ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
Справа №201/2481/13-ц
Провадження №2/201/90/2014
УХВАЛА

07 травня 2014 р.
м.
Дніпропетровськ

Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді Федоріщева С.С.,

при
секретарі Нижник І.В.,

за участю
представника позивача Клименко Т.В.,

представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_3
«Про звернення стягнення на предмет
іпотеки та судових витрат», -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Платинум Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме: 1/2
частини домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на
земельній ділянці площею 1212,0 кв.м., у
фактичному користуванні з належними
будівлями, яке належить на праві
власності ОСОБА_3, шляхом реалізації з
прилюдних торгів в рахунок погашення
заборгованості, а також стягнення
судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 29 липня 2005 року між
ОСОБА_3 та Закритим акціонерним
товариством «Агробанк»,
правонаступником якого є Закрите
акціонерне товариство «ХОУМ КРЕДІТ
БАНК», правонаступником якого є
Відкрите акціонерне товариство «ХОУМ
КРЕДИТ БАНК», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ХОУМ
КРЕДИТ БАНК», було укладено Кредитний
договір № 166-05/в від 28 березня 2011 року
між ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК» та ПАТ
«Платинум Банк» було укладено Договір
відступлення права вимоги № 20110328-Г,
відповідно до п.1.1. якого Первісний
кредитор (ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК»)
відступив Новому кредитору (ПАТ
«Платинум Банк») всі свої права вимоги
за кредитними договорами згідно
переліку, наведеному у Додатку №1 до
договору, зокрема право вимоги за
Кредитним договором № 166-05/в. 28 березня
2011 року. Відповідно до умов Кредитного
договору, ОСОБА_3 було надано кредит в
сумі 70 000,00 доларів США строком з 29
липня 2005 року по 28 липня 2020 року зі
сплатою 12% річних за користування
кредитом. Позичальник зобов'язався,
починаючи з місяця, наступного за датою
видачі кредиту, щомісячно в період з 1
по 16 число вносити грошові кошти в сумі
389,00 дол. США для погашення
заборгованості за кредитом; грошові
кошти в сумі достатній для погашення
заборгованості по нарахованій Комісії;
грошові кошти в сумі достатній для
погашення заборгованості по
нарахованих відсотках за користування
кредитом в попередньому календарному
місяці. Водночас, за порушення строків
повернення заборгованості по кредиту
та/чи відсотків за його
використовування, Відповідач
зобов'язався сплачувати пеню в розмірі
0,5% від суми прострочених грошових
зобов'язань, розрахованої за кожний
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості. В
порушення умов Кредитного договору,
Відповідач не повертає кредит в строки,
визначені умовами Кредитного Договору,
а також не сплачує відсотки за
користування кредитом, у зв'язку з чим у
Позичальника перед ПАТ «Платинум Банк»
виникла заборгованість, яка станом на 07
червня 2012 року становить 802 300,82
гривень. Для забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним Договором між
Відповідачем та Первісним Кредитором
було укладено Іпотечний договір №
166-05/в/1 від 29 липня 2005 року, після чого, 28
березня 2011 року між ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ
БАНК» та ПАТ «Платинум Банк» було
укладено договір відступлення прав
вимоги за іпотечними договорами,
згідно п.1.1. якого Первісний кредитор
(ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК») відступив
Новому кредитору (ПАТ «Платинум Банк»)
всі свої права вимоги до іпотекодавців
(боржників) за іпотечними договорами
згідно переліку, наведеному у Додатку
№1 до договору, зокрема право вимоги за
Іпотечним договором № 166-05/в/1 від 29
липня 2005 року. Відповідно до умов
зазначеного Договору іпотеки,
предметом іпотеки є нерухоме майно - 1/2
частина домоволодіння АДРЕСА_1, що
знаходиться на земельній ділянці
площею 1212,0 кв.м., у фактичному
користуванні з належними будівлями,
яке належить на праві власності ОСОБА_3
Згідно п.1.8. Договору іпотеки, майно
передається в іпотеку разом з усіма
його належними будівлями. Відповідно
до п. 2.1. Договору іпотеки за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Відповідно до п. 5.1.
Кредитного договору, Кредитор набуває
право вимагати від Відповідача
погашення кредиту достроково у разі
невиконання або неналежного виконання
Відповідачем умов Кредитного договору.
Крім того, відповідно до п. 9.2.
Кредитного договору у разі невиконання
Відповідачем грошових зобов'язань по
сплаті відсотків відповідно до умов
цього договору, зі спливом 60 днів з дати
виникнення заборгованості Відповідача
по сплаті процентів на рахунки
простроченої заборгованості, термін
повернення заборгованості за
Кредитним договором вважається таким,
що настав та Відповідач зобов'язаний не
пізніше наступного робочого дня
сплатити кредит, відсотки за фактичний
час використання кредиту та пеню. Таким
чином, посилаючись зокрема на п. 3.3.3.
Договору Іпотеки та ст. 33 ЗУ «Про
Іпотеку», позивач просить суд
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет Іпотеки, а також
стягнути з відповідача по справі
судові витрати. До початку
розгляду справи по суті представник
відповідача звернувся до суду із
зустрічною позовною заявою до позивача
за первинним позовом, згідно до якої
просить визнати недійсним кредитний
договір № 166-05/в укладений ОСОБА_3 з
Закритим акціонерним товариством
«Агробанк» 29 липня 2005 року .

В обґрунтування своїх вимог відповідач
за первинним позовом посилається на те,
що всупереч ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», позивач не
отримав необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію (кредит), що мала забезпечити
можливість його свідомого і
правильного вибору. Також, відповідно
до Закону України «Про захист прав
споживачів» встановлено, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору - вважається нечесною
підприємницькою практикою.
Посилаючись на норми ЦК України та
Закону України «Про захист прав
споживачів», зазначає, що спірний
Договір розділу відповідальністі
сторін не містить, а це є суттєвою
умовою (ст.628 ЦК України), через що
Договір в цілому, суперечить п.9 ч.1 ст.6
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг».

При обговоренні можливості прийняття
зустрічного позову, представник
позивача проти такої можливості
заперечував, вважає, що зустрічні
позовні вимоги не пов'язані із
первинними, оскільки за зустрічними
позовними вимогами оспорюється
кредитний договір, в той час як позивач
за первинним позовом просить звернути
стягнення на майно на підставі
іпотечного договору, оцінює подачу
зустрічного позову як спробу затягнути
розгляд справи.

Вислухавши сторони та дослідивши
подані матеріали, суд виходить з
наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЦПК України,
зустрічний позов приймається до
спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони виникають
з одних правовідносин, або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватися, або
коли задоволення зустрічного позову
може виключити повністю або частково
задоволення первісного позову.

В даному випадку задоволення позовних
вимог за зустрічним позовом може
повністю виключити задоволення
первісного позову, оскільки відпадуть
правові підстави, якими позивач за
первісним позовом обґрунтовує своє
право на звернення стягнення на майно,
адже оспорюваний кредитний договір та
договір іпотеки є взаємопов'язаними.

З огляду на викладене, та враховуючи, що
зустрічна позовна заява відповідає
вимогам ст.124 ЦПК України, суд доходить
до висновку про необхідність прийняття
зустрічного позову до спільного
розгляду із первісним та об'єднання
позовних вимог за зустрічним позовом в
одне провадження з первісним позовом.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.123, 124, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти зустрічний позов ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» про визнання недійсним
кредитного договору № 166-05/в укладеного
ОСОБА_3 з Закритим акціонерним
товариством «Агробанк» 29 липня 2005 року
та об'єднати позовні вимоги за
зустрічним позовом в одне провадження
з первісним позовом.

У відповідність до ст.293 ЦПК України,
ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя
С.С. Федоріщев