КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18
березня 2014 року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов
В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю представника позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
територіальної громади міста Макіївки
про визнання права власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовною заявою до
територіальної громади міста Макіївки
про визнання за нею права власності на
домоволодіння в порядку спадкування,
мотивуючи свої вимоги неможливістю
іншим чином прийняти спадщину.

Ухвалою Кіровського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 05
березня 2014 року до участі у справі, у
зв'язку зі смертю ОСОБА_4, залучено
правонаступників позивачки - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1, яка має
відповідні повноваження за
нотаріально посвідченою довіреністю,
підтримала заявлені вимоги, на
обґрунтування яких послалась на факти
і обставини викладені у позовній заяві
та зазначила, що на підставі рішення
виконавчого комітету Кіровської
районної ради народних депутатів
трудящих від 08 серпня 1957 року № 13
батьку позивачки - ОСОБА_6 для
будівництва житлового будинку була
виділена земельна ділянка площею 600
кв.м. по АДРЕСА_1. В межах відведеної
земельної ділянки ОСОБА_6 на кошти сім'ї
у період з 1959 року по 1960 рік звів
житловий будинок, а також господарчі і
службові споруди. В подальшому будинку
було присвоєно АДРЕСА_1, а вулиця
АДРЕСА_1 була перейменована на вулицю
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, і
після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді належного останньому
домоволодіння. За життя ОСОБА_6
заповіту не складав, але його єдиною
спадкоємицею за законом була мати
позивачки ОСОБА_4, яка у встановленому
законом порядку звернулась до Третьої
Макіївської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
спадкове майно було відмовлено у
зв'язку з тим, що правовстановлюючий
документ не відповідає вимогам чинного
законодавства України. Вивченням
документів було встановлено, що за
життя спадкодавця спірне нерухоме
майно не було здано в експлуатацію та
не зареєстровано в бюро технічної
інвентаризації. ІНФОРМАЦІЯ_4 мати
позивачки ОСОБА_4 померла, у зв'язку з
чим була відкрита спадкова справа на
підставі заяви про прийняття спадщини
за заповітом від дочки спадкодавця
ОСОБА_3 та сина спадкодавця ОСОБА_2

Приймаючи до уваги, що за життя ОСОБА_4
було складено заповіт, яким все належне
їй на час смерті майно, і взагалі все те,
що їй буде належати і на що вона за
законом матиме право вона заповідала
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках
кожному, та відсутність спадкоємців,
які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині, просить суд визнати за
ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, в рівних
частках кожному.

Позивач ОСОБА_2 , який належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, не використав наданого
законом права на участь в судовому
засіданні, надавши суду відповідну
заяву про розгляд справи за його
відсутністю. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Представник відповідача - Макіївської
міської ради в особі управління
комунальної власності, який належним
чином повідомлений про час і місце
судового розгляду, не використав
наданого законом права на участь в
судовому засідання, надавши суду
відповідну заву про розгляд справи за
його відсутністю. При винесені рішення
покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, вивчивши матеріали справи і
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 23
травня 1952 року в Кіровському відділі
реєстрації актів громадянського стану
міста Макіївки Донецької області,
актовий запис № 31.

Рішенням виконавчого комітету
Кіровської ради народних депутатів
трудящих м. Макіївки № 13 від 08 серпня 1957
року ОСОБА_6 виділена земельна ділянка
площею 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

17 липня 1958 року між виконавчим
комітетом Макіївської міської ради
депутатів трудящих та ОСОБА_6 укладено
договір про надання в безстрокове
користування земельної ділянки площею
600 кв.м. для будівництва
індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1. В подальшому будинку
присвоєно АДРЕСА_1.

Пунктом 9 зазначеного договору
передбачено, що після закінчення
будівництва зведені на земельній
ділянці будівлі вступають в
експлуатацію та становляться
особистою власністю забудовника після
визнання приймальною комісією
місцевої Ради депутатів трудящих
повної готовності зведених будівель,
оформленої актом комісії.

Рішенням Макіївської міської ради №
52/15 від 26 серпня 2009 року вулиця АДРЕСА_1
була перейменована на вулицю АДРЕСА_1.

За даними технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок
АДРЕСА_1, виготовленого службовою
особою товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервіс - БТІ», станом
на 16 грудня 2013 року розташовані:
житловий будинок літера А-1, загальною
площею 70,60 м2, в тому числі житловою 32,60
м2, літня кухня літера Б, убиральня
літера В, сарай літера Г, об'єкт
незакінченого будівництва літера Д,
душ літера Е, огорожа. Проте, цей
будинок зареєстрованим в
установленому законом порядку не
значиться.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер у віці 56
років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1, виданим 09 березня
1985 року Центрально-Міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
міста Макіївки Донецької області.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Макіївки від 21 грудня 2010 року за
заявою ОСОБА_4 було встановлено факт
належності житлового будинку, а також
господарчих і службових споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_6. Крім того, встановлено факт
прийняття ОСОБА_4 спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_6 у
вигляді спірного домоволодіння.

Згідно з вимогами статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням в цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина, яка складається з належного
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

За правилами статей 1216-1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За таких підстав ОСОБА_4 згідно з
положеннями ст. 1223 ЦК України мала
право на спадкування.

З повідомлення Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори
убачається, що 08 лютого 2001 року була
відкрита спадкова справа № 54/2011 на ім'я
спадкодавця ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі заяви про
видачу свідоцтва про право власності
на спадщину від 08.02.2011 року від дружини
спадкодавця ОСОБА_4. Свідоцтва про
право на спадщину не видавались.

Як убачається з матеріалів справи та
пояснень представника позивачки
наданих в судовому засіданні, у
прийнятті спадщини яка залишилась
після смерті ОСОБА_6 у вигляді
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, його дружині, ОСОБА_4,
було відмовлено у зв'язку з тим, що
правовстановлюючий документ не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, про що
державним нотаріусом винесено
відповідну постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 30 січня
2014 року № 92/102-31.

Процедурою видачі нотаріусом
свідоцтва про право на спадщину,
визначеною у розділі 22 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від З березня 2004 р. № 20/5 і
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, винесеної
завідуючою Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори
Червинською Н.Є., спадкове нерухоме
майно належить спадкодавцю на підставі
дублікату договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки від 17.01.1958 року, але право
власності на нерухомість не
зареєстровано, що не відповідає нормам
ст. 182 Цивільного кодексу України.

29 січня 2014 року ОСОБА_4 складено
заповіт, посвідчений державним
нотаріусом Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори
Червинською Н.Є., яким все належне їй на
час смерті майно, де б воно не
знаходилось та з чого не складалось, і
взагалі все те, що їй буде належати і на
що вона за законом матиме право ОСОБА_4
заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка ОСОБА_4 померла у
віці 90 років, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області від 20 лютого 2014 року,
актовий запис № 379.

За відомостями Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори 20
лютого 2014 року була відкрита спадкова
справа № 57/2014 на ім'я спадкодавця
ОСОБА_4 на підставі заяви про прийняття
спадщини за заповітом від 20 лютого 2014
року від дочки спадкодавця ОСОБА_3 та на
підставі заяви ОСОБА_2

Як передбачено ч.5 статті 1268 Цивільного
кодексу України, незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини, яким є день смерті
спадкодавця.

Відповідно до приписів статей 1268, 1269 і
1270 ЦК України спадкоємець за заповітом
чи законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними
спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за
заповітом, спір про право власності на
спадщину у вигляді домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
відсутній. У зв'язку із відсутністю у
встановленому законом порядку
реєстрації права власності на спірне
домоволодіння, позивачі не можуть
набути право власності на спадкове
майно.

За наведених обставин у інший спосіб,
крім як за рішенням суду, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яки є спадкоємцями за
заповітом, не можуть реалізувати своє
право на прийняття спадщини, яка
складається з домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їхні сукупності, суд
дійшов висновку, що визнання за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 права власності в порядку
спадкування за законом на
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому вважає
позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Позивачі не вимагають компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270
Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити
повністю.

Визнати за кожним: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності
на 1/2 частину: житлового будинку з
прибудовами (літери - „А1", «а», «а-1»,
«а-2») загальною площею 70,6 м2, житловою
площею 32,6 м2 ; літньої кухні (літер - „Б"),
убиральні (літер - „В"), сараю(літер -
„Г"), об'єктунезакінченого будівництва
(літер - „Д"), розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом на спадщину, що відкрилася
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.А. Єжов