Справа № 527/3284/13-ц
номер провадження 2/527/36/14
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Глобинський районний суд Полтавської
головуючого судді - Левицької Т.В.,
при секретарі - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глобине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про повернення безпідставно
набутих грошових коштів, -
11.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про повернення безпідставно набутих
грошових коштів, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що 19 червня 2013 року
він передав відповідачу грошові кошти
в сумі 50 000 грн. за продаж йому земельної
ділянки цільового призначення: для
сільськогосподарського виробництва,
площею 3, 27 га, яка розташована на
території Глобинської міської ради
Глобинського району Полтавської
області, що підтверджується письмовою
розпискою відповідача складеною та
підписаною ним власноручно. Оскільки
законодавство України не передбачає
укладення угод купівлі-продажу
земельних ділянок з цільовим
призначенням: ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
то вказаний вище правочин є
неукладеним і не породжує прав та
обов'язків у сторін. Разом з цим, згідно
усної домовленості відповідач повинен
був укласти з позивачем договір оренди
цієї земельної ділянки строком дії на 49
років, але своєї домовленості щодо
цього не виконав та договору оренди не
уклав. На даний час ОСОБА_2 від
зустрічей уникає, на телефонні дзвінки
не відповідає. Прохає стягнути з ОСОБА_2
на його користь безпідставно набуте
грн. та судові витрати по справі.
До судового засідання позивач ОСОБА_1
направив до суду заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримує та прохає їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, був належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду у відповідності до вимог ч. 5
ст. 74 ЦПК України, про причини своєї
неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи,
відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши та давши належну оцінку
зібраним по справі доказам, вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 на праві
приватної власності в порядку
спадкування належить земельна ділянка
площею 3,27 га, розташована на території
Глобинської міської ради Глобинського
району Полтавської області, призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ПЛ № 006575.
19 червня 2013 року позивач ОСОБА_1 передав
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в
земельної ділянки площею 3,27 га., що
підтверджується письмовою розпискою,
складеною та підписаною відповідачем.
Відповідно до положень ст.ст. 210, 638, 640, 657
ЦК України та ст. 132 Земельного кодексу
України угода купівлі-продажу
земельної ділянки вважається
укладеною, якщо сторони досягли згоди з
усіх суттєвих її умов, посвідчили її
нотаріально та здійснили її державну
Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження наміру укласти договір
купівлі-продажу належної відповідачу
земельної ділянки, призначеної для
сільськогосподарського виробництва,
За домовленістю договір
купівлі-продажу мав бути укладений
після скасування мораторію на продаж
землі сільськогосподарського
В судовому засіданні встановлено, що
на момент передачі грошей сторони не
уклали угоду купівлі-продажу земельної
ділянки відповідно до правил ст. 132 ЗК
України, а земельну ділянку власник
витребував у позивача та позбавив
права користування нею.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" встановлено, що, відповідно
до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені ст. 203 ЦК України, саме на
момент вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено. У зв'язку із цим судам
необхідно правильно визначати момент
вчинення правочину (статті205-210, 640 ЦК
України тощо). Згідно із статтями 210 та
640 ЦК Українине є вчиненим правочин у
разі нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації. Встановивши ці
обставини, суд відмовляє в задоволенні
позову про визнання правочину
недійсним. Наслідки недійсності
правочину не застосовуються до
правочину, який не вчинено. До угод, які
не укладені, не можуть застосовуватися
наслідки, передбачені законом у разі
визнання їх недійсними. Все сплачене,
передане чи набуте за такими угодами
підлягає поверненню як безпідставно
набуте за правилами ст.ст. 1212-1214 ЦК
Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
достатньої правової підстави, оскільки
ОСОБА_1 передав гроші відповідачу
ОСОБА_2 в рахунок виконання за не
укладеним договором, землею не
Стаття 16 ЦК України визначає, що одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути відновлення
становища, яке існувало до порушення
(п.4 ч.2 ст.16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1.ст. 11 ЦПК України,
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.
У зв'язку із зазначеним, суд вважає
вимоги позивача до відповідача
обґрунтованими та правомірними,
внаслідок чого позов підлягає
задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Враховуючи викладене, з відповідача
необхідно стягнути на користь позивача
понесені ним судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 500 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1-3 ЦК України, 5-11,57-66,88,212-215,218, 224-228
ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення безпідставно набутих
грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
безпідставно набуті грошові кошти в
сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 500 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Глобинський районний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Т. В.
Левицька