АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2318/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Врона А. О. Доповідач - Свистунова
О.В. Категорія 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

при секретарі Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк»

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк», відділ державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
розподіл майна, -

ВСТАНОВИЛА:

02 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл
сумісного майна, в якій просив суд
визнати за ним право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. В судовому
засіданні 17 грудня 2013 року на питання
суду позивач уточнив, що право
власності на іншу 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 просить визнати за ОСОБА_3.
Позов мотивовано тим, що позивач 04
вересня 2004 року зареєстрував з
відповідачкою шлюб. Спільне життя з
відповідачкою не склалося та шлюб було
розірвано. За час шлюбу ними було
придбано квартиру АДРЕСА_1. В
добровільному порядку відповідач не
згоден розділити зазначене майно.
Таким чином, він змушений звернутися до
суду за захистом своїх прав. Сплативши
судовий збір, згідно чинного
законодавства.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укргазбанк»
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки рішення суду першої
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04
вересня 2004 року ОСОБА_2 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_3 (а.с.4). 09 грудня 2009 року
шлюб між сторонами у справі розірвано,
про що зроблено актовий запис за № 70
(а.с.5).

09 червня 2005 року ОСОБА_3 придбано
квартиру АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори, зареєстровано в реєстрі за
№2-2148 (а.с.3).

Тобто, квартира АДРЕСА_1 придбана у
період шлюбу.

Як вбачається з інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 15.11.2013 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за
відповідачкою - ОСОБА_3, на підставі
договору купівлі-продажу від 09 червня
2005 року.

Згідно договору іпотеки № 167 від 03
листопада 2006 року ВАТ АБ Укргазбанк»
(правонаступник ПАТ акціонерний
банк"Укргазбанк") в іпотеку передано
нерухоме майно - чотирьохкімнатна
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно нотаріально
посвідченої заяви від 24 жовтня 2006 року
ОСОБА_2 було надано згоду на передачу в
іпотеку вказаної квартири.

Відповідно до виконавчого напису
нотаріуса №3786 від 25 вересня 2008 року
запропоновано звернути стягнення,
зокрема, на квартиру АДРЕСА_1.

29 вересня 2008 року відкрито виконавче
провадження з виконання вищевказаного
виконавчого напису нотаріуса №3786,
виданого 25 вересня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, дослідженого в судовому
засіданні, та пояснень державного
виконавця, на час розгляду справи
квартира АДРЕСА_1 не передана на
реалізацію спеціалізованим
організаціям, визначена ринкова
вартість об'єкта оцінки для
призначення стартової ціни продажу на
аукціоні, з якою ОСОБА_3 не згодна, нею
подана заява про проведення повторної
оцінки нерухомого майна.

Тобто, на час розгляду справи, спірне
майно, квартира АДРЕСА_1, знаходиться у
власності ОСОБА_3, відповідача у справі,
при цьому, вказана квартира придбана
відповідачкою за час шлюбу з ОСОБА_2,
позивачем у справі, що свідчить про те,
що спірна квартира є спільною сумісною
власністю подружжя і належить сторонам
у справі на праві спільної сумісної
власності, при цьому, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, оскільки
інше не визначено домовленістю між
ними та шлюбним договором.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.03.2012
року рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 жовтня 2010 року, яким
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розподіл сумісного майна,
визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2
частину Павлоградської спецбази, яка
складається з будівель та споруд по
АДРЕСА_2, визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 та на 1/2 частину Павлоградської
спецбази, яка складається з будівель та
споруд по АДРЕСА_2, скасовано, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розподіл спільного майна
відмовлено.

Однак, як вбачається зі змісту рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22.03.2012 року, рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 06 жовтня
2010 року було скасовано у зв'язку з тим,
що рішенням суду було порушено право
осіб, які не були залучені до участі у
справі, зокрема, публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк».

У даній цивільній справі публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» залучено до участі у
справі у якості третьої особи, заявлені
вимоги щодо поділу тільки квартири
АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку згідно
договору, укладеного між відповідачем
та ПАТ акціонерним банком
«Укргазбанк», що свідчить про інший
суб'єктний склад учасників осіб, які
беруть участь у справі, у даній
цивільній справі.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апелянта щодо порушення їх прав,
як іпотекодержателя, при переході
права власності на ? частини спірної
квартири до ОСОБА_2, оскільки,
змінюється співвідношення майнових
прав ОСОБА_3 Матеріали справи свідчать,
що спільну сумісну власність на цю
квартиру сторони мали і на момент
передачі її в іпотеку. Договір іпотеки
на спірну квартиру є чинним, оскільки,
в силу ст. 23 Закону України « Про
іпотеку» в разі переходу права
власності від іпотекодавця до іншої
особи, іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 23 Закону України
«Про іпотеку» у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
визнання за позивачем права власності
на ? частину спірної квартири,
оскільки, зазначене нерухоме майно
було придбане ним в період перебування
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Та обставина, що спірна квартира
перебуває в іпотеці, не позбавляє суд
можливості визнати за одним із
подружжя право власності на ? його
частину, оскільки, право володіння та
користування цим майном не заборонено,
а такий спосіб захисту прав позивача не
є розпорядженням іпотечним майном.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не
дають підстав для скасування чи зміни
рішення суду.

Рішення суду відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, апеляційний суд вважає, що згідно
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді