Справа № 589/74/14-ц р.
Провадження № 2/589/235/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Ординат З.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Шишунова
Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шостка цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
третя особа: Управління
Держземагенства в Шосткинському
районі про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом і свої вимоги мотивує тим, що
він є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. Належне йому домоволодіння
межує з домоволодінням АДРЕСА_2
громадянки ОСОБА_5, яке він їй подарував
в 2001 році.

У 2008 році він отримав державні акти на
право власності на земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та для ведення особистого
селянського господарства. Однак при
виготовленні технічної документації
на цю землю до неї потрапила і частина
земельної ділянки, на якій розташоване
нерухоме майно ОСОБА_5 Тому в 2011 році
остання звернулася до суду з позовом
про визнання державного акту на право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд недійсним. Він визнав її позовні
вимоги і рішенням Шосткинського
міськрайсуду від 30.05.2012 року було
скасовано рішення Шосткинської
міськради в частині передачі йому у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд по АДРЕСА_1 та державний акт про
право власності на неї.

Після цього в 2012 році він повторно
приватизував земельну ділянку, на якій
знаходиться належний йому житловий
будинок з господарськими спорудами
площею 0,10 га, яка була передана йому у
власність на підставі рішення
Шосткинської міської ради.

Між ним і ПП «Укрторгпром», а також
ОСОБА_5 було укладено договори на
виготовлення землевпорядної технічної
документації на землю за адресами
розташування належного їм нерухомого
майна для подальшого оформлення права
власності на земельні ділянки по
провулку Піонерському за АДРЕСА_1 та за
АДРЕСА_2 в м. Шостка. Працівниками ПП
«Укрторгпром» було здійснено
визначення координат меж і складено
для підписання між ними Акта
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання. Ним Акти прийомки-передачі
межових знаків підписані, але ОСОБА_5
від підписання цих актів
відмовляється.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник позовні
вимоги підтримали та просять
зобов'язати відповідачку підписати
Акти прийомки-передачі межових знаків.

Представник відповідача позов не
визнав у повному обсязі, оскільки між
сторонами на даний час склалися
неприязні відносини на ґрунті цього
земельного питання. Запропонована ПП
«Укрпромторг» межа між
домоволодіннями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не
відповідає вимогам Державних
будівельних норм України, а саме: для
догляду за будівлями і здійснення їх
поточного ремонту відстань до межі
сусідньої ділянки від найбільш
виступної конструкції стіни треба
приймати не менше 1 метру.

Представник Управління
Держземагенства в Шосткинському
районі, враховуючи, що вказаний орган
залучений в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета позову, при вирішенні даної
справи поклався на розсуд суду, при
цьому зазначив, що у разі неможливості
встановити межі під час розгляду таких
спорів слід виходити з фактичного
використання земельних ділянок.

Проаналізувавши встановлені обставини
і наявні матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
висновку про те, що між сторонами
виникли земельні відносини щодо
реалізації прав на землю,
добросусідства та визначення спільних
меж між земельними ділянками, якими
вони користуються і фактично
володіють, та про необхідність
задоволення позовних вимог у повному
обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є
родичами: відповідачка є племінницею
позивача (дочкою його рідного брата).

02.02.2001 ОСОБА_1 отримав у спадок після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6
житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташовано в АДРЕСА_1,
на земельній ділянці 1041 кв. м., на якій
крім будинку також розташовані сарай,
погріб, уборна та огорожа (а.с.46).

20.04.2001 ОСОБА_1 на підставі нотаріально
посвідченого договору подарував
ОСОБА_5, а остання прийняла у дар
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 на
земельній ділянці 1461 кв. м. (а.с.33).

З 2001 по 2011 роки між сторонами у справі
спорів щодо використання земельних
ділянок, на яких знаходиться належна їм
нерухомість не виникало.

У жовтні 2001 року ОСОБА_1 звернувся до
Шосткинського міськрайсуду з позовом
до ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні домоволодінням, оскільки,
на його думку, відповідачка, будинок
якої знаходиться на межі, до нього на
одній лінії по межі побудувала
прибудову в два поверхи та погребню
(а.с.32). Як зазначили сторони, даний
позов залишено судом без розгляду.

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду від 30.05.2012 у цивільній справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Шосткинської
міської ради, управління Держкомзему в
м. Шостка, третя особа ПП «Укрторгпром»
визнано недійсним рішення
Шосткинської міськради 17 сесії 5
скликання від 15.08.2008 в частині надання
у власність ОСОБА_1 земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд по АДРЕСА_1 площею 0,1 га,
визнано недійсним державний акт ЯЗ
№390456 на право власності на вказану
земельну ділянку, виданий ОСОБА_1,
скасовано запис у поземельній книзі
щодо надання у власність та запис про
видачу згаданого державного акту
ОСОБА_1 (а.с.4,5).

Згідно з договором №226 від 15 липня 2013
року між ПП «Укрторгпром» і ОСОБА_1 було
укладено договір на виготовлення
землевпорядної технічної документації
(а.с.6).

На виконання цієї угоди виготовлено
Акти прийомки-передачі межових знаків
на зберігання щодо земельних ділянок
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0745 по
АДРЕСА_1, що надаються у власність
ОСОБА_1 (а.с.7,8), з відповідними планами. У
даних Актах зазначено, що згадані
земельні ділянки вказані в натурі (на
місцевості) за фактичним її
використанням. На бажання власника
земельних ділянок межові знаки не
встановлювалися, оскільки їх межі в
натурі (на місцевості) проходять по
існуючим твердим ознакам, а саме:
стовпам паркану, по зовнішній стіні
будівлі, по дерев'яним стовпам.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що за час їх сусідства
спорів з приводу межі не було, сторони
фактично користувалися та
користуються своїми земельними
ділянками в межах за такими існуючими
орієнтирами, як паркан і стіна будинку
ОСОБА_5 між дворами сторін, та дерев'яні
стовпи між їх городами.

При цьому, як зазначив представник
відповідача, ОСОБА_5 не підписала
спірні Акти тільки тому, що не згодна з
Актом прийомки-передачі межових знаків
на зберігання щодо земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га, де межа проходить по
стіні її будинку, а з приводу меж між
ділянками для ведення особистого
селянського господарства претензій не
має. Проте, чому ОСОБА_5 не підписала
відповідний Акт щодо меж городів, її
представник пояснити не зміг.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів
справи і підтверджено сторонами в
судовому засіданні, на замовлення
ОСОБА_5 також було виготовлено Акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання щодо земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
площею 0,1000 га (а.с.29,30), в якому
аналогічно до Акту ОСОБА_1 зазначено
межі за фактичним використанням
земельної ділянки за тими ж самими
існуючими твердими ознаками (стовпам
паркану, по зовнішній стіні будівлі, по
дерев'яним стовпам). Огляд планів
земельних ділянок сторін, доданих до їх
Актів, показав, що при накладенні межі
співпадають.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЗК України
власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них.

Згідно з ч.1 ст.106 ЗК України власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж.

Частинами 2, 3 статті 107 ЗК України, п.4.4
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18.05.2010 №376 (далі Інструкція)
передбачено, що у разі неможливості
виявлення дійсних меж їх встановлення
здійснюється за фактичним
використанням земельної ділянки. Якщо
фактичне використання ділянки
неможливо встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки. У випадках,
коли в такий спосіб визначення меж не
узгоджується з виявленими обставинами,
зокрема з встановленими розмірами
земельних ділянок, то межі
визначаються з урахуванням цих
обставин.

У відповідності до преамбули Державних
будівельних норм «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень ДБН 360-92**»,
затверджених наказом
Держкоммістобудування від 17 квітня 1992
року №44, на пункт 3.25* яких посилається
представник відповідача, вони
поширюються на проектування нових і
реконструкцію існуючих міських і
сільських поселень України. Ці норми
обов'язкові для органів державного
управління, місцевого і регіонального
самоуправління підприємств і установ
незалежно від форм власності та
відомчого підпорядкування,
громадських об'єднань і громадян, які
здійснюють проектування, будівництво і
благоустрій на території міських і
сільських поселень.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5, не оспорюючи розташування межі,
на протязі 2010-2011 років здійснювала
будівництво на своїй ділянці впритул
до існуючої спільної межі із земельною
ділянкою ОСОБА_1

Тому згадані норми ДБН з урахуванням
характеру спірних правовідносин та
встановлених обставин справи судом до
уваги не беруться.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Зобов'язати ОСОБА_5 підписати Акти
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання щодо земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та для ведення особистого
селянського господарства між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що
виготовлені ПП «Укрторгпром».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
сплачений при подачі позову судовий
збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Сумської області через Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а у разі проголошення
рішення без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. У разі оскарження
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного
суду

Сумської області
В.В.Яковенко