Справа № 297/3035/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Фейіра О. О., при
секретарі Когутич О.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський
районний суд Закарпатської області із
позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів та звільнення від сплати
заборгованості по аліментам за
рішенням Берегівського районного суду
Закарпатської області від 03 квітня 2007
року.

Позовні вимоги позивачем
мотивовано тим, що рішенням
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 03 квітня 2007
року його зобов"язано до сплати
аліментів в користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходу), починаючи із 27 березня 2007 року
і до досягнення донькою повноліття.
Однак, аліменти в такому розмірі він
сплачувати не може, оскільки не має
постійного місця праці, тобто має
нерегулярний мінливий дохід, крім того
змінився і його сімейний стан, так як
він є одруженим та має малолітнього
сина, утримання якого потребує значних
коштів. Крім того, на день звернення з
позовом до суду існує заборгованість
по сплаті ним аліментів за період із
січня 2012 року, яку він не має змоги
сплатити, у зв"язу зі зміною
матеріального та сімейного стану. А
тому просить суд змінити розмір
аліментів за рішенням Берегівського
районного суду від 03 квітня 2007 року, та
стягувати з нього аліменти в користь
ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в
розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення
дитиною повноліття та звільнити його
від сплати заборгованості по аліментам
за період з січня 2012 року по день
винесення рішення по суті.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з
підстав, зазначених в позовній заяві та
пояснив, що згідно рішення
Берегівського районного суду від
03 квітня 2007 року він зобов"язаний до
сплати аліментів в користь своєї
колишньої дружини ОСОБА_3 на утримання
їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів
його заробітку (доходу) до досягнення
дитиною повноліття. Однак, на даний час
його матеріальне становище значно
погіршилося, так як він не має
постійного місця праці, крім того
змінився і його сімейний стан, так як
він одружився, має іншу сім"ю, в якій
виховує малолітнього сина. Крім того,
на сьогоднішній день існує
заборгованість по сплаті ним
аліментів, яку він матеріально не
взмозі сплатити. Не заперечив, що не
стоїть на обліку в центрі зайнятості,
оскільки не може знайти достойної для
себе роботи. Просив позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не
визнала, вважаючи такий безпідставним,
подала письмове заперечення проти
позову (а.с. 25-27) та пояснила, що її
колишній чоловік ОСОБА_1
просить суд зменшити розмір аліментів
та звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам,
посилаючись на відсутність роботи та
зміну сімейного стану, однак розмір
аліментів у сумі 400 гривень, які він має
намір сплачувати у разі задоволення
позову є недостатнім для нормального
утримання та виховання дитини,
забезпечення їй нормального розвитку.
Просила в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши повно і всебічно
обставини на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши докази сторін на ствердження
цих обставин в їх сукупності, суд
вважає в задоволенні позову відмовити,
виходячи з наступного.

Так, рішенням Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 03 квітня 2007 року, ОСОБА_1 зобов"язано
до сплати аліментів в користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частки від його заробітку та
всіх інших доходів щомісяця, починаючи
із 27 березня 2007 року і до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, - при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я і матеріальне
становище дитини; стан здоров'я і
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
які мають істотне значення.

Стаття 48 Конституції України
гарантує кожному право на достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї,
що включає достатнє харчування, одяг,
житло.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції «Про права дитини» від 20
листопада 1989 року, ратифікованої
Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.91 року, яка
відповідно до ст. 9 Конституції України
є частиною національного
законодавства України, та ч. 7 ч. 8 ст. 7 СК
України,- при вирішенні будь-яких
питань щодо дітей суд повинен
керуватися максимальним
забезпеченням інтересів дітей.

Згідно статті 27 вищевказаної
Конвенції, - учасники визнають право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батько (-ки) несуть
основну відповідальність за
забезпечення умов життя, необхідних
для розвитку дитини, в межах своїх
здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України,-
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за
позовом платника або одержувача
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них.

Посилання позивача на те, що він
ніде не працює суд до уваги не приймає,
оскільки як ствердив сам позивач, до
районного центру зайнятості для
отримання допомоги по безробіттю він
не звертався, що також свідчить про те,
що останній має дохід, за допомогою
якого матеріально забезпечує свою
сім"ю. Дана обставина стверджується
також довідкою управління освіти
Берегівської міської ради №350 від 02
грудня 2013 року (а.с. 11).

Разом з тим, суд приймає до уваги
пояснення відповідача, даними нею в
ході судового розгляду справи, про те,
що позивач придбав будинок, що не
заперечив і останній, що також ніяк не
свідчить про погіршення його
матеріального становища.

Будь-яких доказів та ствердження
того, що сім"я позивача на даний час
утримується за кошти іншого з подружжя,
чи будь-кого з родичів, позивачем в ході
судового розгляду справи надано не
було.

Крім того, суд враховує, що
оскільки позивач є працездатним, а тому
його пояснення в частині тривалого
пошуку достойної на його думку роботи,
вважає такими, що направлені на
ухилення від виконаня свого обов"язку
щодо належного та достатнього
утримання своєї дитини, обов"язку щодо
сплати аліментів в розмірі,
визначеному рішенням суду.

В той же час, суд приймає до уваги,
що матеріальний стан платника
аліментів ОСОБА_1 не змінився,
а такий враховувався і при прийнятті
рішення Берегівського районного суду
від 03 квітня 2007 року (а.с. 9).

Крім того, посилання на те, що
позивач ніде не працює, не може бути
підставою для зменшення розміру
аліментів, оскільки такі обставини вже
враховувались судом при постановленні
рішення про стягнення аліментів на
утримання дитини.

Зважаючи на те, що з дня прийняття
рішення про стягнення з позивача
аліментів матеріальне становище
останнього не змінилося, а тому
підстав для зменшення розміру
аліментів не має.

Сама ж зміна сімейного стану
платника аліментів в даному випадку, на
думку суду, не є підставою для
зменшення розміру аліментів.

Крім того, як встановлено з
матеріалів справи, позивач ОСОБА_1
станом на 25 листопада 2013
року має заборгованість по сплаті
аліментів (а.с. 7).

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, - за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв"язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставино, що має істотне значення.

Однак, суд вважає, що обставини,
на які посилається позивач у своєму
позові (зміна його матеріального та
сімейного стану), як на підставу
звільнення його від сплати
заборгованості по сплаті аліментів за
період із січня 2012 року по день
винесення рішення по суті, не
передбачені законодавством для
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, та не є підставою для
задоволення і в цій частині позову.

Крім того, приймаючи до уваги, що
позивач ОСОБА_1 при пред'явленні позову
був звільнений від сплати судового
збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір", на виконання
вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за
необхідне стягнути з останнього в
користь держави судовий збір в розмірі
229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 48 Конституції
України, ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. ст. 180, 182, 192, 197 СК
України, п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
ст. ст. 10, 15, 57-60, 88, 208, 209, 292, 294 ЦПК
України суд,-

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам за рішенням Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 03 квітня 2007 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
користь держави 229 (двісті двадцять
дев"ять ) грн. 40 коп. судового збору.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитись 20 січня 2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Закарпатської області через цей
районний суд.

Суддя:
Фейір О. О.