АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/384/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2016/4597/12
Категорія: стягнення аліментів
Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Шаповал Н.М.,
Кіпенка І.С.,

за участю секретаря -
Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 14 жовтня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а
н о в и л а:

В листопаді 2012 року ОСОБА_2
звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1
про стягнення аліментів.

На обґрунтування вказала, що
перебувала в юридичному шлюбі з ОСОБА_1
з вересня 1993 року по липень 1995 року. Від
шлюбу є повнолітній син - ОСОБА_4, який
з 1 вересня 2012 року навчається на
денному відділенні Харківської
державної академії залізничного
транспорту. Її заробітна плата є
недостатньою для утримання сина,
відповідач має постійну роботу, проте
матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на вказані обставини,
просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на
період навчання у розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 1 вересня 2012
року.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на відсутність можливості
надавати матеріальну допомогу дитині.
У зустрічному позові просив визнати
шлюб, зареєстрований 17 вересня 1993 року
Ізюмським міським відділом РАГС між
ним та позивачкою, фіктивним з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 40 СК України.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 14 жовтня
2013 року у прийнятті зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального, процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції. Зокрема, зазначає, що
відмова в прийнятті зустрічного позову
є відмовою в доступі до правосуддя, що
суперечить ст. 55 Конституції України.

Позивачка ухвалу судді суду першої
інстанції не оскаржила, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надала.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 123 ЦПК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті.

Зустрічний позов приймається до
спільного розгляду з первісним
позовом, якщо обидва позови
взаємопов'язані і спільний їх розгляд є
доцільним, зокрема, коли вони виникають
з одних правовідносин, або коли вимоги
за позовами можуть зараховуватися, або
коли задоволення зустрічного позову
може виключити повністю або частково
задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою
суду об'єднуються в одне провадження з
первісним позовом.

Аналіз даної норми права свідчить, що
умовами пред'явлення зустрічного
позову є взаємопов'язаність
зустрічного позову з первісним та
доцільність сумісного розгляду
основного і зустрічного позовів.

Як вбачається із матеріалів
справи, під час розгляду по суті
справи за позовом ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на період навчання
сина ОСОБА_4, який з 1 вересня 2012 року
навчається на денному відділенні
Харківської державної академії
залізничного транспорту, ОСОБА_1
звернувся із зустрічним позовом про
визнання шлюбу, зареєстрованого 17
вересня 1993 року Ізюмським міським
відділом РАГС між ним та позивачкою,
фіктивним з підстав, передбачених ч. 2
ст. 40 СК України.

Первісний та зустрічний позови не є
такими, що виникають з одних
правовідносин.

Сумісний розгляд цих позовів міг
затягнути розгляд справи, істотно
розширити предмет доказування, призвів
би до необхідності залучення нових
учасників процесу.

З огляду на це, ухвала Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 14 жовтня 2013 року є законною,
підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про
відмову в доступі до правосуддя не
можуть бути прийняті до уваги,
оскільки ОСОБА_1 не позбавлений
можливості звернутися у суд із
самостійним позовом про визнання шлюбу
фіктивним

Керуючись ст. ст. 303, 312 ч. 1 п. 1, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 14 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді