Справа № 523/6395/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р. суддя Суворовського
районного суду міста Одеси Пепеляшков
О.С., розглянувши позовну заяву та
додані до неї документи ОСОБА_1 до
Одеської міської ради про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовною заявою звернулась
ОСОБА_1 до Одеської міської ради про
визнання права власності на будинок
АДРЕСА_1.

У зазначеній позовній заяві позивачем
ОСОБА_1 визначена ціна позову в розмірі
243330 гривень.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, до
позову має додаватися документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Проте подана позовна заява викладеним
вимогам не відповідає.

За положеннями п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України,
ціна позову про визнання права
власності на майно або його
витребування визначається - вартістю
майна.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
судовий збір» (далі - Закон), судовий
збір - збір, що справляється на всій
території України за подання заяв,
скарг до суду, за видачу судами
документів, а також у разі ухвалення
окремих судових рішень, передбачених
цим Законом. Судовий збір включається
до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір
справляється у розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою ст. 8 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», з 01 січня 2014 року мінімальна
заробітна плата встановлена у
місячному розмірі - 1218 гривень 00 коп.

Відповідно до п.1.1) ч.2 ст. 4 Закону,
ставка судового збору за подання до
суду позовної заяви майнового
характеру становить 1% від ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати (3 654 грн.).

Тобто позивачем має бути сплачено
судовий збір в розмірі 2433 грн. 30 коп.

Проте до позову додано квитанцію про
сплату судового збору в розмірі 450 грн.
00 коп.

Позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви
додано заяву про розстрочення сплати
судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України та ст.
8 Закону України «Про судовий збір»,
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
визначений строк, але не більше як до
ухвалення судового рішення у справі.
Основною умовою, за якої може мати
місце відстрочка або розстрочка, - це
майновий стан сторони, який повинен
бути підтверджений належними доказами.

У своїй заяві про розстрочення сплати
судового збору, позивач ОСОБА_1 не
навела жодної обставини, яка б свідчила
про її незадовільне (скрутне)
матеріальне становище та не подала до
суду відповідних доказів, тобто у судді
відсутня можливість оцінити майновий
стан позивача.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, позовна
заява, подана без додержання вимог
викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 6 Закону України
«Про судовий збір», ст. 80, 119, 121, 293 ЦПК
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
розстрочення сплати судового збору -
відмовити

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської
міської ради про визнання права
власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, який не перевищує п'яти днів
з дня отримання даної ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали
суду, у встановлений строк не виконає
зазначені вимоги, позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Ухвала суду в частині визначення
розміру судових витрат може бути
оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Одеської області
через Суворовський районний суд м.
Одеси протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. В іншій частині ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя: