Справа № 278/6224/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Житомирський районний
суд Житомирської області в складі:

головуючої судді -
Зубчук І.В.

секретаря с/з -
Поліщук І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до територіальної
громади в особі Вертокиївської
сільської ради Житомирського району
Житомирської області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом
до територіальної громади в особі
Вертокиївської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області про визнання за ним як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на спадкове майно, а саме:
АДРЕСА_1. Позивач обґрунтовує свої
вимоги тим, що його мати ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мала у власності
житловий будинок на який відсутній
правовстановлювальний документ, а
позивач є єдиним спадкоємцем по
заповітом та його права підлягають
захисту в судовому порядку шляхом
визнання права власності на спадкове
майно.

В судове засідання позивач не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов підтримав повністю та просив
його задовольнити з підстав зазначених
в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, обставини зазначені в
позові визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Таким чином,
участь особи в судовому засіданні є її
обов'язком, від якого особа за її
клопотанням може бути звільнена судом.
За наявності такого клопотання суд не
вправі відкладати розгляд справи у
зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

З огляду на зазначене суд не вбачає
перешкод у судовому розгляді справи.

Суд оцінивши зібрані по справі
докази в сукупності, прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Житомир померла ОСОБА_3, смерть якої
зареєстрована виконавчим комітетом
Вертокиївської сільської ради
Житомирського району, актовий запис №16
(а.с.16), яка за життя зробила
заповідальне розпорядження за яким
заповіла все своє майно своєму синову
ОСОБА_2 (а.с.14). ОСОБА_3 є рідною матір'ю
позивача, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 27 квітня
1959 року (а.с.13).

ОСОБА_3 на праві власності належав
АДРЕСА_1 (а.с.19).

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом
та не має можливості оформити спадщину
у встановленому законом порядку,
оскільки 18 грудня 2013 року Третьою
Житомирською державною нотаріальною
конторою відмовлено позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з відсутністю право
встановлювального документу на
будинок (а.с.7), а тому дане право
підлягає захисту у відповідності до
вимог ст.ст. 16, 392, 1220, 1269, 1270 ЦК України.

Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; відновлення становища, яке
існувало до порушення.

У відповідності із п. 216 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністра юстиції України 03.03.2004
року № 20/5 (із наступними змінами та
доповненнями), видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна. Якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
вимагає, крім правовстановлювального
документу, витяг із Реєстру прав
власності.

Статтею 346 ЦК України встановлено,
що однією із підстав припинення права
власності є смерть власника, а цивільна
правоздатність фізичної особи за ст. 25
ЦК України виникає при її народженні і
припиняється у момент її смерті.

Право власності на нерухоме майно,
відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає
з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до положень ч.4 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», згідно з яким, Права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
за підставами, що не заборонені
законом.

Із змісту вимог ст. 392 ЦК України,
власник майна має право звернутись з
позовом про визнання права власності,
якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1220, 1269, 1270 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як за
спадкоємцем за заповітом, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3,
право власності на спадкове майно, а
саме: АДРЕСА_1, загальною площею 51,7 кв.м.,
житлова площа 37,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Житомирський
районний суд Житомирської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.В.Зубчук