Єдиний унікальний номер 205/5816/13-ц
№ 2/205/2501/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Приходченко О.С.

при секретарі Король
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення коштів за оплату
житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 липня 2013 року звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення боргу за оплату
житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 2 жовтня 2013 року
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, було залучено
ОСОБА_3

2 грудня 2013 року Ленінським районним
судом м. Дніпропетровська було
ухвалено заочне рішення, яким позовні
вимоги було частково задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 5 лютого 2014 року
заочне рішення було скасовано, а справу
призначено до розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 8 квітня 2014 року
позовні вимоги в частині вимог про
стягнення коштів за оплату послуг з
надання водопостачання було залишено
без розгляду.

Позивач у своєму позові посилався на
те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначена квартира знаходиться у
спільній частковій власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, кожному з них належить по 1/2
частині. Відповідач зареєстрована у
зазначеній квартирі з моменту її
придбання, володіє та користується нею.
Шлюб між ними було розірвано рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 вересня 2007 року.
Особові рахунки для оплати
житлово-комунальних послуг оформлені
на ОСОБА_1 Відповідач участі в оплаті
комунальних послуг щодо утримання її
частки у квартирі не приймає, усі
житлово-комунальні послуги по
утриманню належної їм квартири,
сплачує позивач. У період часу з 2006 по
2013 роки ним було оплачені послуги по
утриманню квартири у розмірі 5 361 грн., з
2010 по 2013 роки - послуги теплопостачання
у розмірі 7 608 грн. Позивач у своєму
позові просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
його користь борг за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі 6
484 грн. 50 коп. та судові витрати по
справі. Позивач у своїй заяві до суду
справу просив розглядати за його
відсутності, ухваливши рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи у своїй заяві, наданій на адресу
суду, просила розгляд справи проводити
за її відсутності, позовні вимоги
визнавала частково. У своїх
запереченнях на позов відповідач
ОСОБА_2 зазначала, що шлюбні відносини
між нею та ОСОБА_1 було фактично
припинено у 2002 році. Позивачем грошові
кошти на утримання сім'ї та їх
спільного сина ОСОБА_3 не надавалися,
комунальні платежі, витрати, пов'язані
з квартирою, не сплачувалися, у зв'язку
з чим в квартирі неодноразово
відключалася електроенергія. Не
зважаючи на те, що квартира знаходиться
у їх спільній сумісній власності,
ОСОБА_1 вважав себе одноосібним
власником, виганяв відповідача з сином
з квартири та робив спільне життя
нестерпним, що підтверджується
неодноразовими зверненнями
відповідача до міліції. Крім того,
позивачем жодного разу не були
сплачені аліменти на утримання їх сина
ОСОБА_3, які були стягнуті з нього за
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська у 2005 році. Рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 жовтня 2005 року
за ОСОБА_2 було визнано право власності
на 1/2 частину спірної квартири.
Вирішити питання щодо поділу спільної
квартири позивачу та відповідачу не
вдалося. З кінця 2007 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не
проживають та не мають можливості
користуватися належною відповідачу
частиною квартири. Позивач перешкоджає
відповідачу в користуванні квартирою.
Заперечуючи проти позовних вимог про
стягнення витрат на утримання квартири
за період часу з 2006 року по 2013 рік у
розмірі 5 361 грн., відповідач зауважила,
що довідкою об'єднання власників
будинку квартир багатоквартирного
житлового будинку «Ініціатива-2» від 26
листопада 2013 року підтверджується
розмір та оплата членських внесків за
період з 2009 року по 2013 рік у сумі 3 993
грн., під час розрахунку суми в цій
частині позовних вимог позивачем не
було враховано загальний трирічний
строк позовної давності, з урахуванням
якого розмір суми, яка підлягає
стягненню з відповідача, складає 1 069
грн., разом з тим, хоча в квартирі
протягом усього часу і було
зареєстровано три особи, але з грудня
2007 року відповідач та третя особа в ній
не проживають, тому в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача витрат на утримання
квартири слід відмовити. Позовні
вимоги про стягнення витрат за теплову
енергію за період з 2010 року по 2013 рік у
сумі 7 608 грн., відповідач визнала
частково та зазначила, що відповідно до
розрахунку, наданого МКП «ДМТМ», у
період з липня 2010 року по липень 2013 року
до сплати було нараховано лише 6 028 грн.
81 коп., а сума, яку просив стягнути
позивач, у розмірі 7 608 грн. нічим не
обґрунтована. Також, враховуючи, що у
спірній квартирі зареєстровано троє
осіб, то ОСОБА_2 не заперечувала щодо
стягнення з неї заборгованості за
надані послуги теплопостачання у
розмірі 2 009 грн. 60 коп. Таким чином,
відповідач не заперечувала проти
позовних вимог щодо стягнення з неї на
користь позивача виплат на оплату
теплової енергії у розмірі 2 009 гривень
60 коп, у задоволенні інших позовних
вимог просила позивачу відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, у своїй заяві до суду
представник третьої особи справу
просила розглянути за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані і добуті докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню за наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 жовтня 2005 року
1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 (а.с. 6).

На підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 1
квітня 2009 року 1/2 частина квартири за
адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 8).
Право власності 7 квітня 2009 року у
встановленому порядку було
зареєстровано в КП
«ДМБТІ»Дніпропетровської обласної
ради (а.с. 7 зворот).

Відповідно до довідок про склад сім'ї
або зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб ОВБЖБ
«Ініціатива-2» від 12 жовтня 2013 року та 26
листопада 2013 року у зазначеній
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 (а.с. 38, 95).

Згідно довідки ОВБЖБ «Ініціатива-2» №
24/12 від 15 червня 2013 року у період з 2006
року по 2013 рік ОСОБА_1 були сплачені
членські внески з утримання будинку у
розмірі 5 361 грн. (а.с. 9).

Довідкою від 26 листопада 2013 року голова
правління ОВБЖБ «Ініціатива-2»
підтвердив оплату членських внесків,
розмір яких зазначено в довідці № 24/12
від 15 червня 2013 року, за період з 2009 року
по 2013 рік (а.с. 97).

Згідно наданих квитанцій, у період з 2010
року по 2013 рік позивачем було оплачено
послуги з теплопостачання у розмірі 7 300
грн. (а.с. 12-18).

Статтею 162 ЖК України встановлено, що
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Згідно ст. 160 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму. Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Частиною 3 статті 156 ЖК України
передбачено, що повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку.

На підставі абз. 3 п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінет Міністрів України № 45 від 24
січня 2006 року, власник та наймач
(орендар) квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до підабз. 5 абз 1 п. 10 Правил
мешканці квартири, в якій проживає два
і більше співвласники, наймачі
(орендарі): розподіляють за узгодженням
загальні витрати на оплату
житлово-комунальних та інших послуг.

Згідно підабз. 4 абз. 2 п. 10 Правил у
разі коли між мешканцями квартири
відсутня згода щодо оплати
житлово-комунальних та інших послуг
плата розподіляється: за послуги з
централізованого опалення, утримання
житлових будинків і споруд та
прибудинкових територій - за
встановленими тарифами відповідно до
опалювальної та загальної площі
приміщення, яким користується
співвласник, наймач (орендар).

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Позивач у своїх вимогах ставить
питання про стягнення з відповідача на
свою користь витрат по оплаті на
утримання квартири за період з 2006 року
по 2013 рік та витрати по оплаті послуг з
теплопостачання за період з червня 2010
року по 5 вересня 2012 року. Позов до суду
ОСОБА_1 було подано 10 липня 2013 року, у
своїх запереченнях на позовну заяву
ОСОБА_2 ставить питання про
застосування строку позовної давності
щодо заявлених позивачем вимог.

Як вбачається з довідок про склад сім'ї
або зареєстрованих у житловому
приміщенні/будинку осіб ОВБЖБ
«Ініціатива-2» від 12 жовтня 2013 року та 26
листопада 2013 року у належній сторонам
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 (а.с. 38, 95).

За період з липня 2010 року по 2013 рік
позивачем було сплачено членські
внески з утримання будинку у розмірі 3
207 грн. (330 грн. + 984 грн. + 1 263 грн. + 630 грн. = 3
207 грн.) (а.с. 9).

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума у
розмірі 1 069 грн. з урахуванням трьох
зареєстрованих осіб (3 207 грн. : 3 = 1 069
грн.). У задоволенні інших вимог в цій
частині позивачу слід відмовити.

Не заслуговують на увагу заперечення
відповідача в цій частині позову
стосовно того, що відповідно до довідки
ОВКБЖБ «Ініціатива-2» від 26 листопада
2013 року вона з сином не проживала в
квартирі з 9 грудня 2007 року, тому не
повинна сплачувати членські внески з
утримання будинку, оскільки увесь цей
час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишалися
зареєстрованими в квартирі, зберігали
за собою право користування нею, тому
повинні нести зазначені витрати
нарівні з позивачем.

Відповідно до виписки з особового
рахунку 804085 за надані послуги з
теплопостачання у період часу з липня
2010 року по липень 2013 року з урахуванням
загального строку трирічної позовної
давності до сплати було нараховано
суму у розмірі 6 155 грн. 56 коп. (а.с. 98).

Протягом цього строку позивачем за
надані послуги з теплопостачання було
сплачено 8 500 грн. (а.с. 98).

З урахуванням того, що позивачем
протягом строку з липня 2010 року по
липень 2013 року сплачено було більшу
суму, ніж була нарахована, судом
приймається до уваги нарахована до
сплати сума, оскільки усі інші кошти
позивачем сплачувалися в рахунок
погашення вже наявної станом на липень
2010 року заборгованості, і вони не
підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, за надані послуги з
теплопостачання у період часу з липня
2010 року по липень 2013 року з відповідача
на користь позивача слід стягнути 2 051
грн. 85 коп (6 155 грн. 56 коп : 3 = 2 051 грн. 85
коп). Інші вимоги в цій частині позову
задоволенню не підлягають.

Таким чином, загальна сума, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 складає 3 120 грн. 85 коп. (1 069 грн. + 2
051 грн. 85 коп. = 3 120 грн. 85 коп.).

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 229 грн.
41 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача у
розмірі 229 грн. 40 коп.

Таким чином, загальна сума, яку
належить стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 складає 3 350 грн. 25 коп. (3 120 грн. 85
коп. + 229 грн. 40 коп. = 3 350 грн. 25 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ч. 3
ст. 156, ст. ст. 160, 162 ЖК України, ст. 257, ч. 3, 4
ст. 267 ЦК України, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 79, ч. 1
ст. 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову суму за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі 3
120 грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі
229 грн. 40 коп., разом 3 350 грн. 25 коп.

У задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя