Номер провадження 22-ц/775/303/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Папоян В.В.
19 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого Біляєвої О.В.,
суддів Папоян В.В., Мальованого Ю.М.,
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
ухвалу Краматорського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
по справі за заявою Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за спожиту
електричну енергію, -
Ухвалою Краматорського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
відмовлено у прийнятті заяви ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту енергію.
З зазначеною ухвалою не погодився
заявник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу для подальшого розгляду справи,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм права, вважає, що
висновок суду щодо наявності спору про
Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив ухвалу суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторони, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ст. 312 ЦПК України,
апеляційна суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, як5що
останній порушив порядок, встановлений
Суд першої інстанції, відмовляючи у
прийнятті заяви ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про видачу судового
наказу щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту електричну
енергію посилався на те що, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріальної правової
вимоги і документів, доданих до заяви,
вбачається спір про право.
Проте погодитись з таким висновком
суду першої інстанції не можна з
Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано у разі,
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг телебачення
та радіомовлення з урахування індексу
інфляції та трьох відсотків річних,
нарахованих заявником на суму
Згідно п. 2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
Відповідно до роз'яснень викладених
Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року № 14, наявність
спору про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
Згідно матеріалів справи у жовтні 2013
року ПАТ ««ДТЕК Донецькобленерго»
звернулося до суду із заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту електричну
енергію у сумі 139 грн. 49 коп. З наданого
до заяви розрахунку убачається, що
зазначена заборгованість утворилася
за період з травня 2012 року по липень 2013
року, тобто вимоги, які заявлені за
період, який не перевищує
встановленого законодавством строку
позовної давності. Інших обставин, які
б свідчили, що боржник заперечує, не
визнає або оспорює свій обов'язок перед
заявником (кредитором) з матеріалів
справи не убачається.
Проте суд першої інстанції на вказані
норми права уваги не звернув та не
врахував роз'яснення, що містяться у
постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року № 14, в тому дійшов
до помилкового висновку про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу з підстав наявності спору про
У зв'язку з вищенаведеним, ухвала суду
відповідно до ст.312 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею
питання до суду першої інстанції на
Керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити.
Ухвалу Краматорського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: