Справа № 347/3314/13-ц
Провадження № 22-ц/779/766/2014
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Горблянського
Я.Д.

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Косівського районного суду
від 24 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з зазначеним позовом до ОСОБА_3 та
просив зменшити розмір стягуваних з
нього аліментів до 300 грн. щомісячно,
мотивуючи тим, що його матеріальне
становище змінилось і сума стягуваних
аліментів в розмірі 500 грн., визначена
рішенням Косівського районного суду
від 24.09.2013 року, є фінансово
непосильною.

Рішенням Косівського районного суду
від 24.01.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
вважаючи його незаконним та таким, що
не відповідає дійсним обставинам
справи, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу

Вказує, що він подав суду достатньо
доказів про зміну свого матеріального
становища, що позбавило його
можливості сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
в місяць. Так, апелянт не працює,
опікується перестарілим дідом, з яким
разом проживає, не має господарства та
жодного майна, а єдине джерело доходів -
пенсія діда.

Зазначає, що докази відповідачки про
те, що він працює по найму без
відповідної реєстрації та має
можливість виплачувати призначені
аліменти є безпідставні. Не доведено
відповідачем і той факт, що їх
неповнолітній син ОСОБА_4 часто хворіє
і має хронічні захворювання, оскільки
довідка із Рожнівської Амбулаторної
загальної практики сімейної медицини
не є належним доказом на підтвердження
цього факту

Позивач не відмовлявся утримувати
сина, а просив зменшити їх розмір, в
зв'язку зі зміною матеріального стану,
а тому посилання суду на ст.180 СК
України, що немає підстав для
задоволення позовних вимог, є
неправильним.

За наведених доводів просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час і місце розгляду
справи, тому апеляційну скаргу слід
розглянути у відсутності сторін по
наявних у справі матеріалах.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в задоволенні апеляційної
скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам законодавства відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав в наданих позивачем доказах
для зменшення розміру аліментів.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Як встановлено судом першої інстанції
рішенням Косівського районного суду
від 24.09.2013 року вирішено стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно положень ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про
зменшення розміру стягуваних
аліментів, ОСОБА_2 посилався на те, що
втратив роботу, здійснює догляд свого
діда ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, який
потребує стороннього догляду і
проживає фактично на його пенсію.

Разом з тим доказів, які б свідчили про
зміну чи погіршення матеріального
становища

з часу постановлення рішення про
стягнення з нього аліментів та доказів
на підтвердження неспроможності
сплачувати аліменти у визначеному
розмірі суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач є молодою, працездатною
особою, жодних вагомих доказів, як на
підставу своїх посилань щодо
неможливості сплачувати аліменти у
встановленому судом розмірі та
наявності поважних причин не
представив ні суду першої, ні
апеляційній інстанції.

Посилання апелянта на те, що він не
працює не є підставою для зменшення
розміру стягуваних аліментів, а
здійснення догляду за дідом, яке не
підтверджене належними доказами, не
звільняє його від обов'язку
утримувати дитину.

Враховуючи положення законодавства
колегія погоджується з рішенням суду
першої інстанції щодо необхідності
забезпечення прав неповнолітньої
дитини та можливості батька отримувати
доходи, та відхиляє доводи останнього
про погіршення матеріального стану,
які в розумінні ст. 192 СК України не є
підставою для зменшення в даному
випадку розміру утримання дитини.

За наведених обставин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_2 про зменшення розміру
стягуваних з нього аліментів.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його законності і
обгрунтованості.

Підстав для його скасування і
ухвалення нового рішення, колегія
суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія
суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Косівського районного суду від
24 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді
Я.Д. Горблянський

О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський