Справа № 761/2182/14-ц
Провадження №2/761/2282/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що збереження сім'ї з
відповідачем не відповідає їх взаємним
інтересам. Зазначає, що шлюб було
укладено 21.04.2012 року та сторони мають
спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
-року народження. Сімейне життя не
склалося та з серпня 2012 року позивач та
відповідач припинили шлюбні відносини,
не ведуть спільного господарства та
проживають окремо один від одного.
Збереження шлюбу є неможливим, сім'я
розпалася остаточно, шлюб існує
формально і його необхідно розірвати.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги, просила
задовольнити позов. Пояснила, що
збереження сім'ї не відповідає як
інтересам сторін так і дитини, спільне
життя припинено з грудня 2013 р..
Повідомила, що після розірвання шлюбу
бажає повернути дошлюбне прізвище -
«ОСОБА_1».

Відповідач визнав обставини викладені
позивачем, не заперечував щодо
розірвання шлюбу. Пояснив, що з
позивачем вони дійсно проживають
окремо одне від одного з грудня 2013 р.,
збереження сім'ї не є можливим і час для
примирення їм не потрібен.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Шлюб між позивачем та відповідачем був
укладений 21 квітня 2012 р. і
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 228.

Після укладання шлюбу, як свідчить
відповідне свідоцтво, ОСОБА_1 отримала
прізвище - «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження.

За положеннями ст. 3 СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Як встановлено в судовому засіданні, і
не заперечувалось сторонами подружжя з
грудня 2013 року припинило шлюбні
відносини, кожен з них живе окремим
життям.

Також з грудня 2013 р., і це не оспорюється
сторонами, позивач та відповідач
припинили ведення спільного
господарства та мають окремі бюджети.

Як зазначили в судовому засіданні
позивач та відповідач збереження шлюбу
не відповідає їх інтересам та їм не
потрібен час для примирення.

Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Сторонами в судовому засіданні не
заперечувалось, що подальше шлюбне
життя не є можливим, оскільки шлюб
існує формально та їм не потрібен час
на примирення.

За встановлених обставин, беручі до
уваги, що позивач вважає збереження
шлюбу неможливим, а відповідач не
заперечує щодо його розірвання, суд
приходить до висновку про задоволення
вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач після розірвання шлюбу бажає
повернути дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1»

Розподіляючи судові витрати, суд
керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,209, 212- 218,
ЦПК України; ст.ст. 3,24,110- 113 Сімейного
Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 квітня 2012 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 228 розірвати.

Після розірвання шлюбу повернути
ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий
збір у розмірі 244 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків, або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя