Справа № 641/9155/13-ц
Провадження № 22-ц/790/2343/14
Головуючий 1 ін. - Фанда
Категорія: «спадкові»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: Бородіна М.М.,

суддів - Міненкової Н.О., Костенко Т.М.,

при секретарі - Ригіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

При цьому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер
її чоловік - ОСОБА_5. Після чого
відкрилася спадщина, до складу якої
входять ? частки квартири АДРЕСА_1.

Перед цим, рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 22 березня
2006 року визнано недійсним договір
дарування зазначеної квартири,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Проте
ОСОБА_5 право власності на квартиру не
переоформив.

Згодом ОСОБА_5 склав заповіт, за умовами
якого все своє майно заповідав ОСОБА_6.
Однак позивач зазначила, що вона є
інвалідом 2 групи та має право на
обов'язкову частку у спадщині.

Вона у визначений законом строк
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, одна їй було
відмовлено, у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене. уточнивши
позовні вимоги, позивач просила суд
визнати за нею право власності на 3/16
вищевказаної квартири.

ОСОБА_2 звернулася у суд із зустрічним
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог вказала, що ОСОБА_5 склав за життя
заповіт відповідно до якого, все
належне майно заповідав їй.

Однак їй також відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на майно.

За таких обставин, ОСОБА_6 просила суд
визнати за нею право власності на 9/16
спірної квартири.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
про час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася.
Надала заяву про розгляд справи за її
відсутністю.

ОСОБА_3 та його представник проти
задоволення позову заперечували,
посилаючись на те, що спадкодавець не
мав правовстановлюючих документів на
квартиру.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволені.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/16
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Зустрічний позов ОСОБА_2 також
задоволено. Визнано за нею право
власності на 9/16 частин вказаної
квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким у задоволенні як первісного
так і зустрічного позовів - відмовити,
посилаючись на те, що ОСОБА_5 не мав
документів, які посвідчують право
власності на квартиру, отже вона не
може входити до масиву спадкового
майна.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, вислухавши думку осіб, які
з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено, що 12
червня 2012 року ОСОБА_5 склав заповіт, за
умовами якого все належне йому майно
заповідав ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, квартира
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5.

15 червня 2005 року ОСОБА_5 подарував
вказану квартиру ОСОБА_4.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 22 березня 2006 року
визнано недійсним договір дарування
зазначеної квартири, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Зокрема визнано за ОСОБА_3 право
власності на ? частини вказаної
квартири у порядку спадкування після
ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5.

ОСОБА_2 звернулася із заявою про
прийняття спадщини згідно заповіту.
ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства,
отже також має право на обов'язком
частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, яки прийняв спадщину, може
одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Колегія суддів зазначає, що позивач і
відповідач виконали вимогу закону та
звернулися із відповідними заявами про
прийняття спадщини, отже мають право на
отримання свідоцтва про право на
спадщину.

Посилання ОСОБА_3 на те, що спадкодавець
ОСОБА_5 не оформив право власності на
спірну квартиру висновків суду першої
інстанції не спростовують, оскільки
договір дарування, на підставі якого
він втратив право власної на квартиру в
подальшому був визнаний недійсним.

Крім того. ОСОБА_3 всупереч вимогам ч.1
ст. 60 ЦПК України не вказав, які саме
його права порушені рішенням суду.

Позивач зверталася в суд саме з тих
підстав, їй було відмолено в оформленні
спадщини через спірні питання щодо
оформлення права власності на
квартиру.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду, який
дослідивши всі обставини справи на
відповідність вимогам законодавства
України, підтвердив право ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на спадкування квартири.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного та ст. ст. 308, 314,
317 ЦПК колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно, суддя