Тарутинський районний суд Одеської
___________________________________________________________
Справа № 514/2017/13-ц
Провадження по справі № 2/514/40/14
25 березня 2014 року
Тарутинський районний суд
Одеської області у складі:
головуючого судді
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу ,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
гривень, судовий збір в розмірі 640
Свої вимоги мотивую тим, що
відповідачка ОСОБА_2 11 вересня 2013 року
під розписку взяла у нього грошові
зобов'язалась повернути до 11 жовтня 2013
року. Однак до теперішнього часу
відповідачка кошти не повернула. На
неодноразові прохання позивача
сплатити борг в добровільному порядку
відповідачка не реагувала. У зв'язку з
чим позивач звернувся до суду з
вказаним вище позовом.
В судове засідання позивач та його
представник не з'явились. В матеріалах
справи є заява представника позивача,
в якій вона підтримує свої позовні
вимоги та просить розглянути справу за
їх відсутністю. Не заперечує проти
розгляду справи у заочному порядку (а.с.
Відповідачка та її представник до
судового засідання не з'явились.
Причини неявки суду не відомі. Заяви
про розгляд справи за їх відсутності не
надійшло. Представник відповідачки за
дорученням надав суду заперечення на
позовну заяву, в яких зазначив, що 17
квітня 2012 року відповідачка ОСОБА_2
була прийнята на роботу в якості
секретаря або особи по прийому
документів ОСОБА_1 на приватне
підприємство «Експертна оцінка майна».
В її функціональні обов'язки входило
прийняття документів про право
власності на нерухоме майно чи
земельні ділянки, а також отримувати
плату послуг оцінювача. За виконання
вказаних робіт ОСОБА_2 отримувала
заробітну плату в сумі від 2000 (двох
тисяч) до 3000 (трьох тисяч) гривень, яку
їй сплачував сам ОСОБА_1, з її слів. 11
вересня 2013 року ОСОБА_1 повідомив
ОСОБА_2 про те, що ніби-то з її провини за
останні три місяці виникла недостача в
недостача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не пояснював, а
тільки змусив написати йому боргову
розписку, про те, що ніби-то ОСОБА_2
гривень. Під психологічним тиском
ОСОБА_2 змушена була написати цю
розписку. Однак насправді грошей вона
не отримувала та не має обов'язку
повертати їх. На підставі викладеного
вище, представник позивачки просив у
задоволенні позову відмовити (а.с.32-33).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення спору. Оскільки
позивач не заперечує проти такого
вирішення спору, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України
та ухвалити заочне рішення по справі.

В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового засідання
технічним засобом не здійснюється.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

На підтвердження своїх вимог позивач
ОСОБА_1 послався на розписку про
надання у борг безпроцентної позики
від 11 вересня 2013 року на суму 64000
гривень, що підписана відповідачкою
ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кінцевим терміном
повернення до 11 жовтня 2013 року (а.с.8).

Відповідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора зобов'язаний
виплатити останньому суму боргу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики укладається в
письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми. Позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від сум позики,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюється договором.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором.

Відповідачка та її представник не
надали суду доказів, які б
підтверджували обставини, на які вони
посилались в запереченні на позовну
заяву.

Розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та стягнення з
відповідачки ОСОБА_2 на користь
позивача загальної суми
заборгованості в розмірі 64000 гривень 00
копійок.

Згідно оригіналу квітанції №0199 від
04 грудня 2013 року вбачається, що позивач
сплатив судовий збір в розмірі 640
гривень (а.с.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Так як позовні вимоги задоволено
повністю з відповідачки ОСОБА_2
необхідно стягнути судові витрати в
розмірі 640 гривень на користь позивача
ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК
України, ст.ст.10; 11; 60; 88; 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 64000 гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 640 гривень 00
копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем до апеляційного
суду Одеської області через
Тарутинський районний суд одеської
області шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
отримання копії рішення.

Суддя Н.
М. Тончева