АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4024/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кухтін Г.О. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 79
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року

05 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Козлова С.П.,
Каратаєвої Л.О.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
"Кондитерська фабрика "А.В.К." м.
Дніпропетровськ"

на ухвалу Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 грудня
2013 року про відмову у прийнятті заяви
публічного акціонерного товариства
"Кондитерська фабрика "А.В.К." м.
Дніпропетровськ" про видачу судового
наказу щодо стягнення заборгованості
за користування житловою площею та
комунальними послугами з боржника -
ОСОБА_2, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ "Кондитерська
фабрика "А.В.К." м. Дніпропетровськ"
звернулось з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення
заборгованості за користування
житловою площею та комунальними
послугами з боржника - ОСОБА_2 (а.с.1-3).

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 грудня
2013 року відмовлено ПАТ "Кондитерська
фабрика "А.В.К." м. Дніпропетровськ" у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу (а.с.13).

ПАТ "Кондитерська фабрика "А.В.К." м.
Дніпропетровськ" подало апеляційну
скаргу на вказану ухвалу, в якій
просить її скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права (а.с.15-16).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції виходив з того, що із заяви
про видачу судового наказу та доданих
до неї документів вбачається спір про
право.

З матеріалів справи вбачається, що з
січня 2011 року ОСОБА_2 перестала
регулярно сплачувати плату за
комунальні послуги та користування
житловою площею кімнати АДРЕСА_1, в
результаті чого має заборгованість
за період з січня 2011 року по січень 2013
року у розмірі 360 грн. 26 коп.

На вказану суму стягувачем, відповідно
до вимог ст. 625 ЦК України нараховані
суми інфляційних та 3% річних.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України, судовий
наказ може бути видано, у разі якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості, зокрема, за оплату
послуг за теплову енергію з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо: 1)
заявлено вимогу, не передбачену
статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право; 3) наявні обставини, зазначені у
пунктах 2-5 частини другої статті 122
цього Кодексу.

Висновок суду щодо наявності спору про
право не знайшов свого підтвердження,
оскільки з заяви про видачу судового
наказу та із доданих до неї документів
вбачається, що з січня 2011 року ОСОБА_2
перестала регулярно сплачувати плату
за комунальні послуги та користування
житловою площею.

Вказана обставина підтверджується
розрахунком ОСОБА_2, згідно із яким
заборгованість за комунальні послуги
та користування житловою площею за
період з січня 2011 року по січень 2013 року
складає 360 грн. 26 коп. (а.с.6) і тому
заявник у своєї заяві просив видати
судовий наказ саме за цей період,
посилаючись на те що станом на 01 січня
2013 року ця заборгованість не сплачена.

Таким чином, висновок суду щодо
наявності спору про право є
необґрунтованими, а тому не можна
погодитись з висновками суду щодо
відмови у видачі судового наказу про
стягнення суми заборгованості за
комунальні послуги та користування
житловою площею у розмірі 360 грн.26 коп.

За таких підстав, ухвала суду
відповідно в частині відмови у
прийнятті заяви ПАТ "Кондитерська
фабрика "А.В.К." м. Дніпропетровськ" про
видачу судового наказу про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за
користування житловою площею та
комунальні послуги у розмірі 360 грн. 26
коп. згідно із п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню з передачею цього
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Що стосується вимог ПАТ "Кондитерська
фабрика "А.В.К." м. Дніпропетровськ" про
видачу судового наказу на суму
заборгованості із урахуванням 3% річних
та інфляційних виплат, то спеціальним
законом, який регулює вказані
правовідносини, а саме Законом України
"Про житлово-комунальні послуги"
стягнення 3% річних та інфляційних
виплат не передбачено, а тому висновок
суду першої інстанції в цій частині є
правильним.

Керуючись ст.ст. 209,303,307, ч.1 п.4 ст.311
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Кондитерська
фабрика "А.В.К." м. Дніпропетровськ" -
задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013
року про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу у частині
стягнення суми заборгованості -
скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: