АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/1090/14
в суді 1 інстанції: Котьо І.В.
Доповідач: Вербицька Л.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 25 числа колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі :

головуючого:
Вербицької Л.І.

суддів:
Радченка С.В.

Слюсаренко О.В.

при секретарі: Сікорі
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 10 лютого
2014 року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
Банк» «ПриватБанк» (ПАТ КБ «
ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що за кредитним
договором від 24 травня 2006 року ОСОБА_3
отримала кредит у розмірі 5605,60 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. У зв'язку з
невиконанням зобов'язань за кредитним
договором заборгованість станом на 30
липня 2013 року склала 67933, 52 грн. яка
складається:

5605,60 грн. - заборгованість за кредитом;

22953,41 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

35663,39 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина)

3211,12 грн. - штраф (процентна складова)

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 67933,52
грн. заборгованості за кредитним
договором.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11 лютого 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 32271, 13 грн. та судовий збір 319,29
грн., у задоволенні позову в частині
стягнення неустойки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати в частині
задоволення позову, відмовити за
необґрунтованістю, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, безпідставне незастосування
строку позовної давності
встановленого ст. 257 ЦК України у три
роки.

Заперечення на апеляційну скаргу до
суду апеляційної інстанції не
надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором в
сумі 35662, 39 грн. не оскаржується, а тому
судом апеляційної інстанції у цій
частині не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції вірно встановив,
що зобов'язання за укладеним 24 травня
2006 року кредитним договором
відповідачкою не виконано і спірні
правовідносини регулюються нормами
ст.ст. 526,1054,1049 ЦК України. Однак при
цьому суд у рішенні не зазначив і не
навів мотивованих висновків чому не
застосував при вирішенні спору строк
позовної давності про що заявлено було
відповідачкою.

З матеріалів справи вбачається, що у
позовній заяві не зазначено обставини
щодо строку звернення до суду з позовом
про стягнення кредитної
заборгованості.

У запереченнях на позов поданих до суду
24 вересня 2013 року відповідачка
посилається на те, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» пропущено встановлений
ст. 257 ЦК України трирічний строк
позовної давності, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

У заяві позичальника від 24 травня 2006
року зазначено, що Банк надає строковий
кредит у сумі 5605,60 грн. на строк 36
місяців по 22 травня 2009 року з умовами
сплати відсотків за його користування
у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку
заборгованості. Погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
з 21 по 28 числа кожного місяця
позичальник повинен надати Банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 224,15 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, комісією, відсотками, а також
інші витрати згідно Умов.

Згідно ч.3ст 254 ЦК України строк
виконання кожного щомісячного
зобов'язання спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом згідно ч.1ст.261 ЦК
України перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Таким чином,
зазначеними нормами закону початок
перебігу позовної давності
пов'язується не тільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи. У зв'язку з цим
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони прав на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусово - судовому порядку.

Оскільки умовами договору між
сторонами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повертати борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку відповідно до Умов та правил
надання банківських послуг, то право
кредитора слід вважати порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, у спірних правовідносинах
позовна давність до вимог про
повернення кредитних коштів та
відсотків за користування кредитом
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

З наданих позивачем розрахунків суми
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що останній платіж
відповідачем було здійснено 05 вересня
2007 року (а.с. 6-8), який було зараховано на
погашення процентів. Перебіг позовної
давності з цього часу вчиненням дій
відповідача про визнання свого боргу
не переривався.

Відповідно до п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, що
є частиною кредитного договору згідно
зазначення у заяві позичальника, які
діяли на час укладання

кредитного договору згідно наданого
позивачем суду апеляційної інстанції
наказу голови правління Банку, терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Оскільки позивач звернувся до суду з
позовом 15 серпня 2013 року, а обумовлений
сторонами п'ятирічний строк з часу
останнього платежу сплив у вересні 2012
року, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем пропущено строк
позовної давності щодо сплати
кредитної заборгованості щодо усіх
складових його частин ( ст.ст. 258,266 ЦК
України).

Будь - яких поважних причин пропущення
строку позовної давності позивачем не
зазначається, а колегія суддів з
встановлених судом першої і
апеляційної інстанцій обставин таких
причин не вбачає ( ч.5 ст. 267 ЦК України).

За таких обставин відповідно до п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог у задоволеній судом першої
інстанції частині за пропуском строку
позовної давності. Апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
оскільки відповідачка просить
відмовити у позові за
необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303,307 п.4 ч.1. ст.309 ЦПК
України; ст.ст. 254, 256 - 258, 261,266,267 ЦК
України, колегія суддів;

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 лютого 2014 року в
частині часткового задоволення
позовних вимог; стягнення з ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк»
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 32 271,13 грн.
та судовий збір в розмірі 319, 29 грн. -
скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення,
яким у задоволенні зазначених позовних
вимог відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді