АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1049/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1481/14
Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є.
Доповідач Петренко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого судді Петренка В.М.,

Суддів: Акопян В.І., Одринської Т.В.

при секретарі - Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,

на ухвалу Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 20
березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про визнання договору дарування
недійсним, визнання укладеним договір
купівлі продажі, переведення прав та
обов'язків покупця та скасування
державної реєстрації

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 20 березня 2012 року заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
на праві власності належить ОСОБА_1, яка
проживає по АДРЕСА_2.

З ухвалою не погодилась ОСОБА_1. В
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою у задоволенні
заяви відмовити.

Згідно із п. 2 ч.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє нову ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права, або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1 у якому прохає
визнати недійсним з підстав удаваності
договір дарування кв.АДРЕСА_1,
посвідчений 20 серпня 2001 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу за реєстровим
№7795.

Визнати укладеним 20 серпня 2001 року в
дійсності договір купівлі-продажу за
яким ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4
продала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 придбали
кв.АДРЕСА_1 та перевести на неї права та
обов'язки покупця даної квартири.

Скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_1 на кв.АДРЕСА_1 вчинену
реєстраційною службою Кременчуцького
міського управління юстиції
Полтавської області 20.03.2013 р., індексний
номер 1020730. та визнати за нею право
власності на спірну квартиру (а.с.1-3 ).

Згідно вимог ч.1 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Законом,
заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосовувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Задовольняючи заяву позивача про
забезпечення позову, судом першої
інстанції, не враховано, той факт що в
заяві про забезпечення позову
позивачкою належно не обґрунтовано
необхідність обрання такого виду
забезпечення позову, не надано
достатніх доказів чи обґрунтування, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, предмет позову,
обставини, якими ОСОБА_2 обґрунтовувала
свою заяву про забезпечення позову,
колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, заслухавши думку сторін,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга обгрутована і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 20
березня 2014 року - скасувати та
постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.М.Петренко

Судді:
В.І.Акопян

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко