Справа № 510/1548/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11.03.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
захист права власності шляхом
зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 позовні
вимоги визнав, заперечень щодо позову
не мав, просив про розгляд справи без
його участі.

Відповідачка ОСОБА_4 у судові
засідання, які призначалися на 22.01.2014 р.,
10.02.2014 р., 11.03.2014р., будучи належним чином
сповіщена, не явилася, про причину
неявки суд не сповістила, була
попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169
ЦПК України у разі повторної неявки без
поважних причин або неповідомлення
суду про причини неявки справа буде
розглянута у її відсутності на
підставі даних, що є в матеріалах
справи.

Позивачі позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили
справу розглянути у їхню відсутність.

У зв'язку із цими обставинами суд
прийняв рішення про заочний розгляд
справи на підставі наявних доказів.
Позивачі проти заочного розгляду
справи не заперечували.

В ході розгляду справи були досліджені
наступні докази: копія рішення
виконкому Ренійської міської ради від
04.12.2012р. № 325 «Про затвердження акту
технічної комісії з обстеження
домоволодіння»; копія витягу про
реєстрацію права власності позивачів
на АДРЕСА_1; копія свідоцтва про право
власності позивачів на житло від
05.07.2010р. № 21; копія генерального плану
житла; копія заяви позивачів від
27.08.2012р.; копія акту обстеження
технічного стану квартири у спірному
домоволодінні від 04.12.2012р.; копія
технічного паспорту на АДРЕСА_1;
фотографії споруд у спірному
домоволодінні.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду із позовом із
вищевказаними вимогами до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
зазначивши, що вони на підставі
свідоцтва про право власності від
05.07.2010р. № 21 є власниками квартири
АДРЕСА_1. Кожному з позивачів належить
по ? частині вищевказаної нерухомості.
На прибудинковій території
вищевказаного багатоквартирного
будинку в порушення норм ДБН 360-92 на
відстані менш ніж 3 м. від фундаменту
будинку у відповідачів розташована
зливна яма, яка створює погрозу
руйнування нерухомого майна позивачів.
Крім того, на прибудинковій території
знаходяться сараї, які перебувають в
аварійному стані, про що свідчать
додані до матеріалів справи
фотографії, подальша експлуатація
сараїв без їх належного ремонту
неможлива. З цього приводу у серпні 2012р.
позивачі звернулися до міського голови
із відповідною заявою для прийняття
заходів реагування. 04.12.2012р. комісією
Ренійської міськради було обстежено
технічний стан домоволодіння АДРЕСА_1,
встановлено, що на прибудинковій
території спільного користування на
відстані 0,5 м. від господарських споруд
розташована зливна яма, від якої
господарські споруди дали осад,
з'явилися наскрізні тріщини. За
наслідками проведеного обстеження
було складено акт із висновками щодо
рекомендації власникам квартир НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1 знести
або провести капітальний ремонт
аварійних господарських споруд,
засипати аварійну зливну яму та
підключитися до центральної
каналізації, провести поділ земельних
ділянок. Зазначений акт було
затверджено рішенням виконавчого
комітету №325 від 04.12.2012р. До
теперішнього часу відповідачі не
виконали рішення виконкому, яму не
засипали, сараї не демонтували і не
відремонтували. Наявність зливної ями,
що побудували відповідачі, а також
аварійної господарської побудови
(сараю, яким користуються відповідачі)
створює перешкоди у користуванні
власністю позивачам, впливає на
будівельну цілісність домоволодіння
АДРЕСА_1, призводить до руйнування
нерухомості. У зв'язку із тим, що в
добровільному порядку питання про
усунення перешкод у користування
власністю відповідачами не вирішено,
позивачі звернулися до суду із
відповідним позовом.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачів
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа маж право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Відповідно
до ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Причому
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути припинення
дії, яка порушує право.

За ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Згідно ч. 5 ст. 319 ЦК
України, власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Відповідно до п. 3.26 ДБН 360-92*
„Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень" відстань від зливних ям до
житлових будинків повинна складати не
менше 15 метрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
від 24.02.1994 р., у процесі експлуатації
виробничих, побутових та інших
приміщень, споруд, обладнання,
устаткування, транспортних засобів,
використання технологій їх власник
зобов'язаний створити безпечні і
здорові умови праці та відпочинку, що
відповідають санітарним нормам,
здійснювати заходи, спрямовані на
запобігання захворюванням, отруєнням,
травмам, забрудненню навколишнього
середовища.

Пунктом 2.2.3. Санітарних правил
«Утримання територій населених місць»
від 5 серпня 1988 року № 4690-88 зазначено, що
на території приватних домоволодінь
місця розташування сміттезбірників,
дворових туалетів і зливних ям повинні
визначатися самими домоволодільцями,
розрив може бути зменшено до 8-10 метрів.

Як встановлено в судовому засіданні
під час розгляду справи та виходить з
матеріалів справи, відповідачами на
території багатоквартирного
домоволодіння АДРЕСА_1 було викопано
зливну яму на відстані менш ніж 3 м. від
фундаменту будинку. Таке близьке
розташування зливної ями призводить до
руйнування фундаменту житлового
будинку, створює тріщини та псує
споруду. Крім того, на території цього
ж домоволодіння розташована
господарська будівля - сарай, яким
користуються відповідачі, які
створюють перешкоди у виконанні
рішення виконавчого комітету
Ренійської міської ради від 04.12.2012р. №
325.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень ,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Позивачами у справі було ініційовано
питання про вирішення спірної ситуації
у досудовому порядку, однак це
позитивного результату не надало,
перешкоди у користуванні власністю
позивачів не усунені, внаслідок чого
відповідачів слід зобов'язати до
вчинення певних дій.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Доказами відповідно до ч. 1 ст. 57 цього ж
Кодексу, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, із ними
погодився. Відповідачка ОСОБА_4 у
судові засідання не явилась, свою
позицію щодо позову не висловила,
будь-яких доказів на свій захист суду
не надала.

Враховуючи те, що зливна яма вирита
відповідачами всупереч вимогам
Державних будівельних норм, спричинює
негативні наслідки для фундаменту та
будівлі в цілому, а сарай перебуває у
аварійному стані, несе загрозу життю
осіб, суд вважає, що яму слід засипати, а
сарай - демонтувати. Питання щодо
проведення капітального ремонту
аварійного сараю (як було
запропоновано у акті технічної
комісії) суд не розглядав, оскільки акт
було складено у 2012р., його вимоги не
виконувались, за давністю стан сараю
погіршився, у зв'язку із чим в даний час
він підлягає тільки демонтажу.

Керуючись ст. 148 Конституції України, 10,
11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16,
319, 321, 386 ЦК України, ст. 22 ЗУ «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
від 24.02.1994 р., п. 3.26 ДБН 360-92*
„Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень", Санітарними правилами
«Утримання територій населених місць»
від 5 серпня 1988 року № 4690-88 , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 засипати
зливну яму та демонтувати аварійний
сарай, які розташовані на території
жилого багатоквартирного будинку
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 114 грн. 70 коп.
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник