Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчих листах,-

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 з проханням внести виправлення до виконавчих листів № 755/12815 виданих Дніпровським районним судом 30.04.2014 шляхом зазначення ідентифікаційного номеру боржника ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану заяву.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши заяву та матеріали цивільної справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Як убачається із доданих до заяви виконавчих листів № 755/12815/2013-ц виданих 30 квітня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про зобов»язання ОСОБА_2, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 107 грн. 30 коп., у вказаних виконавчих документах не зазначено ідентифікаційний номер боржника, який також не знаходиться у матеріалах цивільної справи.

Постановами державного виконавця ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 04.07.2014 року було відмовлено у відкритті виконавчих проваджень по виконанню зазначених виконавчих листів.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить витребувати відомості щодо ідентифікаційного номеру боржника ОСОБА_2

Проте процесуальним законом не передбачено можливості витребування будь-якої інформації після ухвалення судового рішення у справі, яке було постановлене 04.02.2014 р.

Разом з тим, Верховний Суд України у справі за скаргою публічного акціонерного товариства на дії державного виконавця 25.06.2014 року зробив правовий висновок про те, що частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що заява про виправлення помилки у виконавчих листах не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 369 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчих листах № 755/12815/2013-ц виданих Дніпровським районним судом м. Києва 30 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя