Справа № 367/3660/13 Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2843/14 Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Матвієнко Ю.О.

за участю секретаря - Черепинець
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 12 серпня 2013 року у справі за
позовом прокурора м. Ірпеня до
Коцюбинської селищної ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, третя особа: комунальне
підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство» про
визнання недійсними рішення,
державного акту на право власності на
землю, визнання права власності на
земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня
Київської області звернувся до суду в
інтересах держави із вказаним вище
позовом, який мотивував тим, що в ході
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства прокуратурою виявлено
факт порушення Коцюбинською селищною
радою Київської області вимог закону
при виділенні ОСОБА_2 земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку. Посилався, що
рішенням Коцюбинської селищної ради
від 25 грудня 2008 року № 2174/25-5
було затверджено проект землеустрою та
передано у власність відповідачу
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1500 га
для будівництва і обслуговування
будинку по АДРЕСА_1. На підставі даного
рішення ОСОБА_2 видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 903341 (кадастровий номер
:01:040:0048).

У подальшому, на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
25.06.2009 року № 586 вказану земельну
ділянку придбав ОСОБА_1 та останньому
видано державний акт серії ЯЛ № 416218.

Вказував, що рішення Коцюбинської
селищної ради прийнято, а державні акти
видано з порушенням низки вимог
чинного законодавста.

Зокрема, спірна земельна ділянка
перебуває за межами сел. Коцюбинське,
яке не має генерального плану, а отже
селищна рада не мала права нею
розпоряджатися.

Крім того, спірна ділянка відповідно до
рішення РМ УРСР № 673 від 20 червня 1956
року перебуває у постійному
користуванні КП «Святошинське
лісопаркове господарство» і
відноситься до земель
лісогосподарського призначення, що
стверджується проектом організації
лісового господарства і таксаційними
описами ділянки.

Отже, дана ділянка лісового фонду
передана у власність ОСОБА_2 без її
вилучення у встановленому порядку у КП
«Святошинське лісопаркове
господарство» та без зміни її
цільового призначення. Крім того, при
передачі ділянки у власність ОСОБА_2
проект землеустрою не проходив
державну експертизу, що є порушенням
ст. 9 Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації».

У зв'язку з наведеним, просив визнати
недійсним рішення Коцюбинської
селищної ради від 25 грудня 2008 року щодо
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,1500 га для будівництва і
обслуговування будинку по АДРЕСА_1,
визнати недійсним виданий ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 903341,
визнати недійсним виданий ОСОБА_1
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 416218, а
також просив визнати за державою право
власності на спірну земельну ділянку.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 12 серпня 2013
року позов прокурора задоволено
частково. Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року щодо передачі у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,1500 га для будівництва і
обслуговування будинку по АДРЕСА_1,
визнано недійсним виданий ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 903341,
визнано недійсним виданий ОСОБА_1
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 416218 та
скасовано їх державну реєстрацію. В
решті позову відмовлено.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 17 березня 2014 року
залишено без задоволення заяву ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати заочне
рішення суду першої інстанції в
частині визнання недійсним виданого на
його ім'я державного акту та скасування
його реєстрації. В обгрунтування
апеляційної скарги зазначає, що
державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_1,
видано на підставі договору
купівлі-продажу від 25.06.2009 року,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Питання щодо правомірності набуття
ОСОБА_1 права на спірну земельну
ділянку на підставі цивільно-правової
угоди в судовому порядку не
вирішувалось, а отже відсутні підстави
для визнання недійсним виданого на
підставі цього договору державного
акту.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов частково і
визнаючи недійсними рішення селищної
ради та державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 903341, суд обгрунтовував свої висновки
тим, що на момент прийняття
Коцюбинською селищною радою рішення
від 25 грудня 2008 року щодо передачі у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
межі сел. Коцюбинське у встановленому
законом порядку визначені не були,
генеральний план населеного пункту
відсутній. Отже, селищною радою не
було з'ясовано чи знаходиться виділена
земельна ділянка в межах селища, а
відтак розпоряджатися цією ділянкою
рада не мала права, що у свою чергу
відповідно до ст.152 ЗК України є
підставою для визнання недійсними
оспорюваних рішення і державного акту.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель комунальної власності у межах
норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 173 ЗК України межа
району, села, селища, міста, району у
місті - це умовна замкнена лінія на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЗК України
рішення про встановлення, зміну меж
сіл, селищ, які входять до складу
відповідного району, приймаються
районною радою за поданням відповідних
сільських, селищних рад. Рішення про
встановлення і зміну меж сіл, селищ, які
не входять до складу відповідного
району, або у разі, якщо районна рада
не утворена, приймаються Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами за
поданням відповідних сільських,
селищних рад.

Згідно ст. 176 ЗК України межі
адміністративно-територіальних
одиниць посвідчуються державним актом
України.

Відповідно до ч. 12 розділу X «Перехідні
положення» ЗК України, до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених
пунктів, здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Коцюбинської селищної ради
Київської області від 25 грудня 2008 року
затверджено проект землеустрою та
передано у власність ОСОБА_2 земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування будинку площею 0,1500 га
для будівництва і обслуговування
будинку по АДРЕСА_1. На підставі даного
рішення ОСОБА_2 видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 903341 (кадастровий номер
:01:040:0048).

Також судом встановлено, що на час
передачі Коцюбинської селищною радою у
власність ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки межі селища Коцюбинське
Київської області у встановленому
законом порядку не установлювалися,
проект встановлення меж не
розроблявся і не затверджувався,
державний акт генеральний план
населеного пункту був відсутній.

За таких обставин суд обгрунтовано
задоволив вимоги прокурора про
визнання недійсним рішення про
передачу у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки та державного акта.

Проте, колегія суддів не може
погодитися із висновками суду в
частині визнання недійсним виданого на
ім'я ОСОБА_1 державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 416217 та скасування його державної
реєстрації, оскільки суд у порушення
вимог статей 213, 214 ЦПК України в
достатньому обсязі не визначився із
характером спірних правовідносин, що
потягло невірне вирішення спору в цій
частині.

Так судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 25.06.2009 року № 586
вказану земельну ділянку придбав
ОСОБА_1 та останньому видано державний
акт серії ЯЛ № 416217.

Задовольняючи вимоги прокурора в цій
частині, суд виходив з того, що у зв'язку
із визнанням недійсним рішення ради
про передачу у власність ОСОБА_2
земельної ділянки та державного акта
серії ЯЖ № 903341, є правові підстави для
визнання недійсним виданого на ім'я
покупця земельної ділянки ОСОБА_1
державного акта та скасування його
державної реєстрації.

При цьому суд залишив поза увагою
підстави позову прокурора, який
мотивував вимоги тим, що укладений між
відповідачами договір купівлі-продажу
спірної ділянки є нікчемним згідно
положень ст. 228 ЦК України, як такий, що
порушує публічний порядок, і не
потребує визнання його недійсним. Саме
у зв'язку з нікчемністю договору
прокурор вважав, що виданий ОСОБА_1
державний акт слід визнати недійсним.

Суд першої інстанції в порушення вимог
ст. ст. 81, 131, 152 ЗК України, ст. 204 ЦК
України, та всупереч відсутності
підстав вважати договір
купівлі-продажу нікчемним, визнав
державний акт, виданий ОСОБА_1
недійсним.

Наведене свідчить про порушення вимог
процесуального закону щодо законності
і обгрунтованості рішення.

Крім того, суд не звернув уваги, що
правовою підставою видачі ОСОБА_1
державного акту є договір
купівлі-продажу від 25 червня 2009 року
року. Відповідно, без вирішення питання
щодо правомірності набуття ОСОБА_1
права на спірну ділянку за
цивільно-правовою угодою, як це
передбачає п.«в» ч.3 ст.152 ЗК України,
підстави для визнання недійсним
державного акту, виданого на підставі
цієї угоди, відсутні.

Зазначені вище порушення, які допустив
суд першої інстанції, призвели до
неправильного вирішення спору в
оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними чи неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог щодо визнання недійсним
державного акту серії ЯЛ № 416218
ухвалене з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81, ст. 131 ЗК
України (в редакції на час виникнення
спірних правовідносин), громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки в тому числі на
підставі придбання за договорами
купівлі-продажу, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.
Укладення таких угод здійснюється
відповідно до Цивільного кодексу
України з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Згідно ст. 126 ЗК України (в редакції на
час виникнення спірних правовідносин),
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

За змістом вказаних норм правовою
підставою набуття громадянином права
власності на земельну ділянку є
укладення ним цивільно-правової угоди,
а державний акт, що видається на
підставі такої угоди, лише посвідчує
право особи на земельну ділянку. Отже,
без встановлення судом недійсності
(невідповідності вимогам закону)
правочину, як правової підстави
придбання громадянином земельної
ділянки, визнання недійсним державного
акту, виданого на підставі цього
правочину, є в даному випадку є
необгрунтованим.

Такі висновки відповідають приписам
щодо презумпції правомірності
правочину, встановленим ст. 204 ЦК
України, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Крім того, такі висновки узгоджуються
із положеннями ч. 3 ст. 152 ЗК України,
згідно якої захист порушених прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється в тому числі
шляхом заявлення позову про визнання
угоди недійсною.

За таких обставин, а також враховуючи
приписи ст. 204 ЦК України щодо
презумпції правомірності правочину,
колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 416218,
виданого ОСОБА_1 з підстав вказаних
прокурором у позові.

.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 серпня 2013 року -
скасувати в частині визнання недійсним
виданого на ім'я ОСОБА_1 державного акта
серії ЯЛ № 416218 на право власності на
земельну ділянку кадастровий номер
:01:040:0048 та скасування його
державної реєстрації - скасувати і в
цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову прокурора
м.Ірпеня Київської області в інтересах
держави до ОСОБА_1 про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку та
скасування його державної реєстрації -
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: