Справа № 363/829/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/328/14 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова
О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 31 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Київоблгаз» про визнання дій
незаконними, припинення дій,
відновлення становища, зобов»язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що вони
проживають в АДРЕСА_1

У двох будинках за цією адресою
(будинок та літня кухня ) встановлено
газові лічильники 1996 року та 2004 року
випуску, з моменту установки яких,
жодного разу не проводилась їх
держперевірка. Після виїзду за
вищевказаною адресою бригади
відповідача та перевірці стану
газового обладнання та газових труб
було виявлено витік газу, що було
причиною великих показників
газоспоживання. Працівниками
Вишгородської ФЕГГ було складено акт
на відключення постачання газу на
газоспоживне обладнання абонента і
встановлено пломбу на відключаючий
кран з клеймом, при цьому зазначено
причину відключення - заборгованість.
Вважаючи дії відповідача незаконними,
просили суд скасувати зазначений акт,
відновити газопостачання та здійснити
перерахунок по особистим рахункам за
останні 10 років, повернувши кошти
платникові.

У відповідності до ст. 33 ЦПК України
за клопотанням позивачів було замінено
неналежного відповідача на належного,
а саме Вишгородський ФЕГГ на ПАТ
«Київоблгаз».

У процесі розгляду справи позивачі
змінили предмет та підстави позову, -
просили суд визнати дії відповідача
щодо відключення позивачів від
постачання газу на газоспоживне
обладнання незаконними, припинити дії
відповідача щодо відключення
позивачів від постачання газу на
газоспоживне обладнання, скасувавши
акт на відключення постачання газу на
газоспоживне обладнання абонента від
13.03.2013 року на лічильник газу № 54590, акт
на відключення постачання газу на
газоспоживне обладнання абонента від
13.03.2013 року на лічильник газу № 8643926;
відновити становища позивачів, яке
існувало до порушення; зобов'язати
відповідача скасувати нарахування по
особовим рахункам № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 з
дати останньої держперевірки
лічильників по теперішній час та
повернути позивачу.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
31 жовтня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано дії Публічного акціонерного
товариства «Київоблгаз» в особі
Вишгородській філії експлуатації
газового господарства щодо
відключення газопостачання будинку
АДРЕСА_1 неправомірними.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «Київоблгаз» в особі
Вишгородській філії експлуатації
газового господарства підключити до
газопостачання житловий будинок
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду змінити в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
позивача та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона не обґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 06.05.2011 року між
позивачем ОСОБА_2 та відповідачем в
особі Вишгородської ФЕГГ було укладено
договір про надання послуг з
газопостачання № НОМЕР_1,НОМЕР_2,
предметом якого були послуги з
постачання природного або скрапленого
газу від групових резервуарних
установок для побутового споживання з
гарантованим рівнем надійності
безпеки, якості та тиску, послуга, за
яку споживач зобов'язався своєчасно
здійснювати оплату (п. 1 договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач.Споживач, згідно статті 1
цього Закону, - це фізична чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

09.12.1999 року з метою підвищення якості
та надійності надання населенню послуг
з газопостачання, посилення
відповідальності виконавців цих
послуг Кабінет Міністрів України
постановою № 2246 затверджено Правил
надання населенню послуг з
газопостачання.

Пунктом 1 Правил визначено, що ці
Правила регулюють відносини між
газопостачальними підприємствами,
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами (населенням)
-споживачами газу.

12.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Вишгородського ФЕГГ з листом про
здійснення перегляду сплати послуг з
газопостачання у зв'язку з
необгрунтованим нарахуванням та
споживання газу.

Відповідно до п. 6.2.7. договору,
виконавець зобов'язується розглядати у
встановленому порядку претензії
споживача щодо відповідності якісних
показників газу, величини тиску та
якості надання послуг і за наявності
відповідних підстав задовольняти його
вимоги.

13.03.2013 року працівниками
Вишгородської ФЕГГ в присутності
абонента (позивача) було складено акти
на відключення постачання газу на
газоспоживаюче обладнання абонента,
причиною чого послугувала
заборгованість в сумі 10 433,74грн.
(лічильник № 54590) та 11 663,21грн. (лічильник
№ 8643926).

Пунктом 6.1.1. договору передбачено, що
виконавець має право припинити
постачання газу споживачеві у разі
порушення споживачем строків та
розміру сплати за надані послуги з
газопостачання.

Відповідно до п. 1.9 Правил, якщо
споживач не оплатив надані послуги з
газопостачання протягом 10 днів після
строку, зазначеного в договорі чи
платіжному документі, а
газопостачальне підприємство протягом
наступних п'яти днів не отримала
повідомлення про оплату, споживачеві
надсилається письмове попередження
про припинення газопостачання.

У разі несплати наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження (з позначкою про його
вручення) газопостачальне
підприємство має право відключити
споживача від газопостачання.

Припинення газопостачання не
звільняє споживача від обов'язку
сплатити заборгованість за фактично
отримані послуги з газопостачання.

Забороняється відключати споживачів
від газопостачання в останній робочий
день перед вихідними та святковими
днями, крім випадків аварійних
ситуацій в системах газопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надано належних
доказів про те, що на виконання вище
зазначеного пункту Правил, споживача
було попереджено про відключення від
газопостачання. Також, в матеріалах
справи відсутні докази розгляду листа
споживача від 12.03.2013 року до вимог п.
6.2.7., 6.2.20. договору.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Отже, враховуючи вище наведено, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що
відповідачем було здійснено
відключення позивачів від
газопостачання з порушення
встановлених Правил.

Статтею 4 Закону України «Про
реструктуризацію заборгованості з
квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті
газ та електроенергію» передбачено, що
заборгованість громадян, які не уклали
договір про реструктуризацію
заборгованості та не сплачують
поточних платежів, стягується
житлово-комунальними підприємствами
за рішенням суду.

Разом з тим, апелянт наполягає на
тому, що суд першої інстанції повинен
був задовольнити його позов повністю,
але, колегія суддів перевіривши доводи
апелянта прийшла до висновку про
необґрунтованість та недоведеність
апеляційної скарги.

Так, вимоги про скасування актів на
відключення постачання газу на
газоспоживне обладнання абонента, не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у рази їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально - правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення або
визнання) порушених (оспорюваних) прав
та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права.

Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
цивільні правовідносини.

Акти на відключення постачання газу
на газоспоживне обладнання абонента не
встановлюють для позивачів будь-яких
обов'язків, крім встановлення факту про
відключення позивачів від
газопостачання та розглядається судом
як доказ по даній справі.

Таким чином, колегія суддів,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги в частині
відключення позивачів від
газопостачання є обґрунтовані та
підлягають задоволенню в іншій частині
вимог слід відмовити, як безпідставні.

Нових доказів або обставин, які б
могли призвести до задоволення
апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційна скарга не обґрунтована та
задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 31
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді