Справа № 314/1925/13-ц
Провадження № 2/314/58/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
м. Вільнянськ

Вільянський районний суд
Запорізької області в складі
головуючого судді Мануйлової Н.Ю. при
секретарі Тарасовій О.М., за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача - адвоката
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
приватний нотаріус Вільнянського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
накладення стягнення на спадкове майно
в рахунок погашення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
неналежного виконання договору
зберігання, мотивуючи свої вимоги
наступним.

30.03.2012 між позивачем та ПП ОСОБА_6 було
укладено договір № 28, відповідно до
якого ОСОБА_6 зобов'язався надати
ОСОБА_1 місце під автомобіль на
автостоянці, здійснювати охорону та
нести відповідальність за збереження і
цілісність автомобіля.

01.10.2012 після 17-00 ОСОБА_1 поставила на
стоянку свій автомобіль DAEWOO MATIZ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на місце №
10. Близько 02 години ночі автомобіль
було пошкоджено вогнем, що
підтверджується відповідним актом про
пожежу від 02.10.2012 та довідкою № 53 від
06.02.2013 Вільнянського районного відділу
головного управління Держтехнобезпеки
в Запорізькій області.

За фактом знищення чужого майна шляхом
підпалу автомобіля DAEWOO MATIZ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, було
порушено кримінальну справу № 6641219.

Відповідно до висновку № 57 експертного
автотоварознавчого дослідження від
28.11.2012 вартість матеріальних збитків,
спричинених власнику автомобіля DAEWOO
MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_1,
складає 35868,19 грн.

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 помер і на
момент відкриття спадщини мав перед
ОСОБА_1 зобов'язання щодо
відшкодування завданої внаслідок
пожежі автомобіля шкоди у
вищевказаному розмірі.

Після смерті ОСОБА_6 єдиним
спадкоємцем, яка прийняла спадщину у
відповідності до вимог ст..1296 ЦК
України, є відповідач ОСОБА_3

20.03.2012 позивачем через приватного
нотаріуса Вільнянського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 була
направлена претензія до відповідача
про сплату боргу, проте вона була
залишена поза увагою відповідача і без
задоволення.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просить суд в рахунок погашення боргу
спадкодавця ОСОБА_6 перед ОСОБА_1 в
розмірі 35868,19грн., накласти стягнення на
спадкове майно, яке отримала ОСОБА_3,
стягнути з відповідача відшкодування
витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження та
судові витрати.

Відповідач та її представник у
судовому засіданні проти позову
заперечували, оскільки вважають, що
позивачем не доведено факт того, що в
день пожежі автомобіль позивача був
переданий на зберігання. Відповідно до
останнього абзацу ст.977 ЦК України,
прийняття автотранспортного засобу на
зберігання посвідчується квитанцією
(номером, жетоном). Такі докази у
позивача щодо 02 жовтня 2012 року
відсутні. А отже, факт того, що вона
передала автомобіль на зберігання
позивачем не доведений. Ніхто не
оглядав, і не приймав на зберігання
автомобіль позивача у день пожежі, і в
якому стані на той час був автомобіль -
невідомо.

Більше того, згідно передостаннього
абзацу договору від 30.03.2012 року, позивач
мала здати автомобіль черговому, що
вона не зробила. При цьому, з відмовних
матеріалів ОВС вбачається, що позивачу
до пожежі, вже неодноразово
погрожували підпалом її автомобіля, а
отже вона мала не тільки передати його
належним чином, а і повідомити про
відомі їй загрози зберігача за
договором, що вона не зробила.

Також, відповідно до ч.2 ст.977 ЦК України,
зберігач зобов'язується не допускати
проникнення сторонніх осіб і видати
автомобіль за першою вимогою. В день
пожежі, сторонні особи на території
стоянки були відсутні - і вказані
зобов'язання встановлені законом були
виконані зберігачем в повному обсязі.
Згідно відмовних матеріалів ОВС та
пожежної інспекції, підпал автомобіля
стався із-за паркану, тобто території
за яку зберігач не несе
відповідальності, і яка не належить до
його володіння.

Стороною за договором з боку зберігача
була фізична особа-підприємець, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після якого як
підприємця, відповідач жодні права та
обов'язки не успадковувала. Вважають,
що в даному випадку смерть фізичної
особи-підприємця, як і ліквідація інших
суб'єктів господарювання - юридичних
осіб, не передбачає правонаступництва,
крім випадків поділу, виділу,
перетворення і т.д.. А отже, з моменту
смерті зберігача його цивільна
правоздатність припинилася, і доказів
того, що відповідач є його
правонаступником позивач не надає.
Тому, в даному випадку мають бути
застосовані положення ч.4 ст.91 ЦК
України та ч.1 ст.609, ч.1 ст.608 ст.1218 та
ст.1219 ЦК України, про припинення
зобов'язання ліквідацією юридичної
особи та смертю фізичної особи, та
визначення прав і обов'язків, які не
входять до складу спадщини.

Також звернули увагу на те, що
позивачем не доведено вартість майна,
яке ОСОБА_3 одержала у спадок, що
унеможливлює задоволення позову.

Вважають, що до спірних правовідносин
повинна бути застосована спеціальна
норма, а саме, ч.3 ст.951 ЦК України, згідно
якої в разі значного пошкодження речі,
позивач мала відмовитися від неї, тобто
залишити у зберігача, і тільки тоді
вимагати відшкодуванні її ринкової
вартості. У даному випадку позивач
дійсно вимагає ринкову вартість на час
пожежі, але ж вона не відмовилася від
пошкодженого автомобіля, а забрала
його та продала на свій розсуд.

Отже, стягувач не має права на
стягнення всієї ринкової вартості
автомобіля на дату пожежі, оскільки
вона залишки автомобіля залишили собі
та розпорядилася ними на свій розсуд.
Стягнути різницю між ринковою вартістю
та залишками неможливо, оскільки
різниця між оцінками наданими
сторонами щодо ринкової вартості
автомобіля становить близько 7 000,00грн.,
а різниця між залишками - близько 20
000,00грн.. Дану розбіжність мала
визначити експертиза, яка за двома
клопотаннями була відхилена, і в обох
випадках - з вини позивача, яка
незаконно розпорядилася автомобілем,
продавши його за простою письмовою
формою.

Якби продаж автомобіля був здійснений
у порядку встановленому законом, то
обов'язково проводилася б його оцінка
перед продажем, яка б і зняла наразі всі
спірні питання.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши матеріали
справи, встановив наступні обставини
та визначені відповідно до них
правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.936 ЦК України
за договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Згідно п.2 ч. 1 ст.951 ЦК України збитки,
завдані поклажодавцеві втратою
(нестачою) або пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем у разі
пошкодження речі - у розмірі суми, на
яку знизилась її вартість.

Якщо внаслідок пошкодження речі її
якість змінилася настільки, що вона не
може бути використана за первісним
призначенням, поклажодавець має право
відмовитися від цієї речі і вимагати
від зберігача відшкодування її
вартості (ч.2 ст.951 ЦК України).

Як встановлено в суді та вбачається з
матеріалів справи, 30.03.2012 між ОСОБА_1 та
ПП ОСОБА_6 було укладено договір № 28,
відповідно до якого ОСОБА_6
зобов'язався надати ОСОБА_1 місце під
автомобіль на автостоянці, здійснювати
охорону та нести відповідальність за
збереження і цілісність автомобіля
(арк.с. 10).

Позивач ОСОБА_1 є власницею автомобіля
DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
(арк.с.9).

Згідно довідки Вільнянського
районного відділу Головного
управління Держтехногенбезпеки в
Запорізькій області від 06.02.2013 № 53,
02.10.2012 в м.Вільнянськ по вул. Бочарова на
автостоянці ПП ОСОБА_6 в автомобілі DAEWOO
MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_1,
виникла пожежа (арк.с.11).

Як вбачається з висновку про причину
пожежі, яка виникла 02.10.2012 в автомобілі
DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, на
автостоянці ПП ОСОБА_6 від 02.10.2012,
найбільш імовірною причиною пожежі є
навмисний підпал із зовні розлитої на
автомобіль горючої рідини з-під
нижнього просвіту огорожі стоянки.

За даним фактом СВ Вільнянського РВ
ГУМВС України в Запорізькій області
порушено кримінальну справу № 6641219 по
факту знищення чужого майна шляхом
підпалу автомобіля DAEWOO MATIZ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 Проте особу, яка
скоїла злочин, встановлено не було, у
зв'язку з чим кримінальна справа
зупинена (лист Вільнянського РВ ГУМВС
України в Запорізькій області від
15.02.2013 № 36/471, арк.с. 13).

Відповідно до висновку № 57 експертного
автотоварознавчого дослідження від
28.11.2012 вартість матеріальних збитків,
спричинених власнику автомобіля DAEWOO
MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_1,
складає 35868,19 грн.

Також судом встановлено, що 04.10.2012
ОСОБА_6 помер (копія актового запису про
смерть № 211 від 04.10.2012, оборот.арк.с.61).

Згідно документів, які містяться в
спадковій справі № 18/2013, єдиною
спадкоємицею, яка прийняла спадщину
відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України,
є відповідач по справі - ОСОБА_3

20.03.2012 позивачем через приватного
нотаріуса Вільнянського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 була
направлена претензія до відповідача
про сплату боргу (арк.с. 7-8).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Не входять до складу спадщини права та
обов'язки, що неразривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема, права та
обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені статтею 608 цього
Кодексу (п.5 ч.1 ст.1219 ЦК України).

Частиною 1 статті 608 ЦК України
встановлено, що зобов'язання
припиняється смертю боржника, якщо
воно є нерозривно пов'язаним з його
особою і у зв'язку з цим не може бути
виконане іншою особою.

Під час розгляду справи було
встановлено, що договір про зберігання
було укладено між позивачем та ПП
ОСОБА_6, який здійснював підприємницьку
діяльність і був зареєстрований як
фізична особа-підприємець, про що
свідчить відтиск штампу на договорі.

У зв'язку із смертю ОСОБА_6 було
припинено ПП ОСОБА_6, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ,
наданим Державним реєстратором 07.06.2013
(арк.с. 82).

Таким чином, обов'язок по відшкодуванню
збитків, що сталися в результаті
пожежі, нерозривно пов'язаний з особою
ОСОБА_6 при виконанні ним
підприємницької діялності.

Крім того, ОСОБА_1 є потерпілою по
кримінальній справі № 6641219 по факту
знищення чужого майна шляхом підпалу,
що надає їй можливість пред'явити позов
до особи, винної у підпалі.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що ОСОБА_3 не може бути
правонаступником обов'язків її батька,
набутих ним як фізичною
особою-підприємцем, оскільки згідно
ст. 1219 ЦК України такі обов'язки не
входять до складу спадщини та
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 є
неналежним відповідачем, що є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Оскільки у задоволенні позову
позивачу відмовлено, не підлягають
стягненню з відповідача і понесені нею
судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 58-61, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України,
ст.ст. 608, 936, 951, 1216, 1219 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Вільнянського нотаріального
округу ОСОБА_5, про накладення
стягнення на спадкове майно в рахунок
погашення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
Н. Ю. Мануйлова

12.02.2014