У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна», третя особа - Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
про стягнення страхового
відшкодування, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він 11 липня 2011
року уклав із ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»
договір страхування наземних
транспортних засобів, за умовами якого
відповідач взяв на себе зобов'язання в
разі настання страхового випадку із
застрахованим транспортним засобом
автомобілем «Toyota Yaris», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснити
виплату страхового відшкодування. 21
листопада 2011 року мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля, унаслідок
якої автомобіль зазнав механічних
пошкоджень. Вказаний випадок страховою
компанією визнано страховим, а
автомобіль - конструктивно загиблим.
При цьому, незважаючи на те, що вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу становить 64 720 грн
11 коп., відповідачем виплачено страхове
відшкодування лише в сумі
3 047 грн 66 коп. Посилаючись на
те, що страховиком помилково визначено
«повну конструктивну загибель»
транспортного засобу, а відтак розмір
страхового відшкодування неправомірно
зменшено, позивач просив стягнути на
його користь недоплачену суму
страхового відшкодування в розмірі
60 952 грн 45 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2013 року
указаний позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, в задоволенні
указаного позову відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про задоволення позову й
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні указаного позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з відсутності
правових підстав для стягнення
безпосередньо на користь позивача суми
страхового відшкодування, враховуючи
умови договору страхування, згідно з
якими вигодонабувачем визначено ПАТ
«Укрсоцбанк», яке не надавало згоди на
отримання позивачем страхового
відшкодування.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5
відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик