пр.№ 2/464/341/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко
О.М.

при секретарі Грицунь
З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про визнання правочину
недійсним,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить визнати недійсним
правочин голови правління ПАТ
«Львівгаз» від 08.10.2013р. В обґрунтування
позову покликається на те, що голова
правління ПАТ „Львівгаз" на його
скаргу від 26.09.2013 р. надав своє рішення -
правочин від 08.10.2013р., яким фактично
припинив його цивільні права на
споживання газу, опалення квартири,
створивши небезпеку для його життя і
здоров»я. Вважає, що вказаний правочин
порушує вимоги ч.1, 5 ст.203 Цивільного
кодексу України, оскільки суперечить
ст.13, 633 цього Кодексу, ст. ст.4, 17, 18, 19, 20,
21 Закону України «Про захист прав
споживачів» та моральним засадам
суспільства. Крім того, такий правочин
порушує і публічний порядок, оскільки
спрямований на знищення його майна.
Також вказаний правочин вчинений під
впливом насильства, зловмисної
домовленості з іншими особами, щоб
організувати його переслідування за
боротьбу з діючою корупцією
Львівської влади та за те, що у 1999р. в
суді зміг відстояти свої права
споживача.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов підтримав повністю, дав
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ПАТ
„Львівгаз" в судове засідання не
з»явився, подав клопотання про розгляд
справи у його відсутності, у письмових
запереченнях відповідач позов не
визнав, зазначивши, що працівниками ПАТ
„Львівгаз" було виявлено у квартирі
відповідача самовільне встановлення
двофункційного котла на місці пічки та
газового водонагрівача у ванній
кімнаті, без відповідної
проектно-технічної документації. У
зв'язку з цим, на підставі чинних
нормативно-правових актів щодо надання
населенню послуг з газопостачання,
складалися відповідні акти, позивач
попереджався про необхідність
реєстрації газового приладу із
роз»ясненням порядку та переліку
документів для цього. Проте, позивачем
не вжито жодних дій щодо такої
реєстрації, у зв»язку із чим після
неодноразових попереджень позивача, у
передбаченому законом порядку було
припинено газопостачання до квартири
позивача. Правомірність дій
працівників ПАТ «Львівгаз»
підтверджена кількома рішеннями судів,
що набрали законної сили. 08.10.2013р. на
чергову скаргу позивача йому було
надано відповідь. Позивач помилково
вважає вказану відповідь правочином,
оскільки така не спрямована на
виникнення, зміну чи припинення його
прав та обов»язків, а лише містить
роз»яснення питань зазначених у
скарзі. Вважає позов безпідставним та
просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
з»ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд, приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
проживає в АДРЕСА_1 та є споживачем
природного газу, послуги з надання
якого здійснюються відповідачем. При
здійсненні обстеження квартири
позивача на виконання вимог Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, Правил безпеки систем
газопостачання України, затвердженими
наказом Державного комітету України по
нагляду за охороною праці №254 від
01.10.1997р., Положення про порядок
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
газопостачання житлових будинків,
громадських будівель, підприємств
побутового та комунального
призначення, затвердженим наказом ДАХК
„Укргаз" №35 від 30.07.1997 р., працівниками
ПАТ „Львівгаз" виявлено втручання в
існуючу газову мережу шляхом
встановлення двохфункційного котла
типу «Вісман» і заміни плити газової
ПГ-4 на ПГ-2 «Гореніє» на площі кухні та
встановлення проточного газового
водонагрівача типу «Вайлант» у
приміщенні ванної кімнати за
відсутності проектно-технічної
документації, у зв»язку із чим до
належної йому квартири припинено
газопостачання.

26.09.2013 р. позивач звернувся до голови
правління ПАТ «Львівгаз» із скаргою
щодо неправомірності дій працівників
ПАТ «Львівгаз» з приводу припинення
газопостачання та відмови у
відновленні газопостачання до його
квартири. На вказану скаргу 08.10.2013р.
позивачу головою правління ПАТ
«Льівгаз» надано відповідь за №06/1-6822,
яка містить роз»яснення порядку дій
щодо відновлення газопостачання у його
квартирі та перелік необхідних для
цього документів.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Виходячи із
вищезазначеного положення правочин є
таким юридичним фактом, який слугує
належною правовою підставою
виникнення, зміни або припинення
цивільних прав та обов»язків.
Правочинам, на відміну від інших
юридичних фактів, притаманне
правомірне вольове вчинення особою,
яка має належний статус суб»єкта
цивільного права, юридичних дій
спрямованих на свідоме створення
конкретного цивільного правового
результату для себе або інших осіб.
Тобто, воля особи має бути спрямована
на досягнення відповідного юридичного
наслідку. Тому не можуть розглядатись
як правочини ті фактичні дії особи, які
не призводять безпосередньо до
виникнення, зміни чи припинення
цивільних прав та обов»язків.

З огляду на зазначене положення
законодавства лист ПАТ «Львівгаз» вих.
№№06/1-6822 від 08.10.2013р., який містить
відповідь на скаргу позивача із
роз»ясненням порядку відновлення
газопостачання у квартирі належній
позивачу, за своєю правовою природою не
є правочином, оскільки не створює для
позивача жодних юридичних наслідків,
внаслідок нього не виникає, не
змінюється та не припиняється жодне
цивільне право чи обов»язок позивача, а
тому положення глави 16 Цивільного
кодексу України не поширюються на дані
правовідносини.

З огляду на наведені обставини та
зважаючи на принцип дизпозитивності
судочинства, визначений ст.11 ЦПК
України, відповідно до якого суд
розглядає справу лише в межах
заявлених сторонами вимог і на
підставі поданих ними доказів, суд
приходить до висновку, що позов є
безпідставним, а тому в його
задоволенні слід відмовити .

На підставі ст. 16, 202 Цивільного кодексу
України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволені позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про визнання правочину
недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Головуюча :