Справа №592/3725/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/1189/14 Суддя-доповідач -
Рибалка В. Г. Категорія - 26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Білецького О. М.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково - виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне науково -
виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

про відшкодування моральної шкоди
спричиненої ушкодженням здоров'я,

в с
т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 08 травня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь ОСОБА_3 9 500 грн. в відшкодування
моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» посилається
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи та
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права. Просить
скасувати рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 08 травня 2014
року та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 22 листопада 1990 року і по даний час
ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах
з ПАТ «Сумське машинобудівне науково -
виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе». З
Акту розслідування хронічного
професійного захворювання № 132 від 31
грудня 2008 року позивачу були
встановлені такі професійні
захворювання як хронічне обструктивне
захворювання легень ІІ ст. пилової
етиології у фазі нерізкого
загострення, дискинезія легень І ст.,
Емфізема легень І ст., Легенева
недостатність ІІ ст. Захворювання
професійне. Вібраційна хвороба від дії
загальної вібрації ІІ ст. в формі
вегетативно - сенсорної поліневропатії
верхніх кінцівок за стійкими
вегетативно - трофічними порушеннями
на кистях і стопах і частими
ангіоспазмами пальців рук в поєднанні
з двостороннім плече - лопаточним
периартрозом, деформуючий
двосторонній остеоартроз ліктьових і
нижніх кінцівок. Захворювання
професійне від довготривалої дії
загальної вібрації і фізичного
перенапруженням на виробництві.
Нейросенсорна туговухість з помірним
ступенем (ІІІ ст.) зниження слуху
професійного характеру - основний
діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.,
хронічний фарингіт, хронічний тонзиліт
- супутній діагноз.

Відповідно до Акту огляду МСЕК від 26
лютого 2014 року ступінь втрати
професійної працездатності у позивача
становить 65 % та встановлено ІІІ групу
інвалідності.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України,
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_3, стягнувши на її користь
компенсацію моральної шкоди з ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що отримання позивачем
професійного захворювання говорить
лише про можливість заподіяння
моральної шкоди, а не констатує такий
факт є такими, що спростовуються
рішенням суду першої інстанції. З
матеріалів справи вбачається та
достовірно встановлено судом, що
внаслідок неналежних умов праці на
робочому місці позивач отримав
професійне захворювання.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03
березня 1995 року, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції врахував порушення прав
позивача, задовольняючи позовні вимоги
частково виходив із засад розумності
та справедливості.

Ствердження в апеляційній скарзі ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що
позивачу протипоказана робота в
шкідливих умовах, а тому він був
раціонально працевлаштований, а саме
оператором сушильних установок не є
підставою для звільнення ПАТ «Сумське
НВО ім. М.В. Фрунзе» від
відповідальності та компенсації
позивачеві завданої моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Сумське
НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що позивач
неодноразово був проінформований про
умови праці та про наявність на
робочому місці шкідливих і небезпечних
виробничих факторів і саме це давало
позивачу право розірвати трудовий
договір з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе» з підстав невиконання
товариством законодавства про охорону
праці висновків суду не спростовують.

Ствердження в апеляційній скарзі ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що
позивачем було пропущено встановлений
законодавством строк для звернення до
суду з позовною заявою є
безпідставними, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 268
ЦК України, позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, крім випадків завдання
такої шкоди внаслідок недоліків
товару, що є рухомим майном, у тому
числі таким, що є складовою частиною
іншого рухомого чи нерухомого майна,
включаючи електроенергію.

Суд першої інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
обов'язок по відшкодуванню заподіяної
позивачу моральної шкоди внаслідок
ушкодження здоров'я через неналежні
умови праці покладено на роботодавця, а
тому відшкодування ПАТ «Сумське НВО
ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_3 завданої
моральної шкоди у розмірі 9 500 грн. є
законним.

Інші доводи апеляційної скарги не є
підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено, з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 08 травня 2014 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: