У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційні скарги ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3 на рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 30 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 18 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування майнової
шкоди, завданої внаслідок залиття
нежитлового приміщення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 22-23 червня 2012 року з вини ОСОБА_4, яка
переїжджала з квартири АДРЕСА_1 та не
закрила у ванній кімнаті кран
накопичувального баку, сталося залиття
належного позивачу на праві власності
нежитлового приміщення, придбаного для
ведення адвокатської діяльності,
розташованого у напівпідвальній
частині цього будинку, внаслідок чого
було пошкоджено шпалери на стінах,
покриття підлоги та електропроводка.
Розмір майнової шкоди, завданої
позивачу становить 13 731 грн 81 коп., яку
позивач просив стягнути з відповідача,
крім того, просив стягнути на свою
користь 800 грн витрат на проведення
експертного дослідження та судові
витрати.

Ухвалою Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від
08 травня 2013 року до участі у справі в
якості співвідповідача залучено
ОСОБА_5

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 30
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 листопада 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшли зазначені вище
касаційні скарги, які подані після
закінчення строку, установленого ст. 325
ЦПК України.

У касаційних скаргах зазначено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження указаних судових
рішень.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати судові
рішення першої й апеляційної
інстанцій, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційних скарг,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарги є
необґрунтованими і наведені в них
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності поданого позову,
оскільки як встановив суд, із наявних у
справі доказів неможливо встановити
коли саме сталося залиття належного
позивачу нежитлового приміщення. Разом
з тим, суд правильно врахував, що у
наданому акті обстеження приміщення,
складеному працівниками КП
«Комунальник», зазначено, що залиття
приміщення сталося з вини мешканців
квартири НОМЕР_1, проте факт проживання
в ній чи користування саме
відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 жодними
належними і допустимими доказами в
силу вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України не
підтверджено, власниками цієї квартири
вони не є.

Доводи касаційних скарг зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 та його представнику
ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження
рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 30 серпня 2013
року та ухвали апеляційного суду
Донецької області від 18 листопада 2013
року.

Відмовити ОСОБА_2 та його представнику
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок
залиття нежитлового приміщення, за
касаційними скаргами на рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 30 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 18 листопада 2013 року.

Додані до касаційних скарг матеріали
повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак