Справа № 297/2985/13-ц
Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., з участю представника
позивача за довіреністю ОСОБА_1,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ «ОТП Банк» звернувся із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ СМ-SME802/060/2008 від 13.05.2008 року в межах
вартості майна, одержаного ними у
спадщину в розмірі 140 247, 36 грн., шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
квартиру площею 66,9 кв.м. за адресою
Позов мотивований тим, що 13 травня 2008
року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк» та
ОСОБА_4 був укладений кредитний
договоір № СМ-SME802/060/2008, відповідно до
якого останній отримав кредит на
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору 13.05.2008 року між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки № РМ-SME802/060/2008, за яким
предметом іпотеки стала трикімнатна
квартира площею 66,9 кв.м. за адресою
Вказана квартира належала на праві
приватної власності ОСОБА_4, так як
набута ним 19.06.2003 року на підставі
договору дарування. Відповідно до
листа нотаріуса спадкоємцями
померлого ОСОБА_4 є відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 Заборгованість за кредитним
договором залишилася непогашеною і
станом на 18.12.2012 року складає:
доларів США, що згідно офіційного курсу
НБУ становить 135819 грн., заборгованість
по відсоткам 440,93 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ становить 3524,35
грн., 903,08 грн. пені. Таким чином, позивач
просив визнати відповідачів такими, що
прийняли спадщину за померлим ОСОБА_4,
стягнути з відповідачів
заборгованість за договором кредиту в
межах вартості майна, одержаного ними у
спадщину, шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, шляхом проведення
прилюдних торгів та стягнути з
відповідачів судові витрати.
Відповідачем ОСОБА_3 було подано
письмове заперечення проти позову, в
якому зазначив, що йому не було відомо
про те, що його батько ОСОБА_4 укладав
кредитний договір та договір іпотеки
квартири, а також пізніше дізнався і
про те, що за вказані кредитні кошти
померлий придбав автомобіль для себе
та дружини. Незважаючи на те, що він
звертався до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини після смерті
батька, однак свідоцтво про право
власності на спадкове майно досі ні
ним, ні ОСОБА_2 не отримано. Крім того,
відповідач зазначив, що банк вже
звертався до суду із позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором батька, тому даний позов про
звернення стягнення на предмет іпотеки
вважав неправомірним (а.с. 64-65).
Відповідачка ОСОБА_2 також подала
письмове заперечення проти позову, в
якому зазначила, що є прийняте судом
рішення про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 140 247,36
грн. із неї та відповідача ОСОБА_3 у
розмірі часток кожного в успадкуванні
і в межах вартості успадковуваного
майна кожного, яке набрало законної
сили, а тому позивач незаконно
звернувся в суд з повторним позовом
(а.с. 104-105).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
пояснив, що 13 травня 2008 року між
позивачем та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір, згідно якого
останній отримав кредит на суму 20 000
доларів США, а також оформлений
договір іпотеки трикімнатної квартири
в АДРЕСА_1. 27 жовтня 2012 року ОСОБА_4
помер та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
прийняли спадщину за померлим.
Представник також зазначив, що є
рішення суду, яким відповідачі визнані
такими, що прийняли спадщину за
померлим, тому дана обставина
доказуванню не підлягає, а також
наявність рішення про стягнення
заборгованості за кредитним договором
із спадкоємців не позбавляє права
кредитора звертатися до суду із
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки в межах суми
заборгованості. У зв'язку цим,
представник вважав заперечення
відповідачів безпідставними та
посилаючись на норми ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», ст.ст. 1178, 1268, 1281,
1282 ЦК України просив позов
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання повторно не з'явилися, про
місце та час розгляду справи були
повідомлені належним чином (а.с. 82-83,
102-103).

Заслухавши пояснення представника
позивача та вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Так, 13 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк») та
ОСОБА_4 був укладений кредитний договір
№ СМ-SME802/060/2008, відповідно до якого
останній отримав кредит на загальну
суму 20000 доларів США (а.с. 7-16).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору
13.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4
був укладений договір іпотеки №
РМ-SME802/060/2008, за яким предметом іпотеки
стала трикімнатна квартира площею 66,9
кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19-26).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
встановлених умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно позову та розрахунку,
заборгованість за кредитним договором
залишилася непогашеною і станом на
18.12.2012 року складає: заборгованість по
тілу кредиту 16922,36 доларів США, що
згідно офіційного курсу НБУ становить
135 819 грн., заборгованість по відсоткам
440,93 доларів США, що згідно офіційного
курсу НБУ становить 3 524,35 грн., 903,08 грн.
пені (а.с. 4, 17-18).

Рішенням Берегівського районного суду
від 02.12.2013 року, залишеного в силі
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 11.02.2014 року,
первісний позов ПАТ «ОТП Банк» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були визнані такими,
що прийняли спадщину за померлим
ОСОБА_4. Стягнуто на користь ПАТ «ОТП
Банк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми
заборгованості у розмірі 140 247,36 грн. у
розмірі їх часток в успадкуванні і в
межах вартості спадкового майна
кожного (а.с. 91-94,97-101).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
такими, що прийняли спадщину за
померлим ОСОБА_4 і дана обставина
доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про
іпотеку" у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування, іпотека є
дійсною для набувача відповідного
нерухомого майна. Особа, до якої
перейшло право власності на предмет
іпотеки, набуває статусу іпотекодавця
і має всі його права і несе всі його
обов'язки за іпотечним договором у тому
обсязі і на тих же умовах, що існували
до набуття ним права власності на
предмет іпотеки. Якщо право власності
на предмет іпотеки переходить до
спадкоємця фізичної особи -
іпотекодавця, такий спадкоємець не
несе відповідальності перед
іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимог іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до статті 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» якщо
спадкоємець прийняв спадщину стосовно
нерухомого майна, але зволікає з
виконанням обов'язку, передбаченого
статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення
від погашення боргів спадкодавця,
кредитор має право звернутися до нього
з вимогою про погашення заборгованості
спадкодавця, розмір якої може бути
визначений за правилами статті 625 цього
Кодексу.

За таких обставин ПАТ «ОТП Банк» у
відповідності до вищенаведених норм ЦК
України підставно звернувся із позовом
до спадкоємців позичальника, які
прийняли спадщину у відповідності до
закону та заперечення відповідача
ОСОБА_3, щодо того, що свідоцтво про
право власності на майно ні він, ні
ОСОБА_2 не отримали, у зв'язку чим
власником квартири до сих пір
вважається померлий ОСОБА_4 є
безпідставним.

Щодо заперечень відповідачів з приводу
того, що судом вже розглядалась справа
за позовом ПАТ «ОТП Банк» про стягнення
заборгованості та є прийняте по ньому
рішення, суд констатує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Верховний Суд України в постанові від 04
вересня 2013 року №73цс13 висловив свою
правову позицію про те, що наявність
судового рішення про стягнення з
боржника на користь кредитора
заборгованості за кредитним договором
не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум
шляхом звернення стягнення на передане
боржником в іпотеку нерухоме майно.

Отже, позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, може бути пред'явлений і при
наявності рішення суду про стягнення
суми такої заборгованості, що надасть
кредитору можливості отримати суму
заборгованості шляхом звернення
стягнення на передане боржником в
іпотеку нерухоме майно.

Таким чином, судом встановлено, що
спадкоємець ОСОБА_4 отримав згідно
кредитного договору кредит в розмірі 20
000 доларів США, однак взяті на себе
зобов'язання не виконував та після його
смерті спадкоємці за законом, які
прийняли спадщину, не сплатили
заборгованість по кредиту, тому вимога
ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартири є підставним і підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 224, 226 ЦПК України,
ст.ст. 526, 530, 610, 626, 1049, 1054, 1268, 1178, 1282 ЦК
України, ст.ст. 23, 33 Закону України «Про
іпотеку»,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
прийняли спадщину за померлим ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» (адреса: 01033, м. Київ, вул.
Жилянська, 43) суму заборгованості за
кредитним договором № СМ-SME802/060/2008 від 13
травня 2008 року в межах вартості майна,
одержаного ними у спадщину у розмірі 140
247 (сто сорок тисяч двісті сорок сім)
гривень 36 копійок, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки:
трикімнатну квартиру площею 66,9 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1. Спосіб реалізації
предмета іпотеки визначити шляхом
проведення прилюдних торгів, з
встановленням початкової ціни
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації на підставі експертного
висновку здійсненого в порядку Закону
України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» 1402 (тисячу чотириста дві)
гривні 50 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Берегівський районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Гал Л. Л.