АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №214/1106/13-ц
Головуючий в І інстанції
№ 22-ц/774/322/к/14
Доповідач - Соколан Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Бевзі М. О.

За участю: представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 26
вересня 2013 року по цивільній справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулось до суду із позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_5, і просив стягнути з
відповідачів на свою користь солідарно
заборгованість за кредитним договором
в сумі 110117,96 грн. та судові витрати в
розмірі 3219 грн.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 26
вересня 2013 позовні вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задоволено
частково. Стягнуто на користь позивача
солідарно з відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором в сумі 110117,96 грн., судові
витрати у сумі по 550,59 грн. з кожного
відповідача. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3
ставить питання про скасування
заочного рішення суду першої інстанції
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову ТОВ "ОТП
Факторинг Україна", посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та недоведеність
позовних вимог. Вважає, що суд першої
інстанції незаконно розглянув справу
за його відсутністю, при обчисленні
заборгованості не враховано розмір
грошових коштів, які позивач отримав
від реалізації заставленого майна -
автомобіля, купленого у кредит.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2006 року між
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № CL0AU/3016/2006,
відповідно до якого відповідачу були
надані грошові кошти в сумі 32400 доларів
США, строком по 23.11.2011 року зі сплатою
12,49 % річних.

В якості забезпечення по кредиту
між банком та відповідачем ОСОБА_5 був
укладений договір поруки № SR0AU/1431/2006-П
від 23.11.2006 року, згідно п.1.4 якого,
відповідальність боржника та
поручителя є солідарною перед банком.

Оскільки відповідачі свої зобов'язанні
не виконували, ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернувся до суду з
вищезазначеним позовом.

Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Підписанням тексту договору
ОСОБА_3 засвідчив, що в письмовій формі
повідомлений про усі умови споживчого
кредиту та не має зауважень або
претензій щодо них.

Вирішуючи спір по суті, суд вірно
встановив обставини по справі, дав їм
належну оцінку і відповідно до норм
матеріального і процесуального права
обґрунтовано дійшов до висновку про
задоволення позову про стягнення
заборгованості, оскільки відповідно до
вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти, та відповідно п 1.1.
договірних умов Кредитного договору,
підписаного сторонами, повинен всі
виконувати всі зобов'язання, а згідно
вимогам ч.1 ст. 625 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

Як встановлено ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не враховано
розмір грошових коштів, які позивач
отримав від реалізації заставленого
майна - автомобіля, купленого у кредит,
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
зазначене питання вирішується при
виконанні рішення.

Не погоджується колегія суддів й з
доводами апеляційної скарги щодо того,
що суд першої інстанції позбавив
відповідачів права на захист, оскільки
відповідачем в суді апеляційної
інстанції не надано доказів, які б мали
бути досліджені в суді першої
інстанції. Тому ухвалення рішення
судом першої інстанції за відсутності
відповідачів не є підставою для
скасування законного і обґрунтованого
рішення.

Таким чином доводи, викладені в
апеляційній скарзі, фактично зводяться
до переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці, а
порушення судом норм процесуального
права на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі не можуть бути
підставою для скасування рішення
районного суду згідно ч.3 ст. 309 ЦПК
України, оскільки таке порушення не
призвело до неправильного вирішення
справи.

Отже, установивши дійсні обставини
справи, суд першої інстанції дав
належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку, про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 26
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: