Справа №490/5222/13-ц 24.04.2014 24.04.2014 24.04.2014
Провадження №22-ц/784/1192/14
Головуючий суду у першій інстанції -
Суддя -
доповідач апеляційного суду -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
- Рудніку Є.М.,

за участю: представника позивачки
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

на рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30
липня 2013 р. у справі за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_4

про усунення перешкод в користуванні
квартирою, вселення та стягнення
моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

У листопаді 2012 р. ОСОБА_6 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні квартирою,
вселення та стягнення моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що квартира
АДРЕСА_1 належить їй та відповідачу на
праві спільної часткової власності.
Проте, відповідач перешкоджає їй
користуватися зазначеною квартирою,
змінив замки на вхідних дверях
квартири та не допускає її до житла

Посилаючись на викладені
обставини, позивачка просила усунути
перешкоди в користуванні житловим
приміщенням, вселивши її в квартиру,
зобов'язати відповідача не
перешкоджати їй в користуванні
квартирою та стягнути 1500 грн. моральної
шкоди. .

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 липня 2013 р.
позов задоволено частково.
Постановлено усунути ОСОБА_6 перешкоди
у користуванні житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1 шляхом її вселення до
зазначеної квартири. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_6 500 грн. моральної
шкоди. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на те, що
позивачкою не доведено факту порушення
її прав відповідачем, а навпаки сама
позивачка створювала відповідачу
перешкоди у користуванні квартирою, що
були предметом розгляду у
Центральному районному суді м.
Миколаєва і з цього приводу 19 квітня 2012
р. було ухвалено рішення, просив
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення представника позивачки,
дослідивши матеріали справи, колегія
судів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на підставі
наступного.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном .

Відповідно до положень статей 391,
396 ЦК України позов про усунення
порушень права, не пов'язаних із
позбавленням володіння, підлягає
задоволенню у разі, якщо позивач
доведе, що він є власником або особою,
яка володіє майном (має речове право) з
підстави, передбаченої законом або
договором, і що діями відповідача, не
пов'язаними з позбавленням володіння,
порушуються його право власності чи
законного володіння ( п. 33 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 лютого 2014 р.
«Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав»).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6
та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1980 р.
по 28 березня 2008 р. Під час перебування у
шлюбі на ім'я ОСОБА_6 сторони придбали
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій
позивачка зареєстрована.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 3 серпня 2011 р.
визначено частки у спірній квартирі.
За відповідачем визнано право
власності на ? частину цієї квартири.

З матеріалів справи вбачається,
що між сторонами тривалий час
виникають суперечки з приводу
користування спірною квартирою, що
було предметом розгляду у
Центральному районному суді м.
Миколаєва у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод
у користуванні квартирою та вселення.
Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 квітня 2012 р.
відповідач був вселений до спірної
квартири.

Проте, після вселення, відповідач
став перешкоджати позивачці
користуватися спірною квартирою.
Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивачки до
правоохоронних органів у жовтні 2012 р.,
що підтверджується постановами про
відмову у порушенні кримінальної
справи, винесеними ДІМ Центрального РВ
ММУ УМВС України в Миколаївській
області 22 жовтня та 26 жовтня 2012 р. ( а.с.
4,5). Таким чином, право
позивачки, як співвласника спірної
квартири, що закріплені в ст. 383 ЦК
України та ст. 150 ЖК України,
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд порушено
відповідачем.

За такого, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність перешкод з боку відповідача
у користуванні позивачкою спірною
квартирою, а тому з урахуванням
положень ч. 1 ст. 383 , ст. 391 ЦК України,
дійшов правильного висновку про те, що
порушене право позивачки на
користування квартирою підлягає
захисту у обраний позивачкою спосіб, а
тому вірно вселив її до спірної
квартири.

Разом з цим, колегія суддів не
може погодитись з рішенням суду в
частині стягнення з відповідача на
користь позивачки моральної шкоди,
оскільки остання не довела
спричинення їй такої шкоди. До того, ж з
матеріалів справи вбачається, що
раніше сама позивачка перешкоджала
відповідачу користуватися спірною
квартирою, що і було предметом
розгляду у Центральному районному
суді м. Миколаєва у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод
у користуванні квартирою та вселення

Враховуючи викладене та
відновлення судом порушеного права,
колегія суддів вважає, що у задоволенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди у грошовому виразі
необхідно відмовити.

За такого, рішення суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про
відшкодування моральної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні цих позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що
позивачка не підтвердила факту
порушення її прав відповідачем і
навпаки сама створювала йому перешкоди
у користуванні квартирою
спростовується постановами ДІМ
Центрального РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області від 22 жовтня та
26 жовтня 2012 р. ( а.с. 4,5) за фактами, які
виникли після вселення відповідача до
квартири.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 липня 2013 р. в
частині стягнення моральної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: