З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
20 березня 2014 року
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого -судді Ліхтанської Н.П.
секретарі Олійник Н.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-іх осіб: Бердянського міського
відділу УДМС України в Запорізькій
області, Відділу опіки та піклування
виконавчого комітету Бердянської
міської ради про надання дозволу на
постійний виїзд неповнолітньої дитини
за кордон без згоди батька,
Як вбачається з позовної заяви,
сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
шлюбі з 21.07.2010р. по 02.04.2013р. і у шлюбі
на-родився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З 24
серпня 2012року шлюбні відносини з
відповідачем були припинені, ОСОБА_2
пішов з сім»ї та забрав належні йому
речі. На протязі спільного проживання
відповідач не опікувався сином, не
приймав участі у його вихованні та
фізичному розвитку, у сім»ї поводився
недостойно. Покинувши сім»ю, не надавав
матеріальної допомоги на утримання
сина. Рішенням Бердянського
міськрайонного суду від 25.02.2013р. з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в розмірі
?частини заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку . У
відповідача виникла заборгованість по
аліментам. Не зважаючи на наявність
рішення суду відповідач своє ставлення
до позивача та дитини не змінив,
продовжував ухилятися від
матеріального утримання дитини, до
сина не виявляв батьківських почуттів,
участі у вихованні не приймав, з сином
не бачився, син практично не знає
батька. Оскільки позивач знайшла
роботу в Росії, вона звернулася до
відповідача з проханням надати їй
дозвіл на тимчасові поїздки з України
до Російської Федерації. Він надав
згоду і 14 січня 2013року приватним
нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_5 нотаріально посвідчено
заяву ОСОБА_2 про його згоду на
тимчасовий виїзд ОСОБА_3 з України до
Росії в період з 15.01.2013року по
15.07.2013року. Під час перебування у Росії
позивач познайомилася з ОСОБА_6, з яким
вирішили проживати однією сім»єю з
реєстрацією шлюбу в Росії.
Повернувшись з Росії, у травні місяці
2013року позивач у письмовому вигляді
звернулася до ОСОБА_2 з проханням
надати їй дозвіл на вивіз дитини на
постійне місце проживання в Росію, але
відповідач заявив, що надає дозвіл до
грудня місяця 2013року, а в подальшому
щоб позивач не зверталася до нього з
таким проханням, бо він дозволу не
надасть не зважаючи на те, що мав значну
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання сина. За станом на 01.08.2013року
згідно довідки державного виконавця
від 20.08.2013року заборгованість ОСОБА_2
складала 7302.42коп. В подальшому він
також не сплачував аліменти і
заборгованість зросла. На початку
вересня місяця 2013року позивач виїхала
до Росії з дитиною, маючи дозвіл батька
сина і 06.11.2013року у відділі ЗАЦС м.
Великий Новгород зареєструвала шлюб з
ОСОБА_6 З того часу, позивач, її син
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стали проживати
однією сім»єю в будинку АДРЕСА_2 .
Будинок належить на праві приватної
власності матері чоловіка позивача
ОСОБА_7 З 11.10.2013року позивач з сином
ОСОБА_3 зареєстровані за місцем
проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 .
Житловий будинок загальною площею
104,7кв.м.. житловою площею 46,1кв.м , має три
кімнати площею 14,2кв.м..; 14,2кв.м. та
17,7кв.м., кухню площею 21.8кв.м.. ванну
кімнату, вбиральню, прихожу, тамбур,
коридор, кладовку. Всі члени сім»ї
добре відносяться до сина позивача,
разом з позивачем ОСОБА_6 матеріально
забезпечує ОСОБА_3, приймає участь у
вихованні, проявляє піклування про
його фізичний та психологічний стан. Не
маючи згоди відповідача на виїзд
неповнолітнього сина ОСОБА_3 на
постійне місце проживання в Росії у
позивача виникає багато проблем з
роботою, з влаштуванням сина до
дитячого закладу, у наданні йому
медичної допомоги, а в подальшому з
влаштуванням сина до школи та у
вирішенні інших життєвих ситуацій.. У
зв»язку з цим позивач просить надати
дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Бердянська Запорізької області
України на його пістійний виїзд з
України до Російської Федерації у
супроводі його матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_8 підтримала позовні
вимоги в повному обсязі і пояснила, що
після розірвання шлюбу син залишився
проживати з матір»ю, вона піклується
про нього, виховує його та матеріально
утримує, На теперішній час позивач має
нову сім»ю у Росії і бажає, щоб дитина
також проживала з нею у новій сім»ї в
Росії, але відповідач після надання
двох дозволів на тимчасовий виїзд
дитини, більше не дає дозволу на
постійний виїзд дитини за кордон, в той
же час сам дитиною не опікується,
дитину не утримує, не виховує, не
спілкується з дитиною, тому позивач і
звернулася з таким позовом до суду.

У судове засідання відповідач не
з"явився, причини неявки не повідомив,
заперечень проти позову не надав і
згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає
за можливе справу розглянути на
підставі наявних в ній доказів( заочне
рішення).

Представник 3-ої особи: Відділу
опіки та піклування виконавчого
комітету Бердянської міської ради
Рупчев С.В. позов підтримав і не
заперечує проти надання дозволу
дитині на її постійний виїзд з України
у Росії з матір»ю без згоди батька,
оскільки батько дитиною не опікується
та її долею не цікавиться.

Представник 3-ї особи
Бердянського міського відділу УДМС
України в Запорізькій області в судове
засідання не з»явився, в своїй заяві
проти позову не заперечує і просить
справу розглянути без нього.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників
процесу, суд вважає позов
обгрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав:

Позивач , ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживає на теперішній час за місцем
реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживає за місцем реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі з 21.07.2010р. по 02.04.2013р.
і у шлюбі народився син ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва
про народження дитини, копією рішення
про розірвання шлюбу. Після розірвання
шлюбу місце проживання дитини за усною
домовленістю сторін було визначено з
матір»ю ОСОБА_1, позивачем про справі.

Покинувши сім»ю, відповідач не надавав
матеріальної допомоги на утримання
сина.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду від 25.02.2013р. з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, в розмірі ?частини
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, проте на теперішній
час відпповідач ухиляється від сплати
аліментів на утримання сина і станом на
01.02.2014р. має заборгованість по
аліментам в сумі 14108,44грн., що
підтверджується копією рішення суду
від 25.02.2013р., розрахунком
заборгованості боржника по аліментам
№ 7040 від 17.02.2014р.

Позивач знайшла роботу в Росії,
вона звернулася до відповідача з
проханням надати їй дозвіл на
тимчасові поїздки з України до
Російської Федерації. Він надав згоду і
14 січня 2013 року приватним нотаріусом
Бердянського міського нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_5
нотаріально посвідчено заяву ОСОБА_2
про його згоду на тимчасовий виїзд
ОСОБА_3 з України до Росії в період з
15.01.2013року по 15.07.2013року. Потім
відповідач на прохання позивача
надати дозвіл на постійний виїзд
дитини за кордон дав дозвіл на виїзд
дитини за кордон до 31.12.2013р.

Під час перебування у Росії
позивач познайомилася з ОСОБА_6, і
06.11.2013року у відділі ЗАЦС м. Великий
Новгород зареєструвала шлюб з ним. З
того часу, позивач, її син ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 стали проживати однією сім»єю в
будинку АДРЕСА_2, в будинку, який
належить на праві приватної власності
матері чоловіка позивача ОСОБА_7 З
11.10.2013року позивач з сином ОСОБА_3
зареєстровані за місцем проживання
ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2. Житловий
будинок загальною площею 104,7кв.м..
житлової площею 46,1кв.м. має три кімнати
площею 14,2кв.м..; 14,2кв.м. та 17,7кв.м., кухню
площею 21.8кв.м, ванну кімнату, вбиральню,
прихожу, тамбур, коридор, кладовку. Всі
члени сім»ї добре відносяться до сина
позивача, разом з позивачем ОСОБА_6
матеріально забезпечує ОСОБА_3, приймає
участь у вихованні, проявляє
піклування про його фізичний та
психологічний стан.

Враховуючи, що позивач утворила нову
сім»ю в Російській Федерації і дитина
ОСОБА_3 проживає в сім'ї матері та її
чоловіка, зареєстрований за місцем
проживання матері та вітчима, в цій
сім'ї почуває себе комфортно, дитиною
повністю опікуються мати, вітчим та
його родина: матеріально утримують,
займаються вихованням, дбають про його
всебічній розвиток, також враховуючи,
що відповідач - батько дитини,
хлопчиком не опікується, не цікавиться
його життям, потребами, суд приходить
до висновку, що на теперішній час в
інтересах малолітнього доцільним
надати дозвіл на його постійний виїзд
з України до Російської Федерації у
супроводі його матері ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10,11,212-215,224-226 ЦПК
України, ст. ст.160,161 СК України,
ст.ст.1,2,З,4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в»їзду в Україну
громадян України», суд

В И Р
І Ш И В :

Надати дозвіл неповнолітньому
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженцю м. Бердянська Запорізької
області України на його постійний
виїзд з України до Російської
Федерації у супроводі його матері
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня оголошення .

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення може
бути поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя: Н. П. Ліхтанська