РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючого-судді
Радченко Г.А.

при секретарі
Рушелюк О.М.,

за участю
адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визначення порядку користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом в якому просила ухвалити
рішення, яким визначити порядок
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_2 таким чином:

- Виділити в користування їй та її
малолітньому сину ОСОБА_6 кімнату
позначену на плані літера 5, площею 9.3
кв.м.;

- Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5
виділити в користування кімнати
позначені на плані літера 6, площею 17.1, і
літера 7, площею 11.6 кв.м.

Кухню площею 11.6 кв.м., ванну кімнату
площею 2.6 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м.,
коридор 10.2 кв.м., кладочку площею 0,5
кв.м., балкон (лоджія) площею 1,1, 1.9 кв.м.
залишити у спільному користуванні
сторін.

В обґрунтування позову
посилалася на те, що відповідачці
ОСОБА_4 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 згідно
договору дарування від 27 листопада 2001
року, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу за реєстровим №
5596. Як рідна дочка відповідачки ОСОБА_4
вона зареєстрована у вказаній квартирі
з 22.04.2004 року і проживала в ній разом з
матір'ю та рідною сестрою ОСОБА_5 17.10.2009
року вона вийшла заміж за ОСОБА_7, який
поселився за згодою відповідача в
спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_6, який 07.09.2011 року
був зареєстрований у спірній квартирі.
20.03.2011 року відповідач ОСОБА_4 забрала у
неї ключі, виставила за двері квартири
дитячі речі та їх з чоловіком одяг, не
впускала їх в квартиру, мотивуючи свої
дії тим, що їй заважає їх дитина і вона
не бажає проживати разом з ними. У
зв'язку з цим вона звернулася до суду з
позовом про вселення в квартиру.
Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 03.04.2013 року їй
відмовлено у задоволені позову про
вселення. Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 13.08.2013 року
вказане рішення скасоване і ухвалено
нове рішення, який її позов про
вселення задоволений. На виконання
рішення суду вона разом з малолітнім
сином була вселена у вищезазначену
квартиру згідно акта державного
виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ від
06.12.2013 року. Після вселення у квартиру
відповідач перешкоджає їй
користуватися жилим приміщенням. З
приводу протиправних дій відповідача
вона двічі зверталася із заявами до
Комсомольського райвідділу міліції м.
Херсона. За результатами розгляду заяв
їй рекомендовано звернутися за
вирішенням спору до суду. Так, вона
разом з чоловіком та малолітнім сином
були вселені в спірну квартиру в
установленому законом порядку як члени
сім'ї, будь-якої іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням у них не
було. Спірна квартира складається з
трьох жилих кімнат розмірами 17.1 кв.м., 9.3
кв.м. і 12.5 кв.м., кухні площею 11.6 кв.м.,
ванної кімнати площею 2.6 кв.м., туалету
площею 1.0 кв.м., коридору площею 10.2 кв.м.,
кладочки площею 0.5 кв.м., балкону
(лоджії) 1.1; 1.9 кв.м. У зв'язку з
порушенням її та її малолітнього сина
житлових прав вимушена звернутися за
їх захистом шляхом пред'явлення позову
про визначення порядку користування
жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка, її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити з заявлених у
позові підстав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнала, пояснила,
що вона ніколи не виселяла доньку зі
спірної квартири, однак у зв'язку з тим,
що між нею та чоловіком позивачки
погані стосунки, остання переїхала
сама. 06.12.2013 року донька прийшла до
квартири разом з представниками ДВС,
щоб знову вселитися. Вона перешкод у
вселенні їй не чинила і добровільно
надала ключі від квартири. Зараз вона
також не чинить позивачці ніяких
перешкод у користуванні житлом. Вона є
власником квартири і не бажає, щоб
позивачці виділялося окреме
приміщення, оскільки в такому разі
позивачка зможе встановити на
виділеній їй кімнаті замок, вселити у
неї свого чоловіка та оформити окремий
особовий рахунок. Крім того, кімнату, що
просить виділити їй у користуванні
позивачка, займає вона, ОСОБА_4, а коли
на зиму приїжджають її пристарілі
батьки, то вони мешкають у цій кімнати.
Взагалі кімнати між мешканцями не
розподілені, вони по черзі займають, то
одне, то інше приміщення.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов також не визнала,
пояснила, що перешкод у користуванні
квартирою позивачці ні вона, ні ОСОБА_4
не чинять. ОСОБА_3 має ключі і може
приходити у квартиру в будь-який час.
Однак проти виділення позиваці окремої
кімнати вона заперечує, оскільки
боїться її чоловіка, який також може
вселитися до квартири.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні вважала, що позов є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню. Пояснила, що вимога ОСОБА_3
про виділ їй та її сину у користування
кімнати не ґрунтується на законі,
оскільки чинним законодавством
України передбачено тільки визначення
порядку користування жилим
приміщенням між співвласниками, яким
ОСОБА_3 не є. Крім того, у випадку
задоволення позову будуть грубо
порушені житлові права ОСОБА_4,
оскільки у користування та
розпоряджання позивачки перейде
кімната у належній ОСОБА_4 квартирі і
вона отримає право вселити до себе
свого чоловіка, на що ОСОБА_4 згоди не
давала.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, свідків, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦПК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Згідно ст. 155 ЖК України власника не
може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на
праві власності належить трикімнатна
квартира АДРЕСА_1, що підтверджується
договором дарування від 27.11.2001 року зі
штампом БТІ про реєстрацію права
власності.

Згідно довідки ОСББ «Сяйво» від
10.12.2013 року у вказаній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_4

Рішення апеляційного суду
Херсонської області від 13.08.2013 року
було задоволено позов ОСОБА_3, яка діє
від свого імені та в інтересах
малолітнього ОСОБА_6 про вселення.
Ухвалено: вселити ОСОБА_3, ОСОБА_6 в жиле
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно вказаного рішення судом
встановлено, що ОСОБА_3 є донькою
ОСОБА_4, яка є власником квартири
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 проживала у квартирі,
як член сім"ї на правах доньки, набула
права користування жилим приміщенням
та зареєструвала своє місце
проживання.

Таким чином, вказане рішення має
для суду преюдиційне значення, і
спростовує пояснення представника
відповідача ОСОБА_4, що позивачка
ОСОБА_3 не є членом сім"ї ОСОБА_4

Разом з цим, чинним
законодавством не передбачено
можливості визначення порядку
користування жилим приміщенням між
співвласником та членами його сім'ї, бо
навпаки лише власник житла має право
визначати для члена сім"ї житлове
приміщення, яким той може
користуватися. Визначення якоїсь
окремої кімнати в квартирі для
користування одного із членів сім"ї
власника потягне, на погляд суду,
неможливість користування самим
власником цим житловим приміщенням, що
є неприпустимим відповідно до вимог ст.
155 ЖК України.

Надані позивачем в якості доказу
своїх позовних вимог заяви від 06.12.2013
року та 09.12.2013 року до Комсомольського
РВ ХМВ УМВС України в Херсонській
області про погрози на її адресу з боку
ОСОБА_4, висновки за результатами
розгляду вказаних заяв та покази
допитаних в судовому засіданні свідків
не спростовують висновків суду і
стосуються лише перешкод у
користуванні житловим приміщенням, що
не є предметом розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, ст. 155 ЖК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визначення порядку
користування жилим приміщенням -
відмовити за необгрунтованістю.

Рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: