Справа № 673/1794/13-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Коваля Ф.І.,

при секретарі
Демчишиній Н.Г.,

за участю представника позивача
Шпиляєвої Н.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Деражні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк „ПриватБанк"
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості у розмірі
11690 грн. 13 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що згідно з договором від 2
жовтня 2006 року банк надав відповідачці
ОСОБА_2 кредит в сумі 4600 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом 36 відсотків на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідно до умов укладеного
договору, він складається із заяви
відповідачки, Умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою. У зв'язку із
порушенням відповідачкою зобов'язань
за кредитним договором, станом на 31
жовтня 2013 року нею допущена
заборгованість перед позивачем в
розмірі 11690 грн. 13 коп., яка складається
із заборгованості по кредиту у розмірі
3443 грн. 41 коп., заборгованості по
процентах за користування кредитом у
розмірі 7213 грн. 86 коп., нарахованого
відповідно до п. 8.6. Умов та правил
надання банківських послуг штрафу
(фіксована частина) у розмірі 500 грн. та
штрафу (процентна складова) у розмірі 532
грн. 86 коп., тому позивачка просить
стягнути з відповідачки вказану суму
заборгованості, а також понесені ним
витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, пояснивши, що не сплачувала
кредит у зв'язку з важким матеріальним
становищем. В задоволенні позову вона
не заперечує.

Вислухавши доводи сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2006 року
між позивачем та відповідачкою по
справі ОСОБА_2 був укладений договір у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом 36 відсотків на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Наведені позивачем обставини в
обґрунтування позовних вимог
підтверджуються наявними в матеріалах
справи заявою позичальника, Умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ст.ст. 610-612 цього Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ст. 1054 цього Кодексу за
кредитним договором банк або інша
кредитна установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики що залишилася, та сплати
процентів належних йому відповідно до
ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Заборгованість відповідачки станом на
31 жовтня 2013 року склала 11690 грн. 13 коп.,
із них заборгованість по кредиту - 3443
грн. 41 коп., заборгованість по процентах
за користування кредитом - 7213 грн. 86
коп., нарахований відповідно до п. 8.6.
умов та правил надання банківських
послуг штраф (фіксована частина) - 500
грн. та штраф (процентна складова) - 532
грн. 86 коп., що підтверджується наявним
в матеріалах справи розрахунком
заборгованості.

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку про доведеність невиконання
ОСОБА_2 зобов'язань перед позивачем,
тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Такі
витрати, понесені позивачем, складають
розмір 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 610-612, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк"
заборгованість в розмірі 11690 грн. 13 коп.,
а також 229 грн. 40 коп. понесених
позивачем витрат по сплаті судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ф. І. Коваль