311/474/14-ц 17.03.2014
Провадження №2/311/316/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого судді
Носика М.А.

при секретареві:
Кудіновій В.І.

за участю: позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Орджонікідзевський відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, ОСОБА_4, про зняття арешту з
майна, суд,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом,
яким просить зняти арешт з належного
йому майна, а саме, з транспортного
засобу автомобіля марки ВАЗ-210930, з
державним реєстраційним номером
НОМЕР_1, випуску 2006 року, шасі (кузов,
рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий
хатчбек, об'єм двигуна 1499 см3, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 від 27 травня 2006 року.

В обґрунтування вказаного позову
позивач ОСОБА_1 зазначив, що йому на
підставі права приватної власності
належить вищезазначене майно. На
теперішній час за сімейними
обставинами у ОСОБА_1 з'явилася
необхідність продати вказаний
транспортний засіб автомобіль. При
оформленні документів, було
встановлено, що на транспортний засіб
автомобіль ВАЗ-210930, з державним
реєстраційним номером НОМЕР_1, було
накладено арешт державним виконавцем
ВДВС Василівського РУЮ Запорізької
області Нікіфоровою В.О. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1291 виданого 18 травня 2004 року
Василівським районним судом
Запорізької області. Про накладення
арешту на майно позивача останньому
стало відомо лише в листопаді 2013 року.
Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 18 травня 2004
року, з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти
на користь ОСОБА_4 на утримання сина -
ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
стягнення з 23 квітня 2004 року і до
досягнення дитиною повноліття.
Аліменти позивачем ОСОБА_1
сплачувалися регулярно та добровільно
надавалася матеріальна допомога
останнім та його рідними на утримання
сина - ОСОБА_5

ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Василіського
РУЮ Запорізької області із заявою про
надання довідки про розмір існуючої
заборгованості за виконавчим листом
№2-1291 виданого 18 травня 2004 року
Василівським районним судом
Запорізької області, проте листом від 27
листопада 2013 року за №24768/8 позивачу
було повідомлено, що надати таку
довідку ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області не має можливості
у зв'язку з тим, що вищевказаний
документ 02 червня 2008 року було
направлено за належністю до іншого
Відділу ДВС. Надати відомості щодо суми
боргу по сплаті аліментів на момент
направлення виконавчого листа за
належністю також не мають можливості,
так як строк зберігання переданих до
архіву виконавчих проваджень та
здавальних описів становить три роки.

На протязі 2008 року позивач ОСОБА_1 було
змінено місце роботи та останній
працював в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя водієм. Тому ОСОБА_1
звернувся до Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького РУЮ з аналогічною заявою
про надання довідки про розмір
існуючої заборгованості по сплаті
аліментів, на що йому було повідомлено,
що за період з 2010 року по 2013 рік згідно
даних Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень по параметрам
запиту: боржник - ОСОБА_1 та стягував -
ОСОБА_4 встановлено, що станом на 21
листопада 2013 року виконавчий лист про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 на виконання не
надходив та на теперішній час не
перебуває. В зв'язку з вищевикладеними
обставинами позивач вимушений був
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі та просить суд скасувати арешт
автомобіля, накладений постановою
державного виконавця.

Відповідач Відділ ДВС Василівського
РУЮ Запорізької області в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4
не з'явилася, про причини неявки суду не
повідомила, але надала суду заяву про
те, що ніяких вимог на предмет спору не
заявляє.

Третя особа Орджонікідзевський ВДВС
Василівського РУЮ Запорізької області
в судове засідання не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та які підлягають задоволенню з
підстав, передбаченими ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до яких у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить транспортний засіб
автомобіль ВАЗ-210930, з державним
реєстраційним номером НОМЕР_1, на який
було накладено арешт державним
виконавцем ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області Нікіфоровою В.О.
при примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1291 виданого 18 травня 2004 року
Василівським районним судом
Запорізької області.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 18 травня 2004
року, з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти
на користь ОСОБА_4 на утримання сина -
ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
стягнення з 23 квітня 2004 року і до
досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Василіського
РУЮ Запорізької області із заявою про
надання довідки про розмір існуючої
заборгованості за виконавчим листом
№2-1291 виданого 18 травня 2004 року
Василівським районним судом
Запорізької області, проте листом від 27
листопада 2013 року за №24768/8 позивачу
було повідомлено, що надати таку
довідку ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області не має можливості
у зв'язку з тим, що вищевказаний
документ 02 червня 2008 року було
направлено за належністю до іншого
Відділу ДВС. Надати відомості щодо суми
боргу по сплаті аліментів на момент
направлення виконавчого листа за
належністю також не мають можливості,
так як строк зберігання переданих до
архіву виконавчих проваджень та
здавальних описів становить три роки.

На протязі 2008 року позивач ОСОБА_1 було
змінено місце роботи та останній
працював в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя водієм. Тому ОСОБА_1
звернувся до Орджонікідзевського ВДВС
Запорізького РУЮ з аналогічною заявою
про надання довідки про розмір
існуючої заборгованості по сплаті
аліментів, на що йому було повідомлено,
що за період з 2010 року по 2013 рік згідно
даних Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень по параметрам
запиту: боржник - ОСОБА_1 та стягував -
ОСОБА_4 встановлено, що станом на 21
листопада 2013 року виконавчий лист про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 на виконання не
надходив та на теперішній час не
перебуває.

Таким чином, відсутні відомості про
наявність у ОСОБА_1 заборгованості по
сплаті аліментів на користь ОСОБА_4

Згідно ст.ст.319 - 321 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майно на власний розсуд, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України
передбачено непорушність права
приватної власності. Непорушність
права власності полягає в його
недоторканості, а в водночас і в
недоторканості самого майна власності.
Всі особи мають утримуватися від
безпідставного заволодіння майном
власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема і з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у

здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачає підстави та
випадки для зняття арешту з майна.
Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. З
майна боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом.

Копія постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу для зняття арешту. Копії
постанови державного виконавця про
зняття арешту з майна надсилаються не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення сторонам та відповідному
органу для зняття арешту. Частиною 5 ст.
60 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає, що у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

А тому, оскільки право власності
позивача ніким не оспорюється, підстав
для накладення заборони на відчуження
автомобіля на даний час немає, таким
чином вимоги підлягають задоволенню,
оскільки ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
право суду зняти арешт з майна,
оскільки виконавче провадження ще не
завершене.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215,
218, 294, 226-227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з транспортного засобу
автомобіля марки ВАЗ-210930, з державним
реєстраційним номером НОМЕР_1, випуску
2006 року, шасі (кузов, рама, коляска)
НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий хетчбек, об'єм
двигуна 1499 см3, накладеного постановою
від 05 травня 2008 року державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області Нікіфоровою В.О.

Копію заочного рішення направити
відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте
Василівським районним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик