Справа № 333/1888/14-ц
Провадження № 2/333/1363/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді:
Холод Р.С.,

при секретарі:
Вашато А.Б.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, пояснивши, що з 11.04.2009 року
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі. Від спільного проживання
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Враховуючи, що відповідач добровільно
матеріально не допомагає, просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь на
утримання дитини - 1/3 частини доходу
останнього, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач заяву
підтримала і просила її задовольнити в
повному обсязі, пояснила, що на
утриманні у неї знаходиться
неповнолітня дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона працює неофіційно,
отримує заробітну плату в розмірі 1400
гривень, яку витрачає на оплату
комунальних послуг, харчування, тому
самостійне утримання дитини ставить її
у тяжке матеріальне становище.

Відповідач позов визнав, не заперечує
проти стягнення з нього аліментів на
утримання дитини, зазначив, що не
працює, інших доходів не отримує, на
утриманні осіб не має, медичні
застереження щодо працевлаштування
відсутні.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного.

За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

11.04.2009 року сторони зареєстрували шлюб,
про що Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції 11.04.2009 року видано Свідоцтво
про шлюб.

Від спільного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом серії НОМЕР_2, виданого
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції (актовий
запис №930) (а.с. 2).

Дані обставини повністю
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції
про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей, суд повинен виходити з
якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.191 аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Таким чином, приймаючи до уваги
інтереси дитини і позивача, стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, відповідача, відсутність у
ОСОБА_2 інших осіб на утриманні, при
цьому, визнання відповідачем позову в
повному обсязі, суд вважає, що розмір
аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3, що підлягають
щомісячному стягненню з ОСОБА_2 повинен
складати 1/3 частину його заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
з дня подачі позовної заяви.

Так як, задоволені вимоги позивача, яка
була звільнена від сплати судового
збору при подачі заяви, з відповідача
повинен бути стягнений судовий збір у
дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 84, 181 - 183 СК України, ст. ст.10, 15, 30, 60, 88,
130, 174, 208, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та мешкає
за адресою: АДРЕСА_2 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усього
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С. Холод