати,
батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду з
позовом про поновлення батьківських
Відповідно до ч.4 ст.169 СК України суд
перевіряє, наскільки змінилась
поведінка особи, позбавленої
батьківських прав, та обставини, що
були підставою для позбавлення
батьківських прав, і постановляє
рішення відповідно до інтересів
дитини.

Судом встановлено, що на даний час
неповнолітній ОСОБА_7 не усиновлений і
не досяг повноліття, тому батьківські
права відносно нього можуть бути
поновлені матір'ю.

Як встановлено дослідженими в суді в
сукупності доказами, поведінка ОСОБА_1
повністю змінилася у позитивну сторону
від часу позбавлення її батьківських
прав, оскільки вона взагалі не вживає
алкогольних напоїв, припинила
соціальні зв'язки із особами, що ведуть
аморальний спосіб життя, зареєструвала
шлюб із особою, що заслуговує на повагу
та авторитет, крім того позивачем
створені сприятливі побутові умови для
проживання її сина в її родині, де
хлопчик матиме можливість навчатися,
відпочивати та проводити дозвілля.

Частина 5 ст.169 СК України передбачає, що
при вирішенні справи про поновлення
батьківських прав одного з батьків суд
бере до уваги думку другого з батьків,
інших осіб, з ким проживає дитина.

Хоча родина прийомної сім'ї ОСОБА_6
частково заперечувала проти
поновлення батьківських прав
позивачки відносно її сина, однак їх
заперечення суд не приймає до уваги,
так як ці заперечення по суті зводяться
до невпевненості прийомних батьків в
тому, що хлопчику буде приділятися
належна увага в навчанні, і те, що
позивачка не бажала спілкуватися з
ними та з дитиною під час перебування
хлопчика в їх родині.

Дійсно, в суді встановлений факт, що
ОСОБА_1 не мала спілкування із сином від
часу направлення сина до
реабілітаційного центру і до подачі
нею позову до суду, та не зверталася до
суду із позовними вимогами про
можливість надання їй побачення з
дитиною. Але, суд приймає до уваги, що
позивач певний проміжок часу була
відсутня за місцем свого проживання і
взагалі у межах Сумської області, що
об'єктивно перешкоджало їй можливості
спілкуватися з сином, а усні звернення
до служби у справах дітей матері
позивачки щодо з'ясування місця
перебування дитини, не дали
позитивного результату. Однак, коли під
час судового розгляду позивач
встановила місце перебування свого
сина, вона одразу скористалася
можливістю побачитися з дитиною та
спілкувалася з ним по телефону.

Отже, думка батьків прийомної родини не
може бути прийнята судом як фактичні
обставини, оскільки є такою, що
сформульована під впливом як
об'єктивного так і суб'єктивного
сприйняття і оцінки таких обставин.

Конвенцією про права дитини від 20
листопада 1980 року в преамбулі
передбачено, що сім'ї як основному
осередку суспільства і природному
середовищу для зростання і
благополуччя всіх членів, а особливо
дітей, мають бути надані необхідні
захист і сприяння, з тим, щоб вона могла
повністю покласти на себе зобов'язання
в рамках суспільства, визнаючи, що
дитині для повного і гармонійного
розвитку її особи необхідно зростати в
сімейному оточенні, в атмосфері щастя,
любові і розуміння. Статтею 3 Конвенції
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчим
органами, першочергова увага
приділяються якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, заслухавши пояснення
учасників процесу, вислухавши думку
дитини, відповідно до ст.171 СК України,
дослідивши в сукупності докази, суд
прийшов до висновку, що відсутні
будь-які перешкоди щодо поновлення
позивача в її батьківських правах
відносно малолітнього сина та
можливості повернення дитини до
матері, оскільки це буде відповідати
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини та можливості зростати в
сімейному оточенні, в атмосфері любові
і розуміння та її повному і
гармонійному розвитку.

Судові витрати необхідно залишити за
позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст.169, 171 Сімейного кодексу України,
постановою Пленуму Верховного суду
України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", суд -

В И Р І Ш
И В:

позов задоволено повністю

Поновити батьківські права ОСОБА_1
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Тростянецький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
О.С. Линник