Справа № 419/1863/13-ц
Провадження № 2/419/30/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Новоайдарський районний суд
Луганської області

у складі:
головуючого - Іванової О.М.,

при секретарі - Подройко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Новоайдарської селищної ради про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на майно, третя особа:
Новоайдарська державна нотаріальна
контора, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовною
заявою до Новоайдарської селищної ради
про визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на майно, третя особа:
Новоайдарська державна нотаріальна
контора.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_5, яка проживала в
АДРЕСА_1. На момент відкриття спадщини
разом з ОСОБА_5 проживали: позивач
ОСОБА_1 (син ОСОБА_5) позивач ОСОБА_2
(дружина ОСОБА_1), позивач ОСОБА_3 (донька
ОСОБА_1, онука ОСОБА_5).

Квартира АДРЕСА_1 є об'єктом права
спільної сумісної власності, що
вказано у правовстановлюючому
документі - свідоцтві про право
власності на житло, виданому 18 березня
1996 року Представництвом Фонду
Державного майна України в
Новоайдарському районі Луганської
області. Співвласниками у рівних
частках є ОСОБА_5 та позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. Право власності на
вказану квартиру за цими особами
зареєстровано Новоайдарським МКПТІ і
записано в реєстрову книгу за №14/3371.
Таким чином, спадщиною ОСОБА_5 є частка
у спільному майні - квартирі. Вартість
вказаної квартири становить 115 570 грн.

Як син ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 є її
спадкоємцем першої черги за законом.
ОСОБА_1 прийняв спадщину матері, так як
проживав у спільній квартирі і
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном. Інших
спадкоємців за заповітом чи законом
немає.

Зараз позивачі бажають провести
відчуження вказаної квартири. Однак, до
цього часу спадщина ОСОБА_5 ще не
оформлена, позивач ОСОБА_1 звернувся до
Новоайдарської державної нотаріальної
контори з метою оформити свідоцтво про
право на спадщину. Однак, державний
нотаріус пояснила, що не може видати
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки у вищезгаданому свідоцтві про
право власності на житло - квартиру
АДРЕСА_1, не вказані частки кожного з
співвласників, і нотаріус не може їх
самостійно визначити. Нотаріус
рекомендувала з цього приводу
звернутися до суду, що вони і вимушені
зробити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явились, надали
суду письмові заяви про розгляд справи
за їх відсутності, заявлені вимоги
підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача
Новоайдарської селищної ради -
Кравченко В.В. в судове засідання не
з'явився, надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував.

Представник третьої особи Державної
нотаріальної контори - Бідна Л.М. в
судове засідання не з'явилась, надала
суду письмову заяву про розгляд справи
за її відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, яка
проживала в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.5). На момент відкриття спадщини
разом з ОСОБА_5 проживали: позивач
ОСОБА_1, син ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с.12),
позивач ОСОБА_2, дружина ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (а.с.13), позивач ОСОБА_3,
на той час ОСОБА_1, згідно свідоцтва про
шлюб (а.с.15), донька ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.14), онука ОСОБА_5

Квартира АДРЕСА_1 є об'єктом права
спільної сумісної власності, що
вказано у правовстановлюючому
документі - свідоцтві про право
власності на житло, виданому 18 березня
1996 року Представництвом Фонду
Державного майна України в
Новоайдарському районі Луганської
області (а.с.19). Співвласниками у рівних
частках є ОСОБА_5 та позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. Право власності на
вказану квартиру за цими особами
зареєстровано Новоайдарським МКПТІ і
записано в реєстрову книгу за №14/3371, що
підтверджується відміткою про
реєстрацію на правовстановлюючому
документі та довідкою Новоайдарського
РКПТІ (а.с.19, 25). Таким чином, спадщиною
ОСОБА_5 є частка у спільному майні -
квартирі.

Вартість вказаної квартири становить
на даний час 115 570 грн., що
підтверджується звітом про оцінку
майна, виконаним 28.10.2013 року ТОВ
"Експертно-юридичне бюро "Гривна-Плюс"
(а.с.26-43).

Як син ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 є її
спадкоємцем першої черги за законом.
ОСОБА_1 прийняв спадщину матері
відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, так як проживав у
спільній квартирі і фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном. Інших спадкоємців за заповітом
чи законом немає.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції
1963 року, прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцю з часу відкриття
спадщини. Позивачі виявили бажання
провести відчуження вказаної квартири.
Однак, до цього часу спадщина ОСОБА_5 ще
не оформлена, позивач ОСОБА_1 звернувся
до Новоайдарської державної
нотаріальної контори з метою оформити
свідоцтво про право на спадщину. Однак
державний нотаріус пояснила, що не може
видати свідоцтва про право на спадщину,
оскільки у вищезгаданому свідоцтві про
право власності на житло (квартиру
АДРЕСА_1) не вказані частки кожного з
співвласників, і нотаріус не може їх
самостійно визначити. Нотаріус
рекомендувала з цього приводу
звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. На цих підставах, кожному з
співвласників, які вказані у Свідоцтві
про право власності на житло, виданому
18.03.1996 року Представництвом Фонду
державного майна України у
Новоайдарському районі Луганської
області, належить 1/4 частка квартири
АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділено між співвласниками за
домовленістю між ними. Так як у
правовстановлюючому документі -
свідоцтві про право на житло не вказані
частки кожного зі співвласників, а один
із співвласників помер, визначити
частку кожного за домовленістю між
співвласниками неможливо.

Таким чином, згідно свідоцтва про право
власності на житло співвласниками
житлового будинку є ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожному з них належить
1/4 частка квартири за правом спільної
сумісної власності. Позивач ОСОБА_1 має
намір успадкувати ? частину квартири
після смерті ОСОБА_5 Через те, що у
свідоцтві про право власності на житло
не вказані частки кожного з
співвласників, позивачі вимушені
звернутися до суду за захистом своїх
прав. Відповідач не заперечує проти
задоволення позовних вимог, тому суд
приходить до висновку про можливість
задовольнити заявлені позивачами
вимоги в повному обсязі, що не буде
суперечити інтересам інших осіб.

Висновки суду підтверджуються
письмовими доказами, дослідженими у
судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 16, 319, 344, 368, 369, 370, 372 ЦК
України, 548, 549 ЦК України в редакції 1963
року, керуючись ст. ст. 10, 11 ,73, 209, 212, 213,
214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Новоайдарської селищної ради про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на майно, третя особа:
Новоайдарська державна нотаріальна
контора - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на момент смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4)
належали по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1
загальною площею 71,90 кв.м., житловою
площею 36,30 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 71,90 кв. м.,
житловою площею 36,30 кв.м., з яких 1/4
частина є спадковим майном, що належало
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та 1/4
частина є часткою у праві спільної
сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право

власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 71,90 кв. м.,
житловою площею 36,30 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 71,90 кв. м.,
житловою площею 36,30 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О.М. Іванова