Справа № 466/4191/13
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/1571/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/
«Авто Просто» на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 30 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про визнання правочину
недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із з посиланням на вимоги ст. ст. 18,
19 22 Закону України «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 203, 215, 216, 230 ЦК
України просить визнати недійсним з
моменту укладення Угоду № 378325 від 25
квітня 2012 року з усіма додатками,
укладені між ОСОБА_3 та ТзОВ «Авто
Просто» та стягнути з ТзОВ «Авто
Просто» на його користь 21 151 грн. 54 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 вересня 2013 року
позов задоволено.

Визнано недійсною з моменту укладення
Угоду № 378325 від 25 квітня 2012 року з усіма
додатками, укладені між ОСОБА_3 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/«Авто Просто».

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ «Авто Просто»
на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
21 151 грн. 51 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ «Авто Просто»
на користь держави судовий збір в
розмірі 211 грн. 51 коп.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ «Авто Просто».
Апелянт просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апелянт вважає, що при ухваленні
рішення судом грубо порушено або
неправильно застосовано ряд норм
матеріального права, грубо порушено
норми процесуального права, судом
неповно встановлено обставини, які
мають значення для справи. Стверджує,
що судом не наданої належної правової
оцінки посиланням позивача на Закон
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг». Звертає увагу, що
до введення законом ліцензування
такого виду фінансовї послуги як
«Придбання товарів у групах», не було
необхідним отримання ліцензії,
оскільки це було неможливо. Також
звертає увагу, що ТОВ «Авто Просто»
було отримано Ліцензію серії АВ « 198421
від 15.01.2013 року на здійснення
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення із наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване
рішення таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувана угода між ТОВ «Авто
просто» та ОСОБА_3 укладена 25 квітня 2012
року, тобто на той момент, коли
відповідач не мав відповідного дозволу
на надання фінансових послуг, оскільки
Свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи ТзОВ «Авто Просто» видано
19.01.2012 року, рішення про видачу Ліцензії
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, ТзОВ «Авто Просто»
прийнято 25.12.2012 року, строк дії Ліцензії
з 15.01.2013 року по 15.01.2018 рік, а тому в силу
дії ст.227 ЦК України угода підлягає
визнанню недійсною.

Проте з таким висновком колегія суддів
не погоджується виходячи із
наступного.

Законом України від 02.06.2011 року №3462-ІV
«Про внесення змін до деяких
законодавчих законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг»
(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про
фінансові послуги а регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п.11-1,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закону України №3462-ІV від 02.06.2011 року,
фінансові установи зобов'язані
протягом одного року з дня набрання
чинності цим Законом привести свою
діяльність у відповідність із вимогами
цього Закону. П.4 Прикінцевих положень
згаданого Закону передбачено у
шестимісячний строк з дня
опублікування цього Закону розробити
та затвердити ліцензійні умови
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Розпорядження Нацкомфінпослуг № 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
прийнято лише 09.10.2012 року і набрало
чинності лише 12.11.2012 року.

Ліцензію на здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах ТзОВ
«Авто Просто» отримано 15.01.2013 року.

Враховуючи той факт, що без Ліцензійних
умов був відсутній механізм
врегулювання відносин між органами, що
уповноважений видавати ліцензії на
здійснення з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах, то не можна вважати
правильним висновок суду про те, що
така діяльність здійснюється
товариством нелегітимною, у тому числі
й до введення законом ліцензуванням
такої діяльності.

Тобто до введення законом ліцензування
такого виду фінансової послуги як
придбання товарів у групах, не було
необхідним отримання ліцензії.

Матеріалами справи встановлено, що 25
квітня 2012 року між сторонами укладена
угода № 378325 в рамках створеної ТзОВ
"Авто Просто" в Україні системи продажу
автомобілів "АвтоТак", відповідно до
якої відповідач взяв на себе
зобов'язання надати позивачу систему
послуг на придбання автомобіля марки
"ЗАЗ Ланос", вартістю 80 960 грн., а позивач
зобов'язався щомісячно сплачувати
платежі, передбачені додатками №№ 1,2
до Угоди.

