У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши матеріали за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 29 січня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 2 квітня 2013
року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, КП
«Імпульс» Пологівської районної ради,
про визнання недійсною частини
договору дарування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду Запорізької області від 29 січня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 2 квітня 2013 року рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 29 січня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Одночасно скаржник в касаційній скарзі
ставить питання про поновлення строку
на касаційне оскарження вказаних
судових рішень, посилаючись на
поважність причин пропуску цього
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на касаційне оскарження рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 29 січня 2013 року
та ухвали апеляційного суду
Запорізької області від 2 квітня 2013
року підлягає задоволенню, оскільки
причини пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з таких
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення першої та апеляційної
інстанції ухвалено у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права, з урахуванням встановлених
обставин справи і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України.

Доводи скарги такі висновки не
спростовують і зводяться до оцінки
доказів, їх належності та допустимості,
проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Чернігівського районного суду
Запорізької області від 29 січня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 2 квітня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, КП
«Імпульс» Пологівської районної ради,
про визнання недійсною частини
договору дарування, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко