Справа № 159/6883/13-ц Провадження №
22-ц/773/89/14 Головуючий у 1 інстанції:
Окостень І.В. Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнкa А. А.,

суддів - Веремчук Л.М., Антонюк К.І.,

при секретарі Кирилюку О.О.,

з участю: представника позивача Кобук
О.М.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Підприємства
теплових мереж «Ковельтепло» до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані комунальні
послуги за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 02 грудня 2013
року,

встановила:

Підприємство теплових мереж
«Ковельтепло» (далі - ПТМ
«Ковельтепло») звернулось 29 жовтня 2013
року до суду з вищевказаним позовом,
зазначивши, що ПТМ «Ковельтепло»
відповідно до договору надає послуги з
теплопостачання квартири АДРЕСА_1,
співвласниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Покликаючись на те, що відповідачі не в
повному обсязі та несвоєчасно
оплачують спожиті послуги, ПТМ
«Ковельтепло» просило стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно 894 грн.
67 коп. заборгованості по оплаті за
вищевказані комунальні послуги.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 02 грудня 2013
року позов задоволено. Стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПТМ «Ковельтепло» 894
грн. 67 коп. заборгованості по оплаті за
комунальні послуги - опалення і
підігрів води, та 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням суду, відповідач ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просила його
скасувати й ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову ПТМ
«Ковельтепло».

В ході апеляційного розгляду
даної справи представник відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав із зазначених у них підстав,
тоді як представник позивача Кобук О.М.
просила відхилити апеляційну скаргу
відповідача з огляду на
безпідставність наведених у них
доводів та залишити без змін рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача частково підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним
вимогам закону відповідає не в повній
мірі.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
співвласники квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не в повному обсязі
оплатили надані їм ПТМ «Ковельтепло»
згідно договору комунальні послуги з
опалення та підігріву води в період з
грудня 2012 року по вересень 2013 року,
внаслідок чого заборгували 894 грн. 67
коп. За таких обставин суд дійшов
висновку про те, що в силу вимог ст.526 ЦК
України та ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» зазначені
кошти підлягають стягненню з
відповідачів в солідарному порядку.

Однак, повністю з такими висновками
суду першої інстанції не можна
погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1, п.5 ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п.п.29, 30 Правил надання
населенню послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою кабінету
Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року,
правом споживача є одержання вчасно та
відповідної якості
житлово-комунальних послуг, а
обов'язком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки, встановлені договором
або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв діалогового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 проживає, а відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_5 зареєстровані у квартирі
АДРЕСА_1, яка згідно з технічним
паспортом має загальну площу 29,8 кв.м
(а.с.77-81).

Одноосібним власником даної квартири
на підставі договору купівлі продажу
від 02 листопада 2001 року є відповідач
ОСОБА_2, що об'єктивно підтверджується
відповідним реєстраційним
посвідченням (а.с.76). Відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 є членами сім'ї ОСОБА_2

02 лютого 2007 року між ПТМ «Ковельтепло»
та ОСОБА_2 укладено договір № 2/2223, за
умовами якого ПТМ «Ковельтепло»
зобов'язувався надавати комунальні
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води у вищевказану
квартиру, а ОСОБА_2 - їх своєчасно
оплачувати за встановленими тарифами
(а.с.4-5).

З наданого позивачем розрахункового
листа вбачається, що станом на 22 жовтня
2013 року ОСОБА_2 заборгувала ПТМ
«Ковельтепло» за надані їй послуги з
централізованого опалення 894 грн. 67 коп.
(а.с.6).

Даний розрахунок ґрунтується на чинних
тарифах на послуги з теплопостачання
(а.с.7-9), а також на вказаній у договорі
та технічній документації загальній
(опалюваній) площі квартири, а тому
підставно покладений судом першої
інстанції в основу свого рішення.

