АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/875/14р.
І інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач: Вадзінський П.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Капітан І.А. ,

Вадзінського П.О.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

за участю адвоката:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 січня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулось до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
згідно укладеного договору від 05.09.2006
року відповідач отримав кредит у
розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Відповідач порушив
умови кредитного договору, не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором, у зв'язку
з чим станом на 28.07.2013 року має
заборгованість в сумі 23 285,36 грн. ПАТ КБ
«Приватбанк» просили стягнути з ОСОБА_4
на користь банку заборгованості за
кредитним договором від 05.09.2006 року в
сумі 23 285,36 грн. та судові витрати в сумі
232, 85 грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
вважаючи його незаконним і
необґрунтованим, таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну скаргу.
Просили рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 10 січня 2014
року скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги банку в
повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача ОСОБА_2
доводи, зазначені в ній не визнає.
Апеляційну скаргу просить залишити без
задоволення, рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення у визначених
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Проте колегія суддів вважає, що такого
висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування з ухваленням по справі
нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
05.09.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_4 укладений кредитний договір,
який складається із Заяви
позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов
надання банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою та
тарифів банку. /а.с.7-15/.

За умовами вказаної кредитної угоди
банк надав відповідачу кредит у
розмірі 4000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. /а.с.8/.

Згідно п 9.3. Умов та правил надання
банківських послуг картковий рахунок
відкрито на невизначений строк, за
виключенням настання умов, викладених
в п.п. 9.6, 9.7 даних Умов.

Згідно п.9.12. вищезазначених Умов
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
строк. /а.с.13/.

Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у
випадку незгоди зі змінами правил
та/або тарифів банку, позичальник
зобов'язаний надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед банком, в тому числі
заборгованість, яка виникла протягом
30 днів з моменту повернення карт,
виданих держателю і його довіреним
особам. При незгоді зі списанням коштів
по картрахунку письмово
проінформувати банк про це протягом 35
днів з моменту списання. /а.с.12/.

Зазначене свідчить про те, що сторони,
укладаючи даний договір, досягли згоди,
що по закінченню строку його дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а відтак
продовжується строк дії кредитного
договору, тобто, момент досягнення
домовленості вважається таким, що
настав.

Тобто, зважаючи на умови кредитного
договору, строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
карти і в даному випадку строк дії
кредитного договору, пролонгувався з
кожним роком і діє до 05 вересня 2014 року.

Матеріали справи не містять будь-яких
відомостей стосовно того, що з моменту
укладання кредитного договору до
теперішнього часу сторони заявляли про
намір припинення кредитного договору у
спосіб, передбачений умовами договору.

Посилання відповідача на те, що наявні
в матеріалах справи Умови та правила
надання банківських послуг ним не
підписані, на них відсутня дата їх
складання та жодна ідентифікуюча
ознака на предмет їх невід'ємності від
Заяви позичальника з чого не можна
зробити висновок, що саме ці Умови
діяли на час укладення спірного
договору, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки зазначені Умови є
частиною договору і обов'язковими для
виконання сторонами, своїм підписом в
заяві позивач засвідчив факт
ознайомлення з даними Умовами, а
існування інших Умов на час укладення
кредитного договору ОСОБА_4 не довів.

Відповідно до п. 6.5. Умов клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
по кредиту, процентам за його
використання, за перевищення
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Згідно п. 6.6. Умов у випадку невиконання
зобов'язань по договору, клієнт на
вимогу банку зобов'язаний виконати
зобов'язання по поверненню кредиту (в
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), оплатити винагороду банку.

Згідно із пунктами 5.5., 5.5.1. Правил
використання платіжної картки, банк
нараховує відсотки у розмірі,
встановленому Тарифами із розрахунку
360 календарних днів. За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
держатель картки сплачує відсотки по
підвищеній відсотковій ставці або
додаткову комісію, розмір яких
визначено Тарифами. /а.с 14,15/.

Також пунктом 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову. /а.с. 12/.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як свідчать матеріали справи,
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_4 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором від 05.09.2006 року
станом на 28.07.2013 року у останнього
виникла прострочена заборгованість в
сумі 23 285, 36 грн., яка складається: із
заборгованості за кредитом в розмірі
3263, 62 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 18436,
72 грн., заборгованості по судовим
штрафам відповідно до п. 8.6 Умов у
розмірі 500 грн. (фіксована частина), 1085, 01
грн. - процентна складова. /а.с.5-6/.

Розмір заборгованості за кредитним
договором підтверджується наданим
Банком відповідним розрахунком і
відповідачем по справі, у
відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, не спростований.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
стягнення з відповідача на користь
Банку суми заборгованості за кредитним
договором відповідно до положень ч.1
ст.1050, ст.1054 ЦК України щодо обов'язку
позичальника повернути кредит,
сплатити процент, комісію та неустойку,
в тому числі штрафи за порушення
зобов'язань, що передбачені укладеним
кредитним договором.

Відповідно до ст.88 ЦПК України колегія
суддів вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь Банку 354,65 грн.
судових витрат, понесених позивачем
при сплаті судового збору. /а.с.23,91/.

На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 631, 1050, 1054 ЦК
України, керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 січня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
від 05 вересня 2006 року в сумі 23 285, 36
грн., яка складається з: заборгованості
за кредитом - 3263, 62 грн., заборгованості
по процентам за користування кредитом -
18436, 72 грн., штрафу (фіксована частина) -
500 грн., штрафу (процентна складова) - 1085,
01 грн. та судовий збір у розмірі 354,65 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: