Справа № 209/417/14-ц
Провадження № 2/209/701/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська у
складі:

головуючого
Гнєзділова В.Є.

при секретарі
Бойко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті
особи: Придніпровська товарна біржа;
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник за довіреністю ОСОБА_5,
позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті
особи: Придніпровська товарна біржа;
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
права власності. На обґрунтування
своїх позовних вимог зазначає, що 10
січня 2001 року ОСОБА_1 з відповідачами по
справі уклав договір купівлі-продажу
нерухомого майна, за яким відповідачі
продали, а ОСОБА_1 придбав об'єкт
нерухомості, а саме квартиру
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.
вартість продажу складала: 4200грн., які
були одержані відповідачами від
ОСОБА_1 до підписання зазначеного
договору. Договір купівлі-продажу був
укладений на виконання біржового
контракту, зареєстрованого
Дніпродзержинською філією
Придніпровської товарної біржі від 10
січня 2001 року за № 1235 і не був
нотаріально посвідчений. Об'єкт
нерухомості належав ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого відділом
обліку та розподілу житлової площі
міськвиконкому згідно з
розпорядженням від 25 грудня 1996 року за
№ 05049,, зареєстрованого
Дніпродзержинським бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі: 146
під № 22040. Під час вчинення зазначеного
правочину сторони домовилися щодо всіх
істотних умов договору даного виду.
Відповідачами була звільнена квартира,
передані ключі, вони знялися з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, а позивач разом з сім'єю в'їхав
до вказаної квартири та проживає там по
теперішній час. Ні заперечень , ні
зауважень ніхто із сторін правочину не
заявляли. Перед укладанням та пі
підписанням вказаного вище договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
покупець та продавці були ознайомлені
з його змістом та умовами, в тому числі,
що договір, який вони укладали на
товарній біржі не потребував
нотаріального посвідчення, згідно
Закону України від 10 грудня 1991 року
«Про товарну біржу». У зв'язку з тим, що
на момент укладання договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
позивач не знав і не міг знати про
обов'язковість нотаріального
посвідчення договору, а також
враховуючи той факт, що текс договору
не містив вимоги щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення угоди, він
вважав правомірним набуття ним права
власності на придбане майно. Маючи
намір подальшої реалізації свого майна
ОСОБА_1 21 серпня 2013 року звернувся до
реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області з заявою про державну
реєстрацію права власності., однак
отримав відмову, оскільки документи
подані для проведення державної
реєстрації прав, не відповідають
вимогам закону, а саме поданий для
реєстрації договір купівлі-продажу
зареєстрований Дніпродзержинською
філією Придніпровської товарної біржі
від 10 січня 2001 року не посвідчений
нотаріально. Так як, волевиявлення
учасників договору було вільним і
відповідало їх внутрішній волі,
правочин був спрямований на реальне
настання правових наслідків та
відбулося повне виконання умов
договору, ОСОБА_5, як представник
позивача за довіреністю, у межах
наданих їй повноважень та в інтересах
довірителя, вимушена звернутися до
суду з позовною заявою за захистом прав
свого довірителя. Просить суд визнати
дійсним договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме трикімнатної
квартири АДРЕСА_1, укладений на
Дніпродзержинській філії
Придніпррвської товарної біржі між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 10 січня
2001 року. Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на трикімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею:
64,4кв.м., житловою площею: 37,5кв.м., з
подальшою реєстрацією права приватної
власності в Реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області.

Представник за довіреністю позивача,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 у відкрите судове
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, згідно якої просить суд слухати
справу у судовому засіданні без її
участі, за участю її представника. Суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності відповідачів, згідно вимог
ч.2 ст. 158 ЦПК України.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву в якій
просить суд слухати справу у судовому
засіданні за його відсутності, позов
визнав у повному обсязі, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву в якій
просить суд слухати справу у судовому
засіданні за його відсутності, позов
визнав у повному обсязі, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач, (ОСОБА_4) ОСОБА_4, в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву в якій просить суд слухати справу
у судовому засіданні за його
відсутності, позов визнав у повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору -Придніпровської
товарної біржі в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений згідно з вимогами
ст.76 ЦПК України, заяв чи клопотань суду
не надали, є достатньо матеріалів про
права та відносини сторін, потрібність
дачі особистих пояснень третьою особою
відсутня, суд вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву в якій просить суд слухати справу
у судовому засіданні за його
відсутності, позов визнав у повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Судом досліджені докази по справі:

- досліджені письмові докази по
справі шляхом оголошення їх у судовому
засіданні;

Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та визначені до них
правовідносини.

10 січня 2001 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 договір купівлі-продажу,
який було зареєстровано на
Придніпровській товарній біржі за
реєстровим номером № 1235. Згідно з
умовами договору ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 передали у фактичне володіння
та користування квартиру розташовану
за адресою АДРЕСА_1, загальною площею
64,4кв.м. і житловою площею 37,5 кв.м., зняли
з обліку своє місце проживання за даною
адресою та отримали грошові кошти в
рахунок оплати обумовленої вартості
даної квартири. Вищевказаний договір
було укладено у повній
відповідальності до діючого на той час
законодавства України. На сьогоднішній
день позивач має бажання вільно
реалізувати своє право розпоряджатися
своєю власністю однак дізнався, що
договір купівлі - продажу квартири не
відповідає чинному законодавству,
оскільки він не був посвідчений
нотаріально. З цієї причини позивач не
може розпорядитися на свій розсуд
належною їй квартирою без визнання
договору дійсним. Під час укладення
договору купівлі - продажу квартири
сторони виконали всі умови договору. На
момент укладення договору позивачу не
було відомо, що даний договір підлягає
нотаріальному посвідченню. Є
необхідність визнання судом договору
купівлі-продажу квартири дійсним.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими частково обґрунтовуються
вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно ст.45 ЦК України 1963 року,
недодержання форми угоди, яку вимагає
закон, тягне за собою недійсність угоди
лише в разі, якщо такий наслідок прямо
зазначено в законі.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо
одна зі сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч.1 ст. 128 ЦК України 1963 року право
власності (право оперативного
керування) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачене законом
чи договором.

Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може
визнати правочин дійсним, якщо буде
встановлено, що він відповідав
справжній волі особи, яка його вчинила,
а нотаріальному посвідченню
перешкоджала обставина, яка не
залежить від її волі.

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд має
право визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про визнання угод
недійсними» від 28 квітня 1978 року з
подальшими змінами, з підстав
недотримання нотаріальної форми
визнаються недійсними тільки угоди,
які згідно чинному законодавству
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню, зокрема,
договори довічного утримання; застави,
купівлі-продажу, зокрема при придбанні
на біржових торгах, міни або дарування
житлового будинку (квартири) або його
(її) частини; Якщо така угода виконана
повністю або частково однією із сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд на
підставі ч.2 ст.220 ЦК України на вимогу
сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників має право визнати
угоду дійсною.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з'ясованих обставин справи, які
досліджені доказами, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи:
Придніпровська товарна біржа;
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
права власності в зв'язку з тим, що як
встановлено у судовому засіданні, на
момент укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна 10
січня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на Придніпровській
товарній біржі, позивач не знав і не міг
знати про обов'язковість нотаріального
посвідчення договору, оскільки після
його оформлення на товарній біржі та
реєстрації права власності, а також
враховуючи той факт, що текст договору
купівлі-продажу не містив вимоги щодо
обов'язкового нотаріального
посвідчення угоди, вважав правомірним
набуття ним права власності на
квартиру. Сторонами виконані усі
вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення
учасників було вільне, відповідало
внутрішній волі сторін; правочин був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Зараз позивач не має можливості
скористатися правом власності на
нерухоме майно оскільки договір
купівлі-продажу не було нотаріально
посвідчено, у зв'язку з чим він змушений
звертатись до суду за захистом свого
порушеного права, як власника
нерухомого майна. Є необхідність
визнання договору купівлі-продажу
дійсним. Є підстави для задоволення
позову в цій частині.

Вимоги позивача, щодо визнання за ним,
ОСОБА_1, права власності на нерухоме
майно - квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, суд вважає такими, що
не підлягають задоволенню, оскільки
згідно п.27 постанови Кабінету
Міністрів України №703 від 22 червня
2011року, документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат;
рішення суду,що набрало законної
сили,щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно. Таким
чином, визнавши договір купівлі -
продажу квартири дійсним, необхідність
визнання за позивачами права власності
на квартиру відсутня.

Встановлені судом факти і обставини
справи підтверджуються:

- копією паспорту та ідентифікаційного
номеру ОСОБА_1 /а.с.5/, згідно якої
посвідчується особа позивача і місце
реєстрації;

- копією довіреності та витягу про
реєстрацію в єдиному реєстрі
довіреностей, копією паспорту ОСОБА_5
/а.с.6-8/, згідно якої підтверджуються
повноваження представника позивача,
особа та місце реєстрації;

- висновок будівельно-технічного
дослідження №462/12-13 від 23 грудня 2013 року
/а.с.9-19/, згідно якого підтверджується
вартість спірної квартири;

- копією технічного паспорту
квартири /а.с.20-22/, згідно якого
підтверджується технічна
характеристика квартири;

- копією кваліфікаційного
сертифікату, свідоцтва /а.с.23-24/, згідно
якого підтверджується відповідність
кваліфікаційним вимогам експерта;

- копією договору купівлі-продажу
нерухомого майна /а.с.25-27/,згідно якого
підтверджується укладення договору
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1 між сторонами по справі;

- рішенням №5747068 від 10 вересня 2013
року /а.с.28/, згідно якого
підтверджується відмова у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

На підставі ст. 45, ч.2 ст.47, 128 ЦК України
1963р., ст. 219, ч.2 ст.220, 638,655 ЦК України, п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про визнання угод недійсними» від 28
квітня 1978 року, керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60,
ч.2 ст.158, ч.4 ст.174, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Треті особи: придніпровська товарної
біржі, реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
права власності - задовольнити
частково.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,4
кв.м., житловою площею 37,5 кв.м.,
укладений на придніпровській товарної
біржі 10 січня 2001 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - дійсним.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи:
придніпровська товарної біржі,
реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним та визнання
права власності- відмовити.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області.

Суддя Дніпровського районного
суду

м. Дніпродзержинська
В.Є.
Гнєзділов