На виконання умов Угоди ОСОБА_3
сплачено відповідачу 21 151, 54 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
"пірамідальної схеми" не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
"пірамідальної схеми".

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття "пірамідальна
схема" у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Отже, для кваліфікації "пірамідальної
схеми" необхідна наявність усіх
зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
"пірамідальної", тобто такої, що порушує
норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
"АвтоТак", є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст.2 Угоди ТзОВ "Авто
Просто" гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТзОВ
"Авто Просто" зобов'язується
забезпечити отримання учасником
автомобіля згідно з умовами Угоди. При
цьому відповідно до ст.8.2 додатку № 2 до
Угоди поняття "право на отримання
автомобіля" означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання. Водночас ТзОВ "Авто
Просто" зобов'язане надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом 5 робочих
днів після того, як учасник, у якого
виникло право на одержання автомобіля,
здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТзОВ "Авто
Просто" та постачальником, останній
протягом 30 календарних днів з дня
отримання замовлення повинен передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 8.1
додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Угоді "Чисті внески" або
"Внесок в оплату товару".

Відповідно до розд. 1 Визначення
термінів додатку № 2 до Угоди «Цілий
Чистий внесок» - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для формування Чистого Фонду та Фонду
для повернення коштів, і розмір якого
розраховується шляхом ділення
поточної ціни автомобіля на кількість
внесків, передбачену графіком внесків.
Половинний Чистий внесок - це половина
Цілого Чистого внеску".

Згідно з п.2.6 ст.2 додатку № 2 до Угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від поточної ціни автомобіля,
що у свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Отже, Угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за (товар) автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної Угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТзОВ "Авто
Просто" виконання свого зобов'язання, а
саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
за системою придбання автомобілів у
групах "АвтоТак" кожний з учасників,
який належним чином виконує
зобов'язання за Угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в Угоді, оскільки система
функціонує так, що кількість учасників
групи, яким надається право на
отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи
(п.1.2 ст.1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди).

За таких обставин доводи позивача про
те, що діяльність ТзОВ "Авто Просто" за
Угодою сторін є функціонуванням
"пірамідальної схеми", суперечать
змісту п.7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» у зв'язку з
відсутністю головних ознак
"пірамідальної схеми" - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умови
виконання своїх зобов'язань.

Крім того, колегія суддів вважає
необгрунтованими доводи позивача про
введення його в оману з підстав оплати
ним не самого товару, а права купівлі
товару та відсутності залучення
власних коштів відповідача.

Таке твердження суперечить нормам
чинного законодавства й суті самого
правочину, визначеного в п.5 ч.1 ст. 1
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг».

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення Угоди ОСОБА_3 отримав
примірник Угоди та додатки до неї, які
містять опис послуг ТзОВ "Авто Просто".

Відповідно до ст.10 Угоди підписання
цієї Угоди та додатків до неї є
підтвердженням факту ознайомлення,
розуміння сторонами її умов та згоди
сторін з усіма визначеннями, умовами та
змістом Угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі "АвтоТак". При цьому в
разі розірвання Угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТзОВ "Авто
Просто". Для цього необхідно письмово
повідомити ТзОВ "Авто Просто" про
розірвання Угоди. Однак, як встановлено
судом, ОСОБА_3 із заявою про розірвання
Угоди в семиденний термін до ТзОВ "Авто
Просто" не звертався, що свідчить про
його розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

Таким чином, доводи позивача про
наявність обману та ознак
"пірамідальної схеми" у діях ТзОВ "Авто
Просто" під час укладення Угоди з ним є
помилковими і не узгоджуються з
положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Така правова позиція викладена й у
Постанові Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року у справі № 6-40 цс 13, яка
у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що в
позові ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Авто
Просто" про визнання договору
недійсним, стягнення коштів слід
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 30 вересня 2013 року
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» судовий збір за подачу
апеляційної скарги в розмірі 229 грн. 40
коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій