Справа № 335/7986/13-ц 2/335/123/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя у складі судді Кравченко
Л.Ю., при секретарі Григоренко Н.В.,
розглянувши відкритому у судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«БРОКБІЗНЕС», ОСОБА_3, 3-тя особа Моторно
(транспортне) страхове бюро України про
стягнення коштів у порядку компенсації
шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому вказала, що 20.02.2012 року о 09.20
годині на перехресті вул. Лермонтова з
вул. 40 років Радянської України в м.
Запоріжжя сталась ДТП за участі
автомобілів "Форд Фокус" д/н НОМЕР_1, під
її керуванням та "ГАЗ 33021" д/н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 Винними даної
дорожньої пригоди були визнані як
позивач так і відповідач ОСОБА_3, що
підтверджується постановою
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 16.05.2012 року у справі про
адміністративне правопорушення №
0809/1558/2012, листом ВДАІ ЗМУ ГУМВС України
в Запорізькій області № 10/16-М-79 від
08.06.2012 року. Згідно з висновком судової
автотехнічної експертизи № 63 від 16.04.2012
року водій ОСОБА_3 мав технічну
можливість уникнути ДТП при виконанні
ним п. 12.3 ПДР України. Дії водія ОСОБА_3
не відповідають вимогам п. 16.5, 12.3 ПДР
України та знаходяться в причинному
зв'язку із скоєним зіткненням, дії
позивача не відповідають вимогам п. 12.3
ПДР України та знаходяться у
причинному зв'язку з ДТП. Внаслідок
зазначеної ДТП позивачу була заподіяна
матеріальна шкода. Оскільки ОСОБА_3
порушив два пунктів ПДР України,мав
можливість уникнути зіткнення при
дотриманні п. 12.3 ПДР України та
недотримання ним п. 16.5 ПДР України
призвело до ДТП, вважає що його вина у
скоєному ДТП складає 70%. Дане
співвідношення провини учасника ДТП
від загальної суми спричиненої шкоди
підлягає відшкодуванню страховою
компанією. Оскільки фактичний розмір
шкоди який підлягає відшкодуванню,
складає 42 380, 23 грн., то просить стягнути
з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 11
844, 18 грн., моральну шкоду у розмірі 2000
грн. та з Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Брокбізнесбанк" матеріальну шкоду у
розмірі 32 386 грн. 05 коп., а також стягнути
з відповідачів судові витрати у
розмірі 462 грн. 30 коп.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов, просить його
задовольнити з підстав, зазначених в
ньому. Також зазначив, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя на користь позивача з
ОСОБА_3 було стягнуто 9872,15 грн. та з ПАТ
„Страхова компанія „Брокбізнесбанк"
стягнуто 22570,60 грн. Вказані гроші були
ОСОБА_1 отримані.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник заперечують проти
задоволення позову. Представником
відповідача було зазначено, що
постановою Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 16.05.2012 року не
встановлено наявності в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення. Не ДАІ, а суд визначає
винного в ДТП. Висновок судової
автотехнічної експертизи № 63 від 16.04.2012
року є безпідставним та не може бути
належним та допустимим доказом при
розгляді даної справи, оскільки
ґрунтується тільки на поясненнях
свідків та проведений без вихідних
даних по іншій справі. Також заявив
клопотання про поворот виконання
рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012
року, яким було частково задоволено
позов та стягнуто з ОСОБА_3 9872,15 грн.

В судове засідання представник
відповідача Приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Брокбізнесбанк" повторно не з'явився,
про причини неявки суду не повідомив.
Про час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Моторно
(транспортне) страхового бюро України в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, завчасно
повідомлявся про день та час розгляду
цивільної справи.

Учасники не заперечують проти розгляду
справи за відсутністю вказаних осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріали адміністративної справи
відносно ОСОБА_1 та заслухавши
пояснення сторін, суд вважає, що в
задоволені позову слід відмовити
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2012 року о 09
годині 20 хвилин на перехресті вул.
Лермонтова з вул. 40 років Радянської
України в м. Запоріжжя сталася ДТП за
участю автомобілів "Форд Фокус" д/н
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "ГАЗ
33021" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 16.05.2012 року ОСОБА_1
визнано винною у скоєнні вказаної ДТП
та накладено стягнення у вигляді 340
гривень штрафу. При цьому судом було
встановлено, що 20.02.2012 року о 09.20 годині
в м.Запоріжжі по вул. Лермонтова з боку
вул.Рекордна, в напрямку пр..Леніна
рухався автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_1, яка на
перехресті з вул. 40 років Радянської
України проїхала на червоний сигнал
світлофору та скоїла зіткнення з
автомобілем ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_2, водій
ОСОБА_3

Також в постанові зазначено, що з
висновку судової авто технічної
експертизи №63 від 16.04.2012 року
вбачається, що дії водія ОСОБА_3 також
знаходяться у причинному зв'язку зі
скоєним зіткненням. Судом було
направлено матеріали до ДАІ ГУМВС
України в Запорізькій області для
вирішення питання щодо складання
відносно ОСОБА_3 протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст..124 КпАП України.

Постанова Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 16.05.2012 року ОСОБА_1
оскаржена не була, та 28.05.2012 року
вступила в законну силу.

Листом начальника ДАІ ГУМВС України
Власюк О.О. за вих.. №10/16-М-79 від 08.06.2012
року повідомлено ОСОБА_1 про те, що
оскільки з часу вчинення
адміністративного правопорушення
минуло більш як три місяці, то
відповідно до ст..38, п.7 ст.247 КпАП
України, провадження у справі не може
бути розпочато, що виключає можливість
складання адміністративного протоколу
відносно ОСОБА_3

Згідно з висновком судової
автотехнічної експертизи № 63 від 16.04.2012
року водій ОСОБА_3 мав технічну
можливість уникнути ДТП при виконанні
ним п. 12.3 ПДР України. Дії водія ОСОБА_3
не відповідають вимогам п. 16.5, 12.3 ПДР
України та знаходяться в причинному
зв'язку із скоєним зіткненням, дії
позивача не відповідають вимогам п. 12.3
ПДР України та знаходяться у
причинному зв'язку з ДТП.

Відповідно до висновку № 108 від 05.06.2012
року експертного автотоварознавчого
дослідження, розмір матеріальної шкоди
заподіяної володільцю автомобіля "Форд
Фокус" складає 60 543, 18 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2012
року позов ОСОБА_1 задоволено частково
та стягнуто на користь позивача з
ОСОБА_3 9774,41 грн., з ПАТ„Страхова
компанія „Брокбізнесбанк" 22347,18 грн.
Також солідарно стягнуто з
відповідачів судовий зір в розмірі 462,30
грн.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 25.10.2012 року
було скасовано рішення суду від 30.08.2012
року та ухвалено нове рішення, яким в
задоволені позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13.12.2012 року
рішення Апеляційного суду Запорізької
області від 25.10.2012 року було скасовано
та направлено справу на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 26.02.2013 року
було змінено рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 30.08.2012 року, а саме: в
частині стягнення судових витрат з
ОСОБА_3 97,74, та з ПАТ «Страхова компанія
«Брокбізнес» - 223,47 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.07.2013 року
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 30.08.2012 року та
рішення Апеляційного суду Запорізької
області від 26.02.2013 року було скасовано
та направлено справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При цьому в ухвалі суду зазначено, що
висновок про наявність вини ОСОБА_3 в
ДТП як у постанові так і в листі ДАІ
обґрунтовується висновком судової
авто технічної експертизи. Між тим, у
висновку експерта зазначено, що
неможливо встановити на який сигнал
світлофора кожен із водіїв виїжджав на
перехрестя, де відбулося зіткнення, і
фактично висновок про те, на який
сигнал світлофора здійснювався рух
транспортних засобів при проїзді
перехрестя, рух на якому регулювався
світлофором, зробити неможливо. Однак,
як зазначено у постанові, ухваленій у
справі про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1, саме вона
виїхала на перехрестя на забороняючий
для неї сигнал світлофора. Суди не
з'ясували, чи не знаходиться порушення
саме останньою ПДР України у прямому
причинному зв'язку з виникненням ДТП.
Саме наявність такого зв'язку може
тягти за собою покладення на особу
відповідальності за шкоду, заподіяну
протиправною поведінкою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 03.09.2013 року за
клопотанням позивача була призначена
судова авто технічна експертиза.
Оплата експертизи покладена на
позивача.

Листом начальника НДЕКЦ за №18/1-5178 від
04.11.2013 року суду доведено про зняття з
виконання матеріалів цивільної справи,
у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не була
здійснена оплата вартості проведення
судової авто технічної експертизи, про
що її експертом письмово було
повідомлено.

Листом експерта НДЕКЦ за №18/1-4717 від
03.10.2013 року ОСОБА_1 повідомлено про
необхідність здійснення оплати
вартості проведення судової авто
технічної експертизи.

Ухвалою суду від 25.02.2014 року на підставі
ч.2 ст. 86 ЦПК України ухвала суду про
призначення експертизи скасована.

Згідно зі ст.. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оцінивши докази в їхній сукупності, суд
вважає, що позивачем не надано жодного
належного та допустимого доказу на
підтвердження вини ОСОБА_3 у ДТП.

Відповідно до ч. 6,7 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу. Незгода суду з висновком
експерта повинна бути мотивована в
рішенні або ухвалі.

Суд не приймає висновок судової
автотехнічної експертизи № 63 та лист
начальника ДАІ ГУМВС України Власюк
О.О. №10/16-М-79 як докази вини ОСОБА_3 у
ДТП, оскільки вина особи у скоєнні
адміністративного правопорушення
встановлюється у спосіб, визначений
Кодексом про адміністративні
правопорушення України, а не листом
ДАІ. Висновок експерта про
невідповідність дій ОСОБА_3 ПДР України
суперечить встановленим судом в справі
про адміністративне правопорушення
обставинам, а саме: що саме ОСОБА_1
виїхала на перехрестя на червоний
сигнал світлофора. Тому порушення нею
ПДР України знаходиться у прямому
причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає, що у задоволенні
позову слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 380 ЦПК України якщо
рішення після його виконання скасовано
і справу повернено на новий розгляд, а
при новому розгляді справи в позові
відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2012
року стягнуто на користь ОСОБА_1: з
ОСОБА_3 9774,41 грн. матеріальної шкоди та
97,74 грн. судових витрат; з ПАТ „Страхова
компанія „Брокбізнесбанк" 22347,18 грн.
матеріальної шкоди та 223,47 грн. судових
витрат.

Оскільки вказане рішення виконане
повністю і зазначені суми отримані
позивачем, що ним визнано, то суд вважає
за необхідне допустити поворот
виконання цього рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 380, 381
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС»,
ОСОБА_3, 3-тя особа Моторно (транспортне)
страхове бюро України про стягнення
коштів у порядку компенсації шкоди -
відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_3 про
поворот виконання рішення
задовольнити.

Допустити поворот виконання
рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012
року у справі № 0818/8433/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«БРОКБІЗНЕС», ОСОБА_3, 3-тя особа Моторно
(транспортне) страхове бюро України про
стягнення коштів у порядку компенсації
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
сплачені за рішенням суду 9872,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС»,
сплачені за рішенням суду 22570,65 грн.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження апеляційному
суду через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя
Л.Ю.Кравченко