Єдиний унікальний номер 722/1577/13-ц
Номер провадження 2/722/16/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді
Римлянської Г.О.

при секретарі
Сімак О.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сокиряни справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1
посилається на те, що 19.06.2012 року
відповідач ОСОБА_3 взяв у нього в борг
кошти в сумі суму 32000 грн., які
зобов'язався повернути йому через
дванадцять місяців, до 19.06.2013 року.

Свої зобов'язання щодо повернення
коштів, а також сам факт їх позики
відповідач підтвердив власноручно
написаною розпискою в присутності
свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після закінчення строку повернення
боргу відповідач не повернув суму
боргу. На його неодноразові вимоги
повернути гроші, відповідач не реагує,
борг не повертає, тобто порушує взяті
на себе зобов'язання по договору
позики.

В остаточних позовних вимогах просить
стягнути з відповідача на його користь
борг по договору позики в сумі 32000,00
гривень та судові витрати.

Позивач та його представник в судовому
засіданні повністю підтримали позовні
вимоги з підстав, зазначених в позовній
заяві. При цьому позивач пояснив, що
вони з відповідачем домовилися, що
одного свідка для підтвердження
обставин, зазначених в розписці обере
він, а одного свідка обере відповідач.
Вони спільно зателефонували ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, щоб прийшли підписати розписку,
однак свідки прийшли аж через деякий
час, тому підписали розписку пізніше,
повіривши обом сторонам, що кошти були
раніше дійсно передані. Моменту
передачі коштів свідки не бачили. Ним
дійсно були передані відповідачу
особисті кошти, які останній просив
позичити для догляду за садом.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали з тих підстав, що зазначені у
власноручно написаній відповідачем
письмовій розписці кошти відповідач
від позивача фактично не отримував, а
розписку відповідач написав,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та без присутності жодних
свідків. Відповідач визнав, що жодного
примусу чи насильства щодо нього з боку
позивача під час написання розписки не
чинилося, розписку він написав та
підписав власноручно і добровільно.
Фактично, перебуваючи за кермом
належного позивачу автомобіля, він
вчинив ДТП та пошкодив вказаний
автомобіль. На місце ДТП працівників
ДАІ не викликали та жодних документів з
цього приводу складено не було. Дійсно
від позивача він отримував
листа-претензію, однак не придав йому
жодного значення. Доказів на
підтвердження перебування його у стані
сп'яніння на момент написання розписки,
а також існування між сторонами інших
правовідносин надати не може.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що він проживає по-сусідству з
обома сторонами. Дійсно, приблизно
19.06.2012 року вранці до нього
зателефонував ОСОБА_1 і попросив
підписатися як свідок в розписці
ОСОБА_3 про позику грошей. При цьому, він
з відповідачем не розмовляв, а позивач
сказав, що з відповідачем узгоджено
підписання розписки саме ним. Також,
він не бачив факту написання розписки,
факту передачі коштів та не цікавився,
для якої мети відповідач позичав у
позивача кошти. Оскільки він не зміг
прийти до сторін в той момент, то того ж
дня приблизно о 20.00 год. він прийшов до
гаража ОСОБА_1 та за відсутності ОСОБА_3
поставив свій підпис в наданій йому
розписці.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив аналогічні обставини та
доповнив, що він є товаришем позивача. В
теплу пору року, приблизно рік тому, до
нього зателефонував ОСОБА_1 і
запропонував підписатися як свідок в
розписці про позику коштів, оскільки
його вибрав в свідки ОСОБА_3 Під час
розмови телефон взяв відповідач і
також особисто попросив його бути
свідком з його сторони, однак на
підтвердження яких обставин, не
пояснював, а він не запитував. Тоді
ОСОБА_1 запитав його адресу, для
вказівки її в розписці і він її назвав.
Оскільки він не зміг підійти до сторін
в той момент, він підійшов до
господарства баби позивача приблизно о
20.00 годині і застав там ОСОБА_1 та ОСОБА_5
Прочитавши текст розписки, він
проставив в ній свій підпис. При цьому
він не бачив факту передачі коштів та
факту написання розписки та не
запитував, для якої мети відповідач
позичив кошти у позивача. Про інші
боргові боров'язання сторін йому
нічого не відомо.

Судом встановлено, що 19.06.2012 року ОСОБА_3
позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 32000,00 грн.
терміном на дванадцять місяців, до
19.06.2013 року, що підтвердив власноручно
написаною письмовою розпискою.

В зазначений в розписці термін
відповідач суму боргу позивачу не
повернув, на його неодноразові усні та
письмові звертання не реагує, тобто він
порушив свої зобов'язання, які
випливають із договору позики.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Згідно ст.
530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача проти позову з тих підстав,
що коштів від позивача в позику він не
брав, а мали місце інші правовідносини,
пов'язані із відшкодуванням шкоди,
оскільки жодних доказів на
підтвердження даних заперечень
відповідач та його представник до суду
не подали.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення боргу за договором позики
підлягають до задоволення зі
стягненням з відповідача на користь
позивача судових витрат пропорційно до
задоволеної суми позову.

На підставі ст. ст. 526, 530, 625, 1049 ЦК
України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212,
214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_2 борг по договору позики в сумі
32000 (тридцять дві тисячі) гривень та в
відшкодування сплачених судових
витрат - суму 320 (триста двадцять )
гривень, а всього - суму 32320 (тридцять
дві тисячі триста двадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Сокирянського

районного суду
Г.О. Римлянська.

Повний текст рішення підписано
головуючим 15.01.2014 року.