Справа № 232/2242/13-ц
Провадження № 2/232/299/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді
Назаренко Г.В.

при секретарі
Крамар В.М.

за участю представника відповідачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Обласного
комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Обласне
комунальне підприємство
„Донецьктеплокомуненерго" (далі - ОКП
„Донецьктеплокомуненерго") звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги з теплопостачання. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачці за адресою:
АДРЕСА_1 надавались послуги по поставці
теплової енергії, яка їх споживала, але
не оплачувала, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з 1 червня 2003
року по 31 березня 2013 року, яка з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох процентів річних становить 20147,28
грн.

Позивач про час та місце судового
розгляду оповіщений належним чином,
його представник Орлова Н.І. в судове
засідання не з'явилась, надала заяву, в
якій підтримала позовні вимоги,
просила справу розглянути за її
відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 про час та
місце судового розгляду оповіщена
належним чином, в судове засідання не
з'явилась, не надала заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_1,
діюча на підставі довіреності від 20
серпня 2013 року без обмеження
повноважень, позов не визнала і суду
пояснила, що відповідно до статей 71, 75
УРСР 1963 року позовна давність
встановлювалась у три роки, яка
застосовувалась незалежно від заяв
сторін і яка до пред'явлення позову
сплила, а тому сума заборгованості за
послуги теплопостачання за період з 1
червня 2003 року по 31 грудня 2003 року не
може бути стягнуто відповідно до
вищевказаних положень ЦК УРСР. Позивач
звернувся до суду з позовом 24 вересня
2013 року і з урахуванням положень статей
256, 258, 261, 267 ЦК України мав право просити
суд стягнути з відповідачки суму
заборгованості за спожиті комунальні
послуги лише з вересня 2010 року,
оскільки за попередні календарні
місяці до вересня 2010 року на момент
звернення до суду минув строк позовної
давності. Відповідно до п.12 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
поставною КМУ № 630 від 21.07.2005р., у разі
встановлення будинкових засобів
обліку теплової енергії споживач
оплачує послуги згідно з їх
показаннями пропорційно опалюваній
площі (об'єму) квартири (будинку
садибного типу) за умови здійснення
власником, балансоутримувачем будинку
та/або виконавцем заходів з утеплення
місць загального користування будинку.
В будинку, де знаходиться квартира, яка
належить відповідачці, встановлено
засіб обліку теплової енергії, проте
позивач не зазначає про це в своїй
позовній заяві, а в розрахунку суми
заборгованості за спожиті комунальні
послуги неможливо визначити, чи
встановлена вона з урахуванням
наявності лічильника теплової енергії
або без такого урахування. Представник
відповідачки зазначила, що у 2008 році в
квартирі відповідачки всі радіатори
центрального опалення були
демонтовані з огляду на надзвичайно
низьку якість послуги з центрального
опалення та як наслідок - їх
неефективність, що підтверджується
актом від 26 вересня 2008 року, про що вона
письмово повідомила позивача і була
притягнута до адміністративної
відповідальності 3 жовтня 2008 року. З
огляду на те, що відповідачка не
отримувала і не споживала послуг з
централізованого теплопостачання,
підстави для стягнення з неї плати за
послуги теплопостачання, за думкою
представника відповідачки, немає.

Заслухавши пояснення
представника відповідачки ОСОБА_1,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини
та відповідно до них правовідносини.

Відповідачка є власницею
квартири АДРЕСА_1 з 16 грудня 1999 року, що
належить їй на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 16 грудня
1999 року, отже є споживачкою теплової
енергії в багатоквартирному будинку.

Згідно постанови НКРЕ України від 14
грудня 2010 року № 1838 ОКП
«Донецьктеплокомуненерго»
затверджений тариф на теплову енергію
для населення - 283,79 грн. за 1 Гкал (без
ПДВ).

Згідно акту обстеження квартири
АДРЕСА_1 від 26 вересня 2008 року ОСОБА_2
самовільно здійснила відключення від
системи центрального опалення
радіаторів в кількості 5 штук, за що
постановою адмінкомісії при виконкомі
Кіровської міської ради № 140 від 3
жовтня 2008 року була притягнута до
відповідальності за ст.103-1 КУпАП.

Спірні правовідносини між сторонами
врегульовані Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року № 1875-1У, Законом України
«Про теплопостачання» від 2 червня 2005
року, Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630
(далі - Правила), Цивільним кодексом
України (далі - ЦК України).

П. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено обов'язок споживача
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

П.18 Правил передбачено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Відповідно до ч.2 ст.317, ч.4 ст.319, 322 ЦК
України власність зобов'язує; власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом; на зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідачці ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1 надавались послугами
теплопостачання, яка не вносила плату
за користування зазначеними послугами,
внаслідок чого утворилась
заборгованість за поставлену теплову
енергію, яка з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та трьох процентів
річних від простроченої суми за період
з 1 червня 2003 року по 31 березня 2013 року
згідно копії особового рахунку та
розрахунку інфляційних та трьох
процентів річних становить 20147,28 грн.
(15008,27 грн. + 3566,01 грн. + 1573 грн.).
Розрахунки заборгованості, надані
позивачем в обґрунтування позовних
вимог, відповідно до ст.58 ЦПК України є
належними доказами і не спростовані
відповідачкою та її представником, як і
факт здійснення них без врахування
показань лічильників теплової енергії
у будинку, де знаходиться квартира, що
належить відповідачці ОСОБА_2

Згідно з вимогами ст.20 ч.1 п.6
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" споживач
має право на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року затверджені
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, якими передбачено
порядок відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживачів. Відповідно до
п.п.24, 25 вказаних Правил споживач може
відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води. Відключення споживача
від мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання здійснюється
в порядку, що затверджений центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Конкретний порядок відключення
затверджений наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України № 4 від 22 листопада 2005 року.
Згідно з п.п.2.1 - 2.2 Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання для реалізації права
споживачів на відмову від отримання
послуг централізованого опалення і
гарячого водопостачання орган
місцевого самоврядування або місцевий
орган виконавчої влади створює своїм
рішенням постійно діючу комісію для
розгляду таких питань Комісія після
вивчення конкретних умов приймає
рішення про відключення споживача з
числа отримуючих послуги
теплопостачання, складається акт про
відключення від мереж
централізованого опалення, який є
підставою для зняття з обліку та
припинення відповідних нарахувань.

Відключення відповідачкою ОСОБА_2
від мережі централізованого опалення
здійснене з порушенням встановленого
порядку, самовільно, а тому доводи її
представника про те, що вона не
зобов'язана оплачувати послуги, яких не
отримала, не заслуговують на увагу.

Належне виконання позивачем
своїх зобов'язань по поставці теплової
енергії до багатоквартирного будинку,
в якому проживає відповідачка,
підтверджується актами включення та
виключення опалення у зазначені
опалювальні періоди, і доводи
представника відповідачки про
неотримання від позивача послуг по
поставці теплової енергії, є
неспроможними.

Відповідно до ст. ст.71, 75 Ц УРСР 1963
року позовна давність встановлювалась
у три роки, яка застосовувалась
незалежно від заяв сторін, яка до
пред'явлення позову до суду сплила.
Підстав для зупинення або припинення
строку позовної давності за цей період
не встановлено, отже з нарахованої
позивачем суми заборгованості за
надані послуги з теплопостачання слід
виключити період з 1 червня 2003 року по 31
грудня 2003 року.

Відповідно до ст. ст.257, 267 ч.ч.3, 4 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

До винесення рішення у справі
представником відповідачки зроблено
заяву про застосування позовної
давності, підстав для переривання
перебігу позовної давності по справі
не встановлено, оскільки з часу
закінчення строку дії договору № 871 про
реструктуризацію заборгованості за
послуги теплопостачання, укладеного 11
лютого 2005 року між ВО
«Кіровськтепломережа» та ОСОБА_2
строком дії до лютого 2010 року, сплинув
трирічний строк, протягом якого оплата
відповідачкою за договором не
здійснювалась. Таким чином, суд
приходить до висновку про те, що сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові в частині позовних
вимог про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиті послуги з
теплопостачання за період з 1 січня 2004
року по 31 серпня 2010 року. Таким чином,
підлягає стягненню з відповідачки
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та трьох процентів
річних від простроченої суми за період
з 1 вересня 2010 року по 31 березня 2013 року
в сумі 7263,33 грн. (6910,16 грн. - основна сума
боргу (130,67 грн. + 227,50 грн. + 338 грн. + 461,66
грн. + 542,10 грн. + 410,72 грн. + 64,11 грн. + 141,12
грн. + 455,73 грн. + 411,33 грн. + 506,67 грн. + 577,43
грн. + 426,75 грн. + 136,80 грн. + 90,02 грн. + 337,35
грн. + 441,78 грн. + 444,78 грн. + 453,34 грн. + 312,30
грн.), 92,10 грн. - інфляційні збитки (0,65
грн. + 1,07 грн. + 5,57 грн. + 11,58 грн. + 15,30 грн. +
29,55 грн. + 28,27 грн. + 17,40 грн. + 8,70 грн. - 28,27
грн. - 8,70 грн. + 2,17 грн. + 2,77 грн. + 6,37 грн. +
7,38 грн. + 8,53 грн. + 14,08 грн. - 14,49 грн. - 14,49
грн. - 9,66 грн. - 14,49 грн. + 4,83 грн. - 5,26 грн. +
11,40 грн. + 12,29 грн. - 0,45 грн.), 261,07 грн. - три
проценти річних (0,33 грн. + 0,88 грн. + 1,77
грн. + 2,95 грн. + 3,91 грн. + 5,38 грн. + 5,36 грн. +
5,54 грн. + 5,36 грн. + 5,54 грн. + 5,54 грн. + 5,36 грн.
+ 5,90 грн. + 6,83 грн. + 8,11 грн. + 9,40 грн. + 9,82
грн. + 11,96 грн. + 11,91 грн. + 12,31 грн. + 11,91 грн.
+ 12,31 грн. + 12,31 грн. + 11,91 грн. + 12,54 грн. + 12,96
грн. + 14,52 грн. + 15,66 грн. + 15,18 грн. + 17,61
грн.)).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
у зв'язку із частковим задоволенням
позову підлягають присудженню з
відповідачки ОСОБА_2 на користь
позивача понесені ним і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, що складаються з
судового збору в розмірі 229,40 грн.

Відповідно до ст. ст. 257, 267, 317, 349, 322
ЦК України, ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги", ст. ст. 19, 25
Закону України „Про теплопостачання",
пунктів 18, 24, 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,
керуючись ст. ст.11, 60, 88, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Обласного комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго"
заборгованість за спожиті послуги з
теплопостачання за період з 1 вересня
2010 року по 31 березня 2013 року з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох процентів річних в сумі 7263 (семи
тисяч двохсот шістдесяти трьох)
гривень 33 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за спливом позовної
давності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного
комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" на
відшкодування сплаченого судового
збору 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.В. Назаренко