Справа № 132/3634/13-ц Провадження №
22-ц/772/1111/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Аліменко Ю. О.Категорія: 5
Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко
Т.О., Сала Т.Б.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Калинівського
районного суду Вінницької області від
22.10.2013 року по справі за позовом ОСОБА_3
до виконавчого комітету Калинівської
міської ради Вінницької області про
визнання членом сім'ї та визнання
права на користування жилим
приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
виконавчого комітету Калинівської
міської ради Вінницької області про
визнання членом сім'ї та визнання
права на користування жилим
приміщенням. Позовні вимоги мотивувала
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
рідний брат ОСОБА_4 Брат проживав
один і тривалий час хворів. В зв'язку із
хворобою брата з осені 2010 року вона
перейшла проживати до нього в
квартиру, квартиронаймачем якої він
був особисто. В 2011 році позивачка
вирішила зареєструватись за місцем
проживання разом з братом в квартирі
АДРЕСА_1, тому зверталась в КП
«Житловик» для оформлення реєстрації.
В КП «Житловик» їй стало відомо, що в
квартирі брата зареєстрована його
дочка ОСОБА_2 Відповідно до рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 11.05.2011 року,
ОСОБА_2 було визнано такою, що втратила
право на користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Стан
здоров'я брата погіршувався, тому
прописка позивачки постійно
відкладалась, однак вона проживала з
ним, доглядала його до смерті і
похоронила його з допомогою брата
ОСОБА_5, що підтверджується поясненнями
сусідів та актом від 10.09.2013 року. Після
смерті брата позивачка продовжує
проживати в квартирі брата, так як з
чоловіком проживати не може, а іншого
житла у неї немає. Однак, після смерті
квартиронаймача вона не може
зареєструватись за місцем свого
проживання, так як необхідна його
письмова заява. Дані обставини стали
підставою для звернення до суду з вище
зазначеним позовом.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 22.10.2013 року
позов задоволено. Визнано ОСОБА_3,
членом сімї квартиронаймача ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано
за ОСОБА_3 право на користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2, яка не брала участі у
розгляді даної справи в суді першої
інстанції, однак прийнятим рішенням
було вирішено питання про її права
подала апеляційну скаргу в якій
просить скасувати рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 22.10.2013 року та
ухвалити нове рішення яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись
на необґрунтованість рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
учасників судового засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити, а
рішення суду першої інстанції
скасувати та відмовити у задоволенні
позову виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи
квартира АДРЕСА_1 не приватизована,
наймачем квартири був брат позивачки
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 проживав одиноко і тривалий час
хворів. В зв'язку із хворобою
останнього з осені 2010 року позивачка
перейшла проживати до нього в
квартиру. В 2011 році позивачка вирішила
зареєструватись за місцем проживання
разом з братом ОСОБА_4 у вище
зазначеній квартирі, тому зверталась в
КП «Житловик» для оформлення
реєстрації, в КП «Житловик» її стало
відомо, що в квартирі брата
зареєстрована його дочка ОСОБА_2

Відповідно до рішення Калинівського
районного суду Вінницької області від
11.05.2011 року, ОСОБА_2 було визнано такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно Акту від 10.09.2013 року, ОСОБА_3
проживала разом зі своїм братом
ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 з вересня 2010
року, здійснювала догляд за ним до дня
смерті.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР, наймач
вправі в установленому порядку за
письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Пленум Верховного Суду
України у п. 9 Постанови №2 від 12 квітня
1985 року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» звернув
увагу судів, що вирішуючи спір про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд
повинен з'ясувати, чи дотриманий
встановлений порядок при їх вселенні,
зокрема: чи була письмова згода на це
всіх членів сім'ї наймача, чи прописані
вони в даному жилому приміщенні, чи
було це приміщення постійним місцем
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України у
постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12,
яка в силу ст.360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для застосування судами
України, «у осіб, які вселилися до
наймача, виникають усі права й
обов'язки за договором найму жилого
приміщення, якщо особи постійно
проживали разом із наймачем і вели з
ним спільне господарство та були
визнані членами сім'ї наймача (ч.ч.1,2
ст.64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65
ЖК УРСР).

При цьому під час вирішення спору про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд
повинен з'ясувати, крім обставин щодо
реєстрації цих осіб у спірному
приміщенні, дотримання встановленого
порядку при їх вселенні та наявності
згоди на це всіх членів сім'ї наймача та
обумовлення угодою між указаними
особами, наймачем і членами сім'ї, що
проживають з ним, певний порядок
користування жилим приміщенням, й інші
обставини справи, що мають значення для
справи, а саме: чи було це приміщення
постійним місцем проживання цих осіб,
чи вели вони з наймачем спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання».

З матеріалів справи вбачається, що
померлий ОСОБА_5 маючи право вселити у
встановленому порядку в займане ним
житлове приміщення ОСОБА_3, не зробив
цього. Суду не представлено належних та
достовірних доказів, про те, що
померлий ОСОБА_4 мав бажання та наміри,
а також звертався щодо вселення ОСОБА_3
у встановленому порядку в займану
квартиру, а тому колегія суддів вважає,
що волевиявлення ОСОБА_4 на вселення
ОСОБА_3 у встановленому порядку з
набуттям нею усіх прав та обов'язків
члена сім'ї наймача визначених законом,
не було.

Оскільки відповідно до вимог
закону, вселення та проживання в
квартирі може бути здійснено лише у
встановленому порядку, членом сім'ї
наймача, в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК
України, може бути визнано лише осіб,
які вселилися у встановленому порядку
та на відповідній правовій підставі
постійно проживають в квартирі разом з
наймачем.

У матеріалах справи письмової
згоди, чи будь-якої іншої інформації, що
наймач ОСОБА_4 та члени його сім'ї, в
тому числі апелянт, давали згоду на
вселення ОСОБА_3 у спірну квартиру,
немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 проживала
у спірній квартирі незаконно, позовні
вимоги про визнання її членом сім'ї
померлого ОСОБА_4 не можуть бути
задоволені, як і не підлягають
задоволенню вимоги ОСОБА_3 про визнання
за нею права на користування спірною
квартирою, оскільки жодних правових
підстав для визнання за нею такого
права не має.

Крім того, ухвалою суду від 30.01.2014 року
заочне рішення Калинівського
районного суду від 11.05.2011 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням скасовано, а в
подальшому провадження у справі
закрито у зв'язку зі смертю позивача.

А тому, дочка померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2
є такою, що у встановленому порядку
зареєстрована у спірній квартирі, і, як
вбачається з доводів апеляційної
скарги, категорично заперечує щодо
будь-яких прав позивача на проживання у
спірній квартирі.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції рішення було постановлено з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом
неправильно застосовані норми
матеріального права, рішення районного
суду, відповідно до ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 22.10.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Калинівської
міської ради Вінницької області про
визнання членом сім'ї та визнання
права на користування жилим
приміщенням - скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

Т.Б. Сало