Справа № 0907/3663/2012
Провадження № 22-ц/779/1038/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І.П.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Фединяка В.Д.,

секретаря Яковин
М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
16 травня 2012 року -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_2 подав скаргу на
дії державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції. В скарзі зазначив,
що в ході виконання рішення
Івано-Франківського міського суду від
15.09.2010 року державним виконавцем ВДВС
Івано-Франківського МУЮ його не
повідомлено про результати оцінки
описаного майна, а при ознайомленні зі
змістом акту переоцінки описаного
майна від 07.02.2012 року йому стало відомо,
що державним виконавцем переоцінено
майно, з 363700 грн до 309145 грн. Посилаючись
на вищенаведене, просив визнати
незаконними дії державного виконавця
щодо ненадання інформації про оцінку
майна та щодо переоцінки майна на 15%.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 16 травня 2012 року в задоволенні
скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи. Судом не було
враховано того, що державним
виконавцем не було наведено обставин,
які б підтверджували належне
повідомлення його про результати
визначення вартості майна. Крім того,
зазначає апелянт, судом не дано оцінки
тій обставині, що державний виконавець
надіслав на його адресу лише копію
висновку експерта про вартість
транспортного засобу, однак експертної
оцінки земельної ділянки йому
надіслано не було. На думку ОСОБА_2,
наявність права у боржника
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження не є підставою
для відмови у задоволенні скарги,
оскільки дана норма закону зобов'язує
державного виконавця повідомити про
фактичну вартість оцінюваного майна
після оцінки спеціальною особою.
Посилаючись на вищенаведене, просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу про задоволення скарги.

ОСОБА_2 та представник ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції в засідання
апеляційного суду не з'явились з
невідомих підстав, хоч судові
повідомлення їм було вручено завчасно.
Отже, є правові підстави для розгляду
справи у відсутності сторін.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що дії державного виконавця
щодо виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_2 кредитної
заборгованості відповідали вимогам
закону. Однак, на думку колегії суддів,
з таким висновком повністю погодитись
не можна.

В ч.3 статті 58 Закону України "Про
виконавче провадження" зазначено, що
державний виконавець зобов'язаний
повідомити про результати визначення
вартості чи оцінки майна сторонам. В
цій правовій нормі також вказано, що
сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

В матеріалах даної справи міститься
копія листа державного виконавця від
16.08.2011 року №02-23, надісланого ОСОБА_2, в
якому повідомляється про проведення
визначення вартості об'єкта нерухомого
майна. В цьому листі не конкретизовано,
оцінка якого об'єкта нерухомості
проведена. Крім того, в листі вказано,
що додається копія висновку експерта
не про вартість земельної ділянки, а
про вартість транспортного засобу
(копія листа - а.с.4).

Колегія суддів вважає, що зміст
названого листа не свідчить про те, що
державним виконавцем боржник був
ознайомлений у встановленому законом
порядку з результатами визначення
вартості арештованої земельної
ділянки. Отже, є підстави вважати, що в
даному випадку державним виконавцем не
виконано обов'язок, передбачений ч.3
статті 58 Закону України "Про виконавче
провадження". Про наявність оцінки
згаданої земельної ділянки скаржник
довідався тільки 16 лютого 2012 року.
Таким чином скаргу у зазначеній
частині ним подано своєчасно.

З матеріалів справи вбачається також,
що в подальшому ОСОБА_2 листом від 08
грудня 2011 року повідомлявся про
проведення 26 грудня 2011 року прилюдних
торгів з реалізації належної йому
земельної ділянки (копія листа - а.с.29), а
потім листом державного виконавця від
25 листопада 2011 року повідомлявся і про
призначення на 04 лютого 2012 року
переоцінки земельної ділянки із
зазначенням адреси проведення
переоцінки (копія листа - а.с.40).

ОСОБА_2 факт отримання названих листів
не заперечив, однак в скарзі зазначив,
що до відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції з'явився
тільки 16 лютого 2012 року, де і був
ознайомлений з актом переоцінки
земельної ділянки від 07 лютого 2012 року.

В ч.1 статті 385 ЦПК України зазначено, що
сторони виконавчого провадження
скаргу на дії чи бездіяльність
державного виконавця під час виконання
судового рішення можуть подати до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Виходячи із змісту названих вище
документів, ОСОБА_2 про порушення його
прав повинен був дізнатись ще 07 лютого
2012 року, тобто тоді, коли відбулась
переоцінка належної йому ділянки.
Скаргу ж до суду він подав тільки 29
лютого 2012 року, тобто з пропуском
встановленого законом строку.
Будь-яких поважних причин пропуску
процесуального строку він не навів, і
поновити пропущений строк не просив. За
таких обставин суд не вправі був
розглядати скаргу в зазначеній частині
по суті.

Колегія суддів підстав для поновлення
пропущеного строку на подачу скарги не
вбачає. В п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року №14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
вказано, що скарга, пропущений строк на
подання якої не поновлено в порядку,
передбаченому нормами процесуального
законодавства, залишається без
розгляду.

Приймаючи до уваги наведене вище,
колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції в даній справі не
являється законною і обгрунтованою, а
тому не може бути залишена в силі. По
даній справі є правові підстави для
постановлення нової ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 312-315, 324, 325, 385 ЦПК України, колегія
суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 16 травня 2012 року в
даній справі скасувати.

Постановити нову ухвалу. Скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково. Визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції щодо ненадання
ОСОБА_2 інформації про оцінку земельної
ділянки, розташованої АДРЕСА_1

Скаргу ОСОБА_2 в частині визнання
незаконними дій державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції щодо переоцінки
названої вище земельної ділянки
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М. Васильковський

В.Д. Фединяк