Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ-БАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача
заборгованість за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
між позивачем та відповідачем, в якості
позичальника, 12.09.2011 року було укладено
кредитний договір № 119А/R521.10 від 12.09.2011
року, відповідно до умов договору
відповідач отримав грошові кошти у
сумі 82 500,00грн., цільовим використанням
на здійснення розрахунків з метою
придбання автомобіля, із оплатою за
користування кредитом в розмірі 17%
річних, кредитні кошти надаються
строком по 12.09.2016 року.

Позивачем було виконано з свого боку
зобов'язання за умовами кредитного
договору надавши відповідачу кошти у
розмірі 82 500,00 грн., а свою чергу
відповідач зобов'язався своєчасно
виконувати свої зобов'язання у строки
згідно кредитного договору.

Станом на 02.10.2013 року відповідачем було
прострочено виконання зобов'язань,
щодо повернення за кредитним договором
коштів та у нього виникла
заборгованість у розмірі 72 711,91грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з
відповідача на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК
України заборгованість.

У судове засідання представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити в повному обсязі з
підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомлений про день та час слухання
справи, заяви про розгляд справи у його
відсутність на адресу суду не
надходило, про причини неявки не
повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, прийшов до наступного.

12.09.2011 року між позивачем та
відповідачем, в якості позичальника,
було укладено кредитний договір №
119А/R521.10, про надання відповідачу
кредитних коштів та на умовах,
визначених у цьому договорі, а
відповідач зобов'язується повернути
кошти на умовах та порядку, визначених
цим договором.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2., 3.3.1
кредитного договору, банк надає
позичальнику грошові кошти в сумі 82
500,00грн., кредит надається позичальнику
строком по 12.09.2016 року, із оплатою за
користування кредитом в розмірі 17%
річних.

Згідно п. 2.1. кредитного договору,
цільовим використанням кредиту
позичальнику надається для здійснення
розрахунків з метою придбання у
власність нового автомобіля.

Позивачем на виконання умов кредитного
договору було надано відповідачу
грошові кошти у розмірі 82 500,00грн., що
підтверджується копією меморіального
ордеру № 29605 від 12.09.2011 року, отже
позивач з свого боку виконав
зобов'язання за кредитний договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 02.10.2013 року відповідачем було
прострочено виконання зобов'язань,
щодо повернення за кредитним договором
коштів та у нього виникла
заборгованість у розмірі 72 711,91грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання, виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Оскільки в судовому засіданні було
беззаперечно встановлено, що між
позивачем і відповідачем укладався
кредитний договір, за умовами
кредитного договору відповідач взяв на
себе певні зобов'язання, які належним
чином в установлений кредитним
договором строк не виконав, тому на
даний час існує заборгованість за
кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору позичальник
допустив заборгованість.

Вирішуючи питання про визначення
розміру стягнення, суд виходить зі
змісту позовних вимог та погоджується
з наданих суду розрахунків позивачем.

Враховуючи вище наведене, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтовані та
такі, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі ст. ст. 525, 526, 549, 610, 611, 1050, 1054
ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ - БАНК»
() заборгованість - 89 776,43грн.
за кредитним договором № 119А/R521.10 від
12.09.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ - БАНК»
() витрати по сплаті
судового збору в розмірі 898,65грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
О.Д. Рудюк