Провадження № 6/711/7/14
Справа №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Придніпровського районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого - судді
Колода Л.Д.

При секретарі
Юрченко В.А.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про
роз»яснення рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_6 про визнання права власності,
визначення порядку користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод в користуванні майном ,-

в с т а н о в и в:

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися
до суду із заявою про роз»яснення
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6 про визнання
права власності, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод в користуванні
майном. Свою заяву мотивує тим, що
рішенням Придніпровського районного
суд м. Черкаси 31 серпня 2010 року позовну
вимоги задоволено частково, визнано
право власності як за сторонами на
будинок , визначено порядок
користування жилим будинком , який
знаходиться в м. Черкаси, АДРЕСА_1.

Для реєстрації права власності на
нерухоме майно, за частками
встановленими рішенням суду, заявники
звернулись до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції, надавши
рішення суду . Державний реєстратор 5
грудня 2013 року відмовила в реєситрації
права власності на підставі рішення
суду, зазначивши , що рішення суду є не
повним, так як судом визнано право
власності лише на жилий будинок. А за
даною адресою знаходиться інше майно :
господарські будівлі та споруди, які не
були предметом судового розгляду, тому
рішення є неповним. І В зв»язку з цим
реєстратор не може зареєструвати право
власності лише на жилий будинок. Доводи
стосовно іншого нерухомого майна до
уваги реєстратор не взяла. Тоді як,
ЧООБТІ 4 жовтня 2012 року зареєстрував за
даним рішенням право власності на
частину жилого будинку за позивачами у
справі. Тобто, рішення суду є підставою
для реєстрації права власності на
нерухоме майно та прийняте до
виконання державною реєстраційною
службою.

Стаття 221 ЦК України передбачає , якщо
рішення суду є незрозумілим учасникам
процесу або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановлює
ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Зважаючи на те , що державний
реєстратор вважає рішення суду не
повним та не можливим до виконання,
просять суд надати розяснення рішення
Придніпровського райсуду від 31.08.2010
року для проведення реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому
засіданні просили в заяву
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення заяви.

Представник позивача ОСОБА_4 по
довіреності ОСОБА_8 подав відзив на
заяву про та просив в заяві відмовити,
так як рішення є зрозумілим та підстав
для його роз»яснення немає.

Суд вважає, що заява не підлягає до
задоволення з наступних підстав. В
рішенні суду на підставі ст. 214 ЦПК
України розглядаються такі питання : чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані , які мають значення для вирішення
справи та докази на їх підтвердження,
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин , чи слід позов
задовольнити, чи в позові відмовити, як
розподілити між сторонами судові
витрати , чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення та
підстави скасувати забезпечення
позову.

Судом встановлено, що підставою для
звернення із заявою до суду було
рішення державного реєстратора
Черкаського міського управління
юстиції про відмову в реєстрації права
власності на житловий будинок
заявників з тих підстав, що рішення
суду є неповним, в рішенні не вирішено
питання щодо інших будівель і споруд
домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

П. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 № 14 «Про судове
рішення у цивільній справі»
передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК
України роз'яснення рішення суду,
можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалюю відмовляє в
роз»ясенні рішення.

Предметом позову в даній справі
було визнання права власності та
визначення порядку користування
житловим будинком. Питання щодо
розподілу між сторонами інших
надвірних будівель і споруд за адресою
АДРЕСА_1, позивачами ставилося, судом не
розглядалося, у зв'язку з чим не може
бути предметом роз'яснення.

Суд вважає, що в даному випадку
заявникам слід оскаржувати відмову
державного реєстратора в реєстрації
права власності на нерухоме майно в
порядку адміністративного
судочинства. Тому заява до
задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 214, 215, 221 ЦПК України,
суд ,-

У х в а л и в :

В заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про
роз»яснення рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_6 про визнання права власності,
визначення порядку користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод в користуванні майном -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий