Справа № 552/486/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Київський
районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової
О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди. В
позовній заяві посилався на те, що його
син - ОСОБА_3 27.09.2002 року купив нежитлову
нерухомість в АДРЕСА_1, де і відкрив
продовольчий магазин. 12.02.2004 року
ОСОБА_3 продав вказане приміщення у
розстрочку ОСОБА_2 Відповідач, який
згідно договору купівлі-продажу не міг
його продавати без згоди продавця до
повного розрахунку, в повному обсязі за
це приміщення з сином позивача не
розрахувався, і 21.06.2006 року його продав.
Неправомірними діями, вчиненими по
відношенню до члена сім'ї позивача йому
було завдано моральної шкоди, яку
позивач оцінив в 50000 грн.

Тому на відшкодування завданої йому
моральної шкоди позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
50000 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, звернувшись в тексті позовної
заяви з клопотанням про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, звернувшись до суду з
заявою про відкладення розгляду
справи.

Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, не надання
відповідачем суду документів, що
підтверджують поважні причини його
неявки, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін.

Дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу, посвідченого 12 лютого
2004 року приватним нотаріусом
Полтавського нотаріального округу
ОСОБА_4, приватний підприємець ОСОБА_3
продав, а Приватне багатопрофільне
підприємство «Нафтекс» купило
нежитлове приміщення, що знаходиться в
АДРЕСА_1, яке складає 9/1000 ідеальну долю
будинку (а.с.5).

Згідно п.3 вказаного договору
купівлі-продажу продаж за домовленістю
сторін здійснено за 10000 грн., які
покупець зобов'язався перерахувати на
рахунок продавця в термін до 12 лютого
2005 року.

Пунктом 4 договору купівлі-продажу
також передбачено, що до моменту
повного розрахунку покупець
зобов'язується ніяким способом не
відчужувати придбане нежитлове
приміщення, а саме: не продавати, не
дарувати, не обмінювати, не передавати
під заставу, не здавати в оренду, не
передавати як внесок до статутного
фонду юридичних осіб без попередньої
згоди на це продавця.

Також судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу, посвідченого
21 червня 2006 року приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, Приватне
багатопрофільне підприємство
«Нафтекс» передає Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Бліцсервіс», а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бліцсервіс» приймає
у власність 9/2000 частин нежитлових
приміщень, що знаходяться в АДРЕСА_1
(а.с.6).

Як вбачається з обох договорів, ОСОБА_2
їх укладав від імені та в інтересах
юридичної особи - Приватного
багатопрофільного підприємства
«Нафтекс», в договорі діяв як
представник юридичної особи, а не як
фізична особа.

Відповідно, сторонами в договорі
купівлі-продажу від 12 лютого 2004 року
були ПП ОСОБА_3 та ПБП «Нафтекс», в
договорі купівлі-продажу від 21.06.2006
року - ПБП «Нафтекс» та ТОВ
«Бліцсервіс».

ОСОБА_2 як фізична особа не був стороною
в жодному із наведених договорів, а
тому їх укладенням не міг завдати
моральної шкоди ОСОБА_1, який також не
був ні стороною в договорі, ні
власником відчужуваного майна.

Згідно даних Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 02 липня 2012 року до
нього внесено запис про припинення
юридичної особи - Приватного
багатопрофільного підприємства
«Нафтекс». Дані щодо правонаступників
даного підприємства в Реєстрі
відсутні.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Судом не встановлено будь-якого
порушення прав позивача відповідачем.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Судом не встановлено неправомірних дій
відповідача, якими б він завдав шкоди
позивачу, та наявності вини
відповідача в заподіянні шкоди
позивачу.

На підставі викладеного в задоволенні
позову ОСОБА_1 необхідно відмовити за
його безпідставністю.

В силу п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір» позивач від сплати
судового збору звільнений.

У зв'язку з цим судові витрати у справі
необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду у 10-денний термін з дня
його проголошення.

Головуючий
О.А.Самсонова

14.03.2014