Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1550/14
Головуючий у 1 інстанції: Рибалко
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 21 січня
2014 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

У позові зазначалось, що відповідно до
укладеного договору №А33ZCC9FP60053 від
13.05.2011 року відповідачка отримала
кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідачка свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, у зв'язку з чим станом на
22.07.2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 46064,39 грн., яка складається з
наступного: 8058,48 грн. - заборгованість
за кредитом, 11,77 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 3800
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 31524,41 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 2169,73 грн. - штраф
(процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідачки заборгованість у розмірі
46064,39 грн. за кредитним договором №
А33ZCC9FP60053 від 13.05.2011 року і судові
витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 21 січня
2014 року позов ПАТ «Акцент-Банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 22598 грн. 46
коп. і судові витрати.

В іншій частині позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ПАТ «Акцент-Банк» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. При цьому в законодавстві
визначаються різні поняття як "строк
дії договору", так і "строк (термін)
виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК
України). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Встановлено, що 13.05.2011 року сторони
уклали кредитний договір №А33ZCC9FP60053, за
умовами якого Банк надав відповідачці
кредит у розмірі 10000 грн. строком до
10.05.2014 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
Умовами.

Відповідачка була ознайомлена і
погодилася з Умовами надання
споживчого кредиту ("Розстрочка")
(стандарт), тарифами банку, що
підтверджується її підписом на заяві
про видачу кредиту та зазначила про
свою згоду з тим, що вказана заява разом
з Умовами надання споживчого кредиту
складають договір, укладений між ним і
банком кредитно-заставний договір
(а.с.5, зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

На порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання виконувала
неналежним чином, у зв'язку з чим станом
на 22.07.2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 46064,39 грн., яка
складається з наступного: 8058,48 грн. -
заборгованість за кредитом, 11,77 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 3800 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 31524,41 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 2169,73 грн. - штраф
(процентна складова).

Як вбачається із розрахунку
банка, розмір заборгованості
відповідачки за кредитом складає 8058,48
грн. грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом складає 11,77
грн., тоді як розмір пені, нарахованої
Банком за порушення умов договору,
більше, ніж у 3 рази перевищує суму
заборгованості і становить 31524,41 грн.

Відповідно до вимог ст. 551 ч.3 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зважаючи, що розмір неустойки
значно перевищує суму заборгованості,
враховуючи засади розумності і
справедливості суд дійшов
обґрунтованого висновку на підставі
ст. 551 ЦК України про зниження розміру
неустойки до розміру суми
заборгованості, що складає 8058,48 грн.

Доводи апеляційної скарги про
те, що суд необґрунтовано застосував ч.3
ст.551 ЦК України безпідставні.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року,
в розділі 3.2 якого зазначено, що
вимога про нарахування та сплату
неустойки за договором споживчого
кредиту, яка є явно завищеною, не
відповідає передбаченим у пункті 6
статті 3, частині третій статті 509 та
частинах першій, другій статті 627
Кодексу, засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Захист від цих зловживань базується на
положеннях законодавства, зокрема
частини третьої статті 551 Кодексу,
відповідно до якої розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.
За практикою судів загальної
юрисдикції України істотними
обставинами в розумінні вказаних
положень Кодексу вважаються, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, а й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (наприклад,
відсутність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання).

Оскільки нарахована сума пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором кредиту не є співмірною із
розміром заборгованості за кредитом
та суду не надано будь - яких доказів
про негативні наслідки для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правомірно
зменшив розмір пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором
кредиту до суми заборгованості за
кредитом.

З огляду на викладене, судове
рішення відповідає обставинам справи
та закону. Підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 21 січня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: