АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1741/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/735/14
Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І.
Доповідач Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:
головуючого судді: Карпушина Г.Л.;
суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.,
при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 про
відновлення меж земельної ділянки та
відшкодування майнової та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 листопада 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 про
відновлення меж земельної ділянки та
відшкодування майнової та моральної
шкоди - відмовлено.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та
подала на нього апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення, яким зобов'язати
відповідача відновити межу між
будинками АДРЕСА_1. Апелянт вважає, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим та винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом було
зроблено висновки, які не відповідають
обставинам справи.

Судове засідання про за участі
апелянта, відповідача ОСОБА_2, за
відсутності інших осіб, які будучи
належним чином та завчасно
повідомленими про час та місце
слухання справи, в судове засідання не
з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що позивачем не доведено та не
надано суду підтверджень того, що
відповідач порушив її права, як
землекористувача, зокрема пошкодив
межу між будинками АДРЕСА_1.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

З матеріалів справи вбачається, що
балансоутримувачем багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 є
Кобеляцьке комунальне підприємство
«Водоканал», мешканці вказаного
будинку об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку не
створювали, земельна ділянка під
прибудинковою територією за
зазначеною вище адресою належить до
міського земельного фонду., та
перебуває у користуванні останніх.
Межі даної земельної ділянки органами
місцевого самоврядування не
встановлювалися.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Кобеляцької
міської ради № 651 від 17 липня 2002 року,
мешканцям будинку АДРЕСА_1 надано
дозвіл на виготовлення проектів
побудованих у дворі загального
користування гаражів (т.1 а.с.9).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 02.08.2011 року
власником гаража по АДРЕСА_2 є ОСОБА_1.
(т.1 а.с.6).

Також судом встановлено, що власником
гаража по АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 (т.2. а.с. 3-4).
Із технічного паспорту на даний гараж
вбачається, що він знаходиться в ряді
гаражів, які належать власникам
квартир будинку АДРЕСА_1 (т.3 а.с. 26-48).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю ділянку
серії ЯМ № 139224, виданого на підставі
рішення від 10 грудня 2010 року 2 сесії 6
скликання Кобеляцької міської ради
Полтавської області, власником
земельної ділянки площею, 0,0024 га по
АДРЕСА_3 є ОСОБА_2. Цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва
індивідуальних гаражів (т.3 а.с.25). Крім
того, відповідно до Державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯИ № 887717, виданого на
підставі рішення виконкому
Кобеляцької міської ради № 1279 від
11.12.2008 року зі змінами сесії 5 скликання
від 19.02.2009 року, власником земельної
ділянки площею 0, 0319 га по АДРЕСА_3 є
ОСОБА_2. Цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (т.2
а.с.2). Дана земельна ділянка межує із
земельною ділянкою, на якій
знаходиться гараж позивача.

З матеріалів справи вбачається, що
право власності на земельні ділянки
ОСОБА_2 підтверджені державними актами,
які зареєстровані у встановленому
порядку, з визначення меж даних
земельних ділянок на місцевості.

Сторони по справі із заявами про
вирішення спору щодо дотримання меж
земельних ділянок між
землекористувачами багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
відповідачем, як власником земельних
ділянок по АДРЕСА_3, не зверталися. Дане
питання відповідними органами з
власної ініціативи не вирішувалося.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні
спори вирішуються судами, органами
місцевого самоврядування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин. Виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей. Органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Встановлені обставини справи та
положення наведених норм закону,
вказують на передчасність,
недоведеність та безпідставність
вимог позивача, оскільки зверненню
останньої з позовом до суду, повинні
були передувати: звернення до органу
місцевого самоврядування про
встановлення в натурі меж земельної
ділянки, яка перебуває у користуванні
власників квартир житлового будинку по
АДРЕСА_1 в м. Кобеляки та встановлення
факту їх дотримання відповідачем;
звернення до відповідних установ, за
наявності підстав, з питань оскарження
правовстановлюючих документів
відповідача на землю. Крім того, вимоги
позивача, в цій частині є не
конкретизованими в частині дій
відповідача по порушенню меж земельної
ділянки та дій по відновленню цих меж.

Зважаючи на викладене, висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими,
виходячи з відсутності доказів
порушення прав позивачки, як
землекористувача та передчасності її
вимог про відновлення меж земельної
ділянки, до їх встановлення в натурі.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, тому
задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : / підпис/ Г.Л.
Карпушин

Судді: /підпис/ В.І. Корнієнко
/підпис/ П.С. Абрамов

КОПІЯ ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ Г.Л. Карпушин