Справа № 182/7598/14-ц
Провадження № 2/0182/3929/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.12.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

за участю сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просить стягнути з ОСОБА_2
аліменти у розмірі 1/4 частини його
заробітку.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2010 року
вона зареєструвала з відповідачем
шлюб, від якого є донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 2014 року вони фактично
припинили шлюбні відносини, внаслідок
чого ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, через що
вона просить суд стягнути з нього
аліменти у примусовому порядку.

Від першого шлюбу відповідач має
доньку ОСОБА_6, на утримання якої він
сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 у
розмірі 25 % його доходу.

У судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала, на їх
задоволенні наполягала.

Відповідач у судових дебатах проти
задоволення позову не заперечив.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового
розгляду повідомлялася належним чином
(а.с.22), причини неявки суду невідомі.
Проти задоволення позову у ході
судових слухань заперечувала.
Пояснила, що від шлюбу з відповідачем
мають 2х доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання яких
ОСОБА_2 сплачував їй аліменти. Після
досягнення повноліття Маргаритою з
відповідача до липня 2014 року
стягувалися аліменти на її утримання
на час навчання. На даний час вона
отримує аліменти від ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_6 за рішенням
суду у розмірі 1/4 частини його
заробітку. Вважає, що сторони мешкають
разом, однією сім'єю, а позивачка подала
позов про стягнення аліментів, аби
відповідач потім зміг зменшити розмір
аліментів, які він сплачує на її
користь на утримання їхньої доньки.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дітей (аліменти)
присуджуються у частці від доходу їх
батька, яка встановлюється судом.

Як встановлено судом, з 20.02.2010 року
сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому Відділом реєстрації
актів цивільного стану по місту
Нікополю Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області за актовим
записом № 73 (а.с.3).

Від шлюбу мають малолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

З серпня 2014 року сторони фактично
припинили шлюбні стосунки, мешкають
окремо, спільне господарство не ведуть.
Дитина проживає з матір'ю (а.с.5),
знаходиться на її утриманні.

Після припинення шлюбних стосунків
відповідач матеріальної допомоги на
утримання доньки не надає.

Позивачка працює оператором пульту
управління агломераційного цеху
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів»,
однак з 08.08.2014 року по 07.02.2015 року
знаходиться у неоплачуваній відпустці
по догляду за дитиною до 6 років (23).

Таким чином, за своїм матеріальним
станом вона не може сама утримувати
доньку.

За рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 20.01.2014 року
ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(а.с.18-20).

Згідно довідки про заробітну плату,
виданої Публічним акціонерним
товариством «Нікопольський завод
феросплавів», ОСОБА_2 за період з квітня
2014 року по вересень 2014 року включно
отримав заробітну плату та виплати по
лікарняним листам на загальну суму 46
945,06 грн. З цієї суми були нараховані
аліменти на користь ОСОБА_3.(а.с.14).

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у
матеріалах справи, дійшов висновку про
те, що ОСОБА_2 має обов'язок і можливість
надавати допомогу на утримання своєї
дитини, однак у добровільному порядку
від надання такої допомоги ухиляється.

За таких обставин, суд вважає, що
аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України
мають бути стягнуті з нього у
примусовому порядку.

Беручи до уваги принцип
розумності та співмірності, суд вважає
можливим задовольнити позов частково
та стягнути з відповідача аліменти у
розмірі 1/6 частини його заробітку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень.

На підставі ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, суд не може взяти до уваги
заперечення третьої особи ОСОБА_3 проти
позову, які ґрунтуються на її
припущеннях відносно спільного
проживання сторін, оскільки жодних
доказів цього судом не добуто.

Також в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача мають бути стягнуті судові
витрати по справі на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180 -183 СК України,
ст. ст. 10,11,14,15,60,213-215,367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину - задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Нікополь
Дніпропетровської області, аліменти на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на
утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/6 частини усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
певного віку щомісяця, починаючи з
30.09.2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення у частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати
у розмірі 243 (двісті сорок три грн.) 60
коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
оскаржити рішення суду у такий самий
строк з моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров