АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796-1042 Головуючий у суді
першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 21 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора
«Михайлівська» Шевченківського району
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 21 листопада 2013 року
позов залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу на рішення суду, в якій просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог, вважаючи, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у травні 2013 року
ОСОБА_4 звернувся до суду з даним
позовом до КП «ЖЕК «Михайлівська»
Шевченківського району, про
відшкодування матеріальної шкоди 89266,0
грн., посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 11 січня 2013 року
внаслідок аварії в системі
центрального опалення було залито його
квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з залиттям квартири, йому було
спричинено матеріальну та моральну
шкоду.

За Звітом «Центру експертної оцінки» №
38/13 оцінки збитків, завданих власнику
квартири внаслідок залиття, вартість
майнової шкоди, завданої позивачу в
результаті залиття його квартири
АДРЕСА_1 становить 89266 грн.

Вважаючи, що залиття його квартири
відбулося внаслідок неналежного
виконання своїх обов'язків
працівниками відповідача щодо
належного утримання сантехнічного
обладнання в будинку, і оскільки
відповідач відмовляється в
добровільному порядку відшкодувати
йому завдану матеріальну шкоду, просив
позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 3 квітня 2002 року квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
позивачу.

Судом встановлено, що 11 січня 2013 року
мало місце залиття квартири позивача
АДРЕСА_1

Як вбачається з акту від 14 січня 2013
року, складеного комісією працівників
КП «ЖЕК «Михайлівська»
Шевченківського району та
затвердженого директором, залиття
квартири ОСОБА_4 сталося 11 січня 2013
року з приміщення горища через вище
розташовану квартиру НОМЕР_1 залиття
відбулося через самочинне втручання до
мережі центрального опалення в
нежитловому приміщенні, власником
якого є ОСОБА_5, що розташоване по
стояку опалення в даному будинку. В
зв'язку з недбалістю власника
зазначеного нежитлового приміщення
було розморожено систему центрального
опалення в частині горищного
приміщення даного будинку за
відсутністю циркуляції
теплопостачання по даному стояку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим права фізичної
або юридичної особи, а також шкода
задана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що залиття сталося
не з вини КП «ЖЕК «Михайлівська»
Шевченківського району, а внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_5

Як вбачається зі змісту позову, позивач
вважав, що залиття його квартири
відбулося саме з вини відповідача,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх обов'язків, щодо
належного утримання сантехнічного
обладнання в будинку АДРЕСА_2 порушення
положень Постанови КМУ від 21 липня 2005 р.
за № 630.

Проте, як вбачається з Акту № 12/11 від 31
серпня 2012 року. готовності до
опалювального періоду, відповідач
належним чином виконував свої
обов'язки, щодо утримання та підготовки
будинку АДРЕСА_2 до експлуатації в
осінньо-зимовий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позивачем не доведено винних
дій відповідача у заподіянні шкоди.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
не враховано, що прорив системи
централізованого опалення відбувся на
стояку до точки розподілу від
виконавця до споживача, а тому
відповідальність має нести саме
відповідач, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи,
так, судом встановлено і це не
заперечувалось сторонами, що прорив
системи централізованого опалення
стався через самочинне втручання до
мережі центрального опалення в
нежитловому приміщенні, власником
якого є ОСОБА_5 (а.с. 56).

Проте, з будь-якими вимогами до винної
особи ОСОБА_4 не звертався.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 21 листопада 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді