Справа № 263/1744/14-ц
Провадження № 2/263/1315/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

ЗАОЧНЕ.

31 березня 2014 року
Жовтневий районний суд м. Маріуполя
в складі судді Степанової С.В., при
секретарі Сіренко Ю.В., за відсутності
сторін розглянувши в відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1. В
позовній заяві вказала, що їй на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 з 2001 року
зареєстрований у вказаній квартирі ,
однак з 2005 року у вказаній квартирі не
проживає. До теперішнього часу
відповідач не зняв себе з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, тим самим порушує права
позивачки, як власника спірного житла.
У зв'язку з чим ОСОБА_1 просила визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування спірної квартирою.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надіслала до суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
та просили їх задовольнити, в разі
неявки відповідача не заперечували
проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений в порядку, встановленому
законодавством.

Враховуючи те, що по справі достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляду, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України та згідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі договору
купівлі-продажу від 28.02.2001 року,
зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя
14.03.2001 року позивачці належить квартира
АДРЕСА_1. (а.с.11).

Згідно довідки
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України відповідач з 27.04.2001 року
зареєстрований в спірній квартирі
(а.с.24).

Позивачка перебувала в
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 з
22.05.1993 року який було розірвано 16.11.1982
року (а.с. 8-9,7).

Відповідно до акту, складеного
начальником ЖЕУ-2 ЖКП «Жилкомплекс»
19.10.2010 року, ОСОБА_2 з червня 2010 року не
проживає в АДРЕСА_1 /а.с.5/.

Відповідно до акту, складеного
начальником ЖЕУ-2 ЖКП «Жилкомплекс»
30.10.2013 року, ОСОБА_2 не проживає в
АДРЕСА_1 /а.с.6/.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України,
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Відповідач не є членом сім'ї
позивача в розумінні положень
Житлового кодексу України та Сімейного
кодексу України, оскільки з 18.11.2005 року
не перебуває в шлюбі з власником
спірного майна, не веде з ним спільне
господарство.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Відповідно до вказаного, а також
виходячи зі смислу ч. 1 ст. 383 ЦК України,
ст. 150, 156 ЖК України власник квартири на
свій розсуд вирішує, чи буде особа, яка
не є членом його сім'ї, проживати в його
квартирі, чи не буде.

Згідно ст. 391 ЦК України одним із
засобів захисту права власності є
усунення перешкод у здійсненні
власником майна права користування та
розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що відповідач, який не
припиняє своєї реєстрації в квартирі,
що належить позивачці, порушує право
останньої користуватися та
розпоряджатися майном на свій власний
розсуд, тому суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими та
задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ч.1 ст. 319, ст. 321, ч. 1
ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України,
керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 197, 213, 215,224-229 ЦПК
Украины,

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачені нею витрати з оплати судового
збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

На рішення позивачем може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
С.В. Степанова