Справа № 336/9422/13-ц
Пр. № 2/336/266/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до комунального підприємства «Місцева
пожежна команда» Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області про стягнення
заборгованості по сплаті заробітної
плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до комунального підприємства
«Місцева пожежна команда»
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області про стягнення заборгованості
по заробітній платі, а також середнього
заробітку за час затримки проведення
розрахунку.

Під час судового розгляду на
підставі заяви позивачки (а. с. 30) вимоги
про стягнення середнього заробітку за
час затримки проведення розрахунку
судом залишені без розгляду.

В заяві зазначила, що на підставі
наказу від 14.01.2011 року з 20 січня 2011
перебувала у трудових відносинах з
відповідачем, працюючи за сумісництвом
на посаді інженера з пожежної
профілактики. Зазначеним наказом
встановлено, що трудовий договір
укладається на невизначений строк,
тобто є безстроковим, а також розмір
оплати в ? частину тарифної ставки. З
червня 2011 року відповідач не допускає
позивачку до роботи без пояснення
причин, оскільки наказу про її
звільнення немає на день подання
позову. За час перебування у трудових
відносинах заробітну плату, розмір
якої обчислюється 3579 грн. 91 коп.,
позивач у порушення вимог
законодавства про працю не отримувала.

На підставі викладеного позивачка
просить про стягнення з відповідача на
її користь зазначеної суми.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечує.

В обґрунтування заперечень пояснив, що
ані в комунальному підприємстві
«Михайлівська сільська пожежна
команда», ані в комунальному
підприємстві «Місцева пожежна
команда», яке стало правонаступником
«Михайлівської сільської пожежної
команди» 29 червня 2011 року, тобто після
того, як, за поясненнями позивача, були
припинені її трудові відносини з цією
юридичною особою, ОСОБА_1 не працювала.
Більш того, в штатному розпису цих
суб'єктів господарювання відсутня
посада інженера з пожежної
профілактики, яку, за версією позивача,
вона обіймала. Наявність наказу
комунального підприємства
«Михайлівська сільська пожежна
команда» про прийняття позивача на
роботу, а також довідки цього
підприємства про заборгованість з
виплати заробітної плати перед
позивачем пояснює тим, що колишній
керівник «Михайлівської сільської
пожежної команди» до теперішнього часу
утримує у себе печатку підприємства, що
дало йому можливість видавати
документи, зміст яких не відповідає
дійсності.

Оскільки трудовий договір між
сторонами не укладався, що виключає
існування передбачених ним прав та
обов'язків учасників цього договору,
просить про залишення позову ОСОБА_1
без задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини і
перевіривши їх доказами, суд не вбачає
підстав для ухвалення рішення на
користь позивачки, виходячи з таких
міркувань.

Судом встановлено, що комунальне
підприємство «Місцева пожежна
команда» є правонаступником
комунального підприємства
«Михайлівська сільська пожежна
команда» з 29 червня 2014 року, коли
сталася державна реєстрація
комунального
підприємства-правонаступника на
підставі рішення п'ятої сесії
Михайлівської сільської ради шостого
скликання № 1 від 04.02.2011 (а. с. 80, 81, 82). В
наданих суду представником
відповідача штатних розписах
зазначених господарюючих суб'єктів
посада інженера з пожежної
профілактики відсутня (а. с. 73, 83).

Згідно із ст. 1 КЗпП України він
(Кодекс) регулює трудові відносини всіх
працівників, а за змістом ст. 21 КЗпП
трудовий договір - це угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом, за яким
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

В силу ст. 94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Розмір заробітної
плати залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

З наведених положень законодавства
про працю випливає, що обов'язок
власника або уповноваженого ним органу
з виплати працівникові заробітної
плати виникає лише за наявності між
сторонами трудових відносин.

Між тим позивач всупереч вимог
змагальності цивільного процесу не
довела факт укладення нею та
відповідачем трудового договору, лише
наявність якого породжує обов'язок з
виплати заробітної плати, тоді як її
процесуальний опонент надав суду
переконливі свідчення відсутності
зазначених правовідносин між
сторонами.

На згаданий висновок суду не впливають
надані позивачкою копії наказу про її
прийняття на роботу (а. с. 8) та
розрахунок належної їй заробітної
плати (а. с. 7), оскільки вони
спростовуються наданими представником
відповідача фактичними даними про
відсутність у штатному розкладі посади
інженера з пожежної профілактики.

З огляду на викладене суд вважає, що
позивач не довела ґрунтовності своїх
вимог, що виключає ухвалення рішення на
її користь.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 94, 115 КЗпП
України, ст. ст. 10, 59, 60, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до комунального
підприємства «Місцева пожежна
команда» Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після ухвалення рішення, а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні в залі судового
засідання під час проголошення
рішення, - в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В. Щаслива