Справа № 315/67/14-ц
Номер провадження № 2/315/134/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі: головуючого судді
Каракай Н.Д.,

при секретарі
Прокопенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Гуляйпільський районний сектор
управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом в якому вказують, що вони
мають у приватній власності житловий
будинок по АДРЕСА_1. З жовтня 2003 року і
по теперішній час вони зареєстровані
та проживають у вказаному будинку.

З липня 2004 року в цьому ж будинку стали
проживати та зареєструвались за цим
місцем проживання донька позивачів
ОСОБА_4, її чоловік ОСОБА_3 та онука
ОСОБА_5.

Проте сімейне життя відповідача з
їхньою донькою не склалося, він поїхав
з України в жовтні 2009 року, і після
цього вони його не бачили. Зі слів його
рідні на теперішній час він проживає
десь в Росії в Алтайському краї. Донька
та онука позивачів працюють в м.
Запоріжжя та мешкають на орендованій
квартирі, приїздять тільки
погостювати. Фактичні шлюбні відносини
доньки з відповідачем припинені з 2009
року, проте офіційно шлюб не розірвано,
кожний з них живе окремо, з онукою
колишній зять виходить на зв'язок через
Інтернет один-два рази на рік.

30.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до Гуляйпільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області з
заявою про знаття з реєстраційного
обліку ОСОБА_3, у зв'язку з його
відсутністю за адресою реєстрації з
жовтня 2009 року. Листом від 10.01.2014 року за
№ 2327/25 їй надана відповідь, що зняття з
реєстрації можливе тільки на підставі
заяви, яка подається особисто чи
законним представником або ж на
підставі рішення суду. В зв'язку з чим
позивачі вимушені були звертатися до
суду з даним позовом. Прохають суд
визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі на
позовних вимогах наполягають, прохають
суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, причини неявки не
повідомив, справа розглянута за
останнім відомим місцем реєстрації
відповідача, достовірно встановленим
згідно довідки Гуляйпільського РС УДМС
України в Запорізькій області № 2327/69
від 28.01.2014 року (а.с. 32) на підставі
наявних доказів, проти чого не
заперечують учасники процесу в
судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечує, суду пояснила, що з ОСОБА_3 не
спілкується, останній раз бачила його в
2009 році, він проживає в Росії, має іншу
сім'ю, шлюб з ним не розірваний.

Представник третьої особи та третя
особа ОСОБА_5 у судове засідання не
з'явилися, надали заяви (а.с. 31, 34, 41, 43), у
якій прохають справу розглянути у їх
відсутності, справа розглянута без їх
участі, на підставі наявних доказів,
проти чого не заперечують учасники
процесу.

Суд, заслухавши учасників процесу,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі-продажу
житлового будинку від 14.04.2003 року,
посвідченого нотаріусом
Гуляйпільської державної нотаріальної
контори Запорізької області за № 751
ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі прав
власності на нерухоме майно 14.01.2004 року
за № 2559720 є власником житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією вказаного договору та витягу
про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно (а.с.11,12).

Цей будинок є сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки був
придбаний в період шлюбу, факт
реєстрації шлюбу підтверджений
свідоцтвом про шлюб від 09.02.1964 року
серії VІІ № 501124 ( а.с.10).

Також судом встановлено, що у
належному позивачам на праві приватної
власності житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, підтвердженням чого є
копія будинкової книги (а.с.18-22), довідки
виконавчого комітету Гуляйпільської
міської ради Запорізької області № 4941
від 27.12.2013 року та від 19.01.2014 року
(а.с.23,24).

30.12.2013року позивач ОСОБА_1 звернулась
до Гуляйпільського районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області з
заявою про знаття з реєстраційного
обліку ОСОБА_3, у зв'язку з його
відсутністю за адресою реєстрації з
жовтня 2009 року (копія листа на а.с.25).
Листом від 10.01.2014 року за № 2327/25 їй
надана відповідь, що зняття з
реєстрації можливе тільки на підставі
заяви, яка подається особисто чи
законним представником або ж на
підставі рішення суду (а.с.26).

Позивачі обґрунтовуючи свої
вимоги щодо визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням стверджували, що
відповідач ОСОБА_3 виїхав з України в
жовтні 2009 року, і після цього вони його
не бачили. Відповідач вибув з будинку,
поважних причин відсутності не має, не
являється членом родини, позивачі з ним
не спілкуються. Особистих речей
відповідача в будинку немає, ніяких
витрат по утриманню будинку він не
несе.

Задовольняючи позов, суд виходить
з наступних підстав.

Ст. 405 ЦК України передбачає, що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Підтвердженням того, що ОСОБА_3 не
проживає за адресою: АДРЕСА_1, є довідка,
надана депутатом Гуляйпільської
міської ради Зуйченко В.О., засвідченої
секретарем міської ради Тарасенко Л.І.
від 19 січня 2014 року, відповідно до якої
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, але за даною адресою не
проживає (а.с. 24). А також показаннями
свідків ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, які підтвердили,
що ОСОБА_3 дійсно не проживає за адресою
реєстрації більше чотирьох років.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням. А тому позов
підлягає задоволенню, як такий, що
ґрунтується на законі, підтверджений
встановленими обставинами та
перевірений наданими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 74, 110 ч. 1 п. 9, 157, 169, 209, 212, 214 - 215,
218, ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Костянтинівка Донецької
області, таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, з 2010 року.

З повним текстом рішення учасники
процесу можуть ознайомитись 19.03.2014
року.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення

Суддя: Каракай Н. Д.