РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси

у складі: головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі
Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачки та просить
вилучити в неї та повернути йому
належне йому на праві приватної
власності майно: а саме побутову
техніку, відео- та аудіотехніку,
ноутбук, меблі, люстри, килими,
постільну білизну, сантехніку, речі
індивідуального користування та інше
домашнє майно, а також грошові кошти в
загальній сумі 20 000 доларів США;
стягнути з відповідачки на його
користь матеріальну шкоду завдану йому
шляхом зламу дверей та замків в
загальному розмірі 1 200 гривень, а також
судові витрати.

При цьому посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3,
після смерті якого залишилась квартира
АДРЕСА_1, яку він отримав у власність в
якості спадку після набрання чинності
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16.12.2010 р. Після отримання
правовстановлюючих документів ним
було здійснено ремонт вказаної
квартири, він придбав необхідні речі
для облаштування квартири, вселився в
неї та став в ній проживати. Однак в 20
числах жовтня 2013 р. під час його
відсутності відповідачка, посилаючись
на те, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08.02.2012 р. було скасовано
рішення апеляційного суду Одеської
області та залишено в силі рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 01.09.2010 р., яким було відмовлено в
задоволенні його позовних вимог,
зламала вставлені ним дверні замки та
проникла у вказану квартиру, чим
захопила не тільки його квартиру, а й
всі речі які там знаходилися. При цьому
в ході самоуправного проникнення до
квартири було зламано три замка на
загальну вартість 1 200 гривень. В зв'язку
з чим він звернувся до суду з вказаним
позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі та просила його задовольнити,
проте під час останнього судового
засідання без дозволу головуючого
залишила зал судового засідання.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов не визнав, вважає його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
договору дарування від 01.11.2003 р., що
посвідчений державним нотаріусом
Першої одеської державної
нотаріальної контори Савіною К.П. та
зареєстрований в реєстрі за № 3-2762
ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в
дар однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

(а.с. 63)

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 01.09.2010 р. було відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Перша одеська державна
нотаріальна контора про визнання
договору дарування квартири АДРЕСА_1
недійсним.

(а.с. 99-100)

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 16.12.2010 р. було
скасовано рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 01.09.2010 р. та
ухвалено нове рішення згідно якого
позов ОСОБА_1 було задоволено та
визнано недійсним договір дарування,
укладений 01 листопада 2003 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у відповідності до
якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2
прийняла в дар однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, посвідчений державним
нотаріусом Першої одеської державної
нотаріальної контори Савіною К.П.,
зареєстрований в реєстрі № 3-2762.

(а.с. 24-28)

23.11.2011 р. позивач зареєструвався та
став проживати в квартирі АДРЕСА_1, про
що свідчить довідка витяг з домової
книги.

(а.с. 35)

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08.02.2012 р. було
скасовано рішення апеляційного суду
Одеської області від 16.12.2010 р. та
залишено в силі рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 01.09.2010 р.

(а.с. 102 - 103)

Отже, є встановленим факт
належності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

В подальшому, а саме 05.11.2013 р.
ОСОБА_2 розпорядилася належною їй
власністю, та відповідно до договору
купівлі-продажу № 4-2978, що посвідчений
державним нотаріусом Шостої одеської
державної нотаріальної контори
Пенчевим К.Л., продала ОСОБА_7 квартиру
АДРЕСА_1.

(а.с. 64)

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно
заволоділа ним.

Проте, жодних доказів того, що
перелічене в позові майно належить
позивачу, та доказів наявності в
квартирі зазначеного майна та грошових
коштів суду не надано, так само як і
доказів того, що відповідачкою було
пошкоджено двері та замки та завдано
позивачу шкоду в розмірі 1 200 гривень.
Враховуючи вищевикладене позов
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. 387 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про витребування майна з чужого
незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

30.04.2014