За змістом ч.2 ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» у разі,
коли жиле приміщення належить особі на
праві приватної власності, то
учасником правовідносин з приводу
надання житлово-комунальних послуг
щодо такого приміщення (споживачем
таких послуг) є саме власник жилого
приміщення.

При цьому, відповідно до ст.156 ЖК УРСР,
участь інших осіб, які проживають у
жилому приміщенні, у таких випадках
визначається його власником і
обов'язки по оплаті вказаних послуг
виникають у них лише перед останнім.

Однак, правильно визначившись із
розміром заборгованості, суд першої
інстанції разом з тим залишив поза
увагою ту обставину, що одноосібним
власником квартири є саме ОСОБА_2, а
співвідповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
членами її сім'ї, і тому всупереч
вимогам наведених вище норм закону
безпідставно стягнув заборгованість
по оплаті за централізоване опалення
із усіх відповідачів солідарно, тоді як
в силу вимог ст.526 ЦК України, ст.156 ЖК
УРСР та ч.2 ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» лише
власник квартири ОСОБА_2 має нести
перед позивачем відповідальність за
своєчасну та повну оплату наданих їй
комунальних послуг.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПТМ «Ковельтепло» 894
(вісімсот дев'яносто чотири) грн. 67 коп.
заборгованості по оплаті за комунальні
послуги. В позові ПТМ «Ковельтепло» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід відмовити за
безпідставністю заявлених вимог.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що
плата за опалення безпідставно
нарахована виходячи із опалюваної
площі квартири - 29,8 кв.м., тоді як
фактично обладнана пристроями
централізованого опалення лише
частина квартири площею 19,5 кв.м., не
заслуговують на увагу виходячи із
наступного.

Згідно з п.2 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 630 від 21 липня 2005
року, опалювана площа (об'єм) квартири
(будинку садибного типу) - загальна
площа (об'єм) квартири, а також будинку
садибного типу без урахування площі
лоджій, балконів, терас.

Як уже було зазначено вище, загальна, а
отже - опалювана, площа квартири
АДРЕСА_1, вказана у технічному паспорті,
становить 29,8 кв.м. і саме з розрахунку
на дану площу позивачем нараховується
щомісячна плата за централізоване
теплопостачання. Здійснена ж
відповідачем добудова на даний час не
узаконена, а відтак самовільна, без
відповідного дозволу, зміна ОСОБА_2
конфігурації внутрішньої квартирної
системи централізованого опалення не
дає підстав для зменшення плати за
даний вид комунальних послуг.

Не заслуговують на увагу також доводи
апеляційної скарги про застосування
позивачем вищих, аніж зазначені в
договорі, тарифів для нарахування
плати за опалення.

Так, згідно з ч.2 ст.32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Як убачається з матеріалів справи,
місячний розмір плати за послуги з
централізованого опалення квартири
відповідача становить 100 грн. 43 коп.
виходячи із опалюваної площі - 29,8 кв.м.
та затверджених в установленому
порядку тарифів на даний вид
комунальних послуг - 3 грн. 37 коп. за 1
кв.м. опалюваної площі (29,8 кв.м. х 3 грн. 37
коп. = 100 грн. 43 коп.), що повністю
відповідає приписам наведеної вище
норми закону та п.2.3 укладеного між ПТМ
«Ковельтепло» та ОСОБА_2 договору № 2/2223
від 02 лютого 2007 року про надання послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води, за змістом
якого розмір плати за надані послуги
визначається виходячи із тарифів,
затверджених в установленому законом
порядку та доведених до відома
споживачів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, колегія суддів згідно з
вимогами ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України,
стягує з ОСОБА_2 на користь ПТМ
«Ковельтепло» 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 02 грудня 2013
року в даній справі скасувати.

Позов Підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за надані
комунальні послуги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» 894 (вісімсот дев'яносто
чотири) грн. 67 коп. заборгованості по
оплаті за комунальні послуги та 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.
судового збору.

В задоволенні позову Підприємства
теплових мереж «Ковельтепло» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані комунальні
послуги відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді

,