Справа № 310/6703/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014
року

м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі:
головуючого -судді Ліхтанської Н.П.

при
секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську
справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2014року заявник звернувся до суду зі
скаргою на постанову державного
виконавця Григоряк Я.Ю. Відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції від 04.08.2014р. про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження, в якій зазначив, що
09.08.2014року заявником була отримана
постанова державного виконавця ВДВС
Бердянського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_2, на підставі
якої при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-5169/11, виданого
19.07.2012року Бердянським міськрайонним
судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
суми боргу 15446,25грн, був накладений
арешт на все майно, що належить
заявнику у межах суми звернення
стягнення 15446,25 грн. та встановлена
заборона здійснювати відчуження
будь-якого майна, що йому належить
також в межах суми боргу. Однак, при
ознайомлені з виконавчим провадження
заявник встановив наступні обставини :
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43335769 від 16.05.2014 року та
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 23.05.2014 року були
винесені ст. державним виконавцем
Ковенко С.П., а постанова від 04.08.2014року
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження в цьому ж
виконавчому провадженні була винесена
вже зовсім іншим державним виконавцем -
Григоряк Я.Ю., однак у виконавчому
провадженні відсутні відомості про
передачу виконавчого провадження від
одного до другого державного
виконавця. Крім того, заявник зазначив,
що з 01.05.2013року він офіційно
працевлаштований у ТОВ «АВАНТАЖ 7» на
посаді оператора АГЗП, юридична адреса
підприємства: бул. ОСОБА_4, 28, каб. № 313, м.
Київ, поштовий індекс: 01133. Розмір його
заробітної плати на місяць приблизно
становить 1300-1400 грн. Відомості про
місце роботи (назва підприємства, місце
знаходження, посада та розмір
заробітної плати) повідомлялись
завником ст. державному виконавцю
Ковенко С.П. ще в 2013році, яка обіцяла
перевірити ці відомості, після чого
здійснити направлення виконавчого
листа за цим місцем роботи для
звернення стягнення на заробітну
плату, проте цього зроблено не будо. В
постанові від 04.08.2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження зазначено, що арешт
накладений на все майно, що належить
заявнику у межах суми звернення
стягнення 15446,25 грн. та встановлена
заборона здійснювати відчуження
будь-якого майна, що йому належить
також в межах цієї суми. Дана постанова
була направлена до Реєстраційної
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції, якою було
здійснене обтяження всього рухомого та
всього нерухомого майна шляхом
накладення арешту на це майно. Однак
заявник вважає, що в даному випадку
накладення державним виконавцем
Григоряк Я.Ю. арешту на все майно
боржника (рухоме і нерухоме) без
достовірного встановлення того факту,
чи наявне таке майно у боржника
взагалі, та чи належить воно йому на
праві власності, виключає можливість
з'ясування перш за все вартості цього
майна, а, як наслідок, і співмірності
суми боргу та вартості арештованого
майна. З урахуванням необхідності
отримання достовірних даних про
належне боржникові майно і його оцінки
для вирішення питання про накладення
арешту в межах суми заборгованості,
такі постанови про накладення арешту
не відповідають вимогам Закону, а тому
заявник просить скасувати цю
постанову про арешт його майна. Також
заявник зазначив, що після арешту майна
він частково виплати суму боргу в
розмірі 500грн. та замовив в бухгалтерії
своєї установи довідку з місця роботи,
щоб передати її державному виконавцю.

В судове засідання заявник не з»явився,
в своїй заяві підтримав скаргу у
повному обсязі і просить скаргу
розглянути без нього.

В судове засідання представник ВДВС
не з»явився, причину неявки не
повідомив, про час розгляду скарги був
повідомлний належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку:

Згідно рішення Бердянського
міськрайонного суду від 23.05.2012року по
цивільній справі № 2-5169/11 с ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 стягнута сума боргу
15446,25грн.

19.07.2012року на підставі зазначеного
рішення Бердянським міськрайонним
судом Запорізької області був виданий
стягувачеві виконавчий лист № 2-5169/11 та
16.05.2014р. державним виконавцем Ковенко
С.П. було відкрито виконавче
провадження № ВП 43335769.

24.08.2014року державним виконавцем
Григоряк Я.Ю. була винесена постанова
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_1

Як встановлено в судовому засіданні, у
виконавчому провадженні ВП № 43335769 є
запити ст. державного виконавця
Ковенко С.П., адресовані начальнику
Управління Держкомзему, користувачу
бази Держтехнагляду та начальнику
Бердянського ВРЕР УДАІ при ГУМВС
України в Запорізькій області щодо
надання інформації стосовно наявності
у боржника на праві власності
зареєстрованих транспортних засобів,
об'єктів нерухомості,
сільськогосподарської (будівельної)
техніки, земельних ділянок (паїв), а
також інформації про перебування
боржника на обліку в якості пенсіонера
та трудових відносин боржника. На
зазначені запити в матеріалах ВП №
43335769 є відповіді. Довідка боржинка з
місця роботи боржника відсутня.

Також встановлено, що державним
виконавцем Григоряк Я.Ю. на виконання
вимог діючого законодавства 04.08.2014р.
була винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_1

Згідно ст. 383 ЦПК України, - сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби від час викоанання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу , порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України- скаргу
може бути подано до суду : у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня , коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій.
Згідно ч.2 ст. 385
ЦПК України пропущенний з поважних
причин строк для подання скарги може
бути поновлено судом.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону України "
Про виконавче провадження "- державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст.17 цього
Закону : 1). за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно ст. 20 Закону України
"Про виконавче провадження "- ч.1-
виконавчі дії проводяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійного
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби , що
можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

ч.3 - державний виконавець
вправі провадити виконавчі дії щодо
виявлення та звернення стягнення на
кошти, які перебувають на рахунках та
вкладах боржника в банках чи інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах у депозитаріях на
території, на яку поширюється
юрисдикція України.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону
України " Про виконавче провадження " –
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно ч.2 цієї статті- Арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні в
банках або інших фінансових
установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладання на нього арешту.

Згідно ч. 3 цієї статті –
постановами, передбаченими ч.2 цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов»язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстрацію заборони його
відчуження.

Враховуючи, що державним
виконавцем проводилися виконавчі дії
по виконанню рішення Бердянського
міськрайонного суду, у боржника є
заборгованість перед ОСОБА_3 , суд
приходить до висновку про
обґрунтованість накладення арешту на
майно боржника і вважає необхідним у
задоволенні скарги відмовити.
Посилання заявника на відсутність у
виконавчому провадженні постанови про
передачу виконавчого провадження від
одного державного виконавця до
другого не є підставою для скасування
постанови про арешт майна та боржника
та оголошення заборони на його
відчуження.

На підставі викладеного,
керуючись ст.383-387 ЦПК України, ст.19,20, 57
Закону України " Про виконавче
провадження ", суд

У Х В А Л
И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1
на постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
–відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_5