АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 - ц/796/8386/2014
Головуючий у 1 інстанції - Савицький
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

10 липня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Шиманського В.Й.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 травня 2014
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про приведення
приміщення в початковий стан та
усунення перешкод у здійсненні права
власності,-

в с т а н о в и л
а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 травня 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, що
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про приведення
приміщення в початковий стан та
усунення перешкод у здійсненні права
власності задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 привести
приміщення комунальної квартири
АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме:
встановити за власний рахунок
демонтовану перегородку, що відділяє
кімнату площею 17,5 кв.м. від коридору
площею 6,0 кв.м, відповідно до технічного
паспорта на вказану квартиру, який був
виготовлений до знесення вказаної
перегородки.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні нею коридором
площею 6.0 кв.м в комунальній квартирі
АДРЕСА_2 та центральним входом в цю
квартиру, який веде з вулиці
Воровського

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, солідарно на
користь ОСОБА_3 понесені нею судові
витрати в розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 13 травня 2014 року та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3.

Свою скаргу мотивує тим, що суд першої
інстанції не дав належної правової
оцінки доказам, які вона надала в
судовому засіданні, а саме: витягу з
поверхового плану від 23.12.1960 року,
довідкам з органу приватизації та БТІ
та ухвалив незаконне і необґрунтоване
рішення. Ухвалюючи рішення, суд не
врахував її доводів про те, що
перегородку з гіпсокартону в кімнаті
площею 23,6 кв.м. встановила в 1972 році її
свекруха ОСОБА_11, якій ця кімната була
надана після війни. Позивач отримала
інші кімнати в квартирі АДРЕСА_2 в 1978
році і тому про перегородку, яка
існувала на той час та про дійсний
поверховий план їй нічого не було
відомо. Перегородка була знесена нею за
власний рахунок у зв»язку з тим, що
органом приватизації Шевченківської
райдержадміністрації їй було
роз»яснено, що для приватизації її
частини квартири необхідно привести
квартиру до стану, який відповідає
поверховому плану.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_19 повністю
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3
ОСОБА_18 проти доводів апеляційної
скарги заперечував посилаючись на те,
що рішення суду постановлено з
дотриманням вимог закону.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник
третьої особи Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві, треті особи:ОСОБА_9, ОСОБА_10 в
судове засідання не з»явились, про
день та час слухання справи судом
повідомлені у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді
Ратнікової В.М., пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру
№1956 серії Б від 20.07.1978 року ОСОБА_17 та
членам її сім'ї було надано у
користування дві кімнати загальною
площею 35.7 кв.м. в загальній квартирі
АДРЕСА_2. Ордер виданий згідно з
рішенням виконкому Радянської
районної ради народних депутатів від
10.07.1978 року, №239.

На підставі розпорядження органу
приватизації державного житлового
фонду Радянського району м. Києва № 24655
від 26.04.2000 року було видано свідоцтво
про право власності на житло,
відповідно до якого 62/100 частини
квартири АДРЕСА_2 належить на праві
приватної спільної часткової
власності ОСОБА_9 та членам його сім»ї:
ОСОБА_3 та ОСОБА_10 в рівних долях.
Загальна площа квартири становить 54,58
кв.м.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
06.03.2014 року розпорядження Радянської
районної державної адміністрації у
м.Києві №24655 від 26.04.2000 року було
визнано незаконним та скасовано, а
видане на підставі нього свідоцтво про
право власності на житло від 26.04.2000 року
було визнано недійсним.

Крім того, розпорядженням органу
приватизації управління
житлово-комунального господарства
Шевченківської районної в м.Києві
державної адміністрації №765 від 06.02.2012
року позивачу та членам її сім'ї видано
дублікат свідоцтва про право власності
від 26.04.2000 року.

Згідно довідки Форми № 3 від 27.11.2013 року,
№1092 відповідачі є користувачами
суміжніх 2-х кімнат в комунальній
квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до листів Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 04.03.2014 року №30320 (И-2014), від 01.04.2014
року. №32010 (И-2014) та відповіді на запит
суду, квартира АДРЕСА_2 при проведенні
поточної інвентаризації будинку в
цілому з 20.05.1974 року була
проінвентаризована як 4-х кімнатна
квартира.

З приводу самовільного знесення
перегородки відповідачами позивачка
10.07.2013 року зверталась до КП ЖЕК
«Злотоустівська» та до Інспекції
Державного архітектурно-будівельної
контролю у м.Києві.

З відповіді Інспекції від 09.08.2013 року
№7/26-39/0908/10 вбачається, що станом на
09.08.2013 року Інспекція не видавала
дозволу та не реєструвала інших
документів дозвільного характеру, які
б давали право на виконання
підготовчих або будівельних робіт за
адресою АДРЕСА_2.

Згідно відповіді ЖЕК «Злотоустівська»
№ 413 від 09.08.2013 року, 06.08.2013 року було
проведене комісійне обстеження
квартири АДРЕСА_2 , складений акт та
направлено ОСОБА_4 припис, щодо надання
до КП « ЖЕК « Злотоустівська»
дозвільної документації на здійснену
перебудову.

Відповідно до Акту комісійного
обстеження від 06.08.2013 року,  квартира
АДРЕСА_2 є 4-х кімнатна, комунальної
власності, на два входи, розділена на
два власники ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
власником ОСОБА_4 було самовільно
встановлено двері та зайнято коридор
площею 6 кв.м., який згідно з технічного
паспорту та документів на приватизацію
належить власнику ОСОБА_3, тим самим
перекрито вихід (центральний) на
сторону вул.Воровського.

Задовольняючи позовні вимоги та
зобов'язуючи ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 привести
приміщення комунальної квартири
АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме:
встановити за власний рахунок
демонтовану перегородку, що відділяє
кімнату площею 17,5 кв.м. від коридору
площею 6,0 кв.м, відповідно до технічного
паспорта на вказану квартиру, який був
виготовлений до знесення вказаної
перегородки та не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні нею коридором
площею 6.0 кв.м в комунальній квартирі
АДРЕСА_2 та центральним входом в цю
квартиру, який веде з вулиці
Воровського, суд 1-ї інстанції
посилався на те, що перегородка знесена
відповідачами в місці загального
користування- коридорі, без згоди на те
позивача, який також є користувачем
допоміжних (підсобних) приміщень та
приміщень загального користування в
квартирі АДРЕСА_2, без належної
технічної документації та необхідних
погоджень, знесення перегородки
перекрило позивачу доступ до коридору,
що мав площу 6 кв.м. та центрального
входу/виходу з квартири та позбавило
позивача вільного доступу до своїх
приміщень через центральний вхід/вихід
в квартирі АДРЕСА_2, що є порушенням
його законних прав. Порушене право
підлягає відновленню способом
зобов'язання відповідачів привести
приміщення комунальної квартири
АДРЕСА_2 в попередній стан, шляхом
встановлення за власний рахунок
демонтованої перегородки, що відділяла
кімнату площею 17,5 кв.м. від коридору
площею 6,0 кв.м, у вказаній квартирі
відповідно до Технічного паспорта на
цю квартиру, який був виготовлений до
знесення перегородки та зобов»язання
відповідачів не чинити позивачці
перешкоди у користуванні нею коридором
площею 6,0 кв.м в комунальній квартирі
АДРЕСА_2 та центральним входом в цю
квартиру, який веде з вулиці
Воровського.

Колегія суддів вважає, що такі
висновки суду 1-ї інтонації зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідають вимогам
закону.

Так, згідно вимог частини 2 ст. 815 ЦК
України, наймач не має права провадити
перевлаштування та реконструкцію
житла без згоди наймодавця.

Згідно зі ст. 179 ЖК України,
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до підп. 5, 6 п.7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених Постановою КМУ
від 24.01.2006 року №45, власник та наймач
(орендар) квартири зобов'язаний:
використовувати приміщення житлового
будинку за призначенням, забезпечувати
збереження житлових і підсобних
приміщень та технічного обладнання,
також, не допускати виконання робіт та
інших дій, що викликають псування
приміщень, приладів та обладнання
будинку, порушують умови проживання
громадян.

Відповідно до вимог підп. 1 п. 10 Правил,
мешканці квартири, в якій проживає два
і більше співвласники, наймачі
(орендарі) мають рівні права на
користування підсобними приміщеннями
і обладнанням.

Підсобні приміщення - це приміщення
квартир, комунальних квартир, жилих
блоків (секцій), призначені для
гігієнічних або
господарсько-побутових потреб
мешканців (ванна, вбиральня, душова,
приміщення для прання, кухня, комора), а
також передпокій, внутрішньо
квартирний хол, коридор, тощо, (п.2
Положення про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затверджених Наказом Міністерства з
питань Житлово-комунального
господарства №396 від 16.12.09р.).

Згідно п.19 цих Правил, переобладнання і
перепланування жилих і підсобних
приміщень, балконів і лоджій
власниками квартир, наймачами і
орендарями може провадитися лише з
відповідними проектами без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у цьому будинку. Наймачі
квартир можуть виконувати вказані
роботи тільки з дозволу власника
будинку.

Відповідно до ч.З ст. 100 ЖК України
наймач, який допустив самовільне
переобладнання чи перепланування
жилого або підсобного приміщення,
зобов'язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан.

З дослідженої в судовому засіданні
довідки про показники об'єкта
нерухомого майна КВ-2014 53202 від 13.03.2014
року, що є додатком до Технічного
паспорту виготовленого 11.03.2014 року
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
вбачається, що житлова площа
відповідачів збільшена за рахунок
демонтажу перегородки за рахунок площі
коридору.

З копії технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_2, виданого в 2000 році,
копії технічного паспорту на цю ж
квартиру, виданого 14.02.2012 року та
поверхового плану від 20.05.1974 року
вбачається наявність коридору площею
6,0 кв.м. та перегородки, що розділяла
коридор площею 6,0 кв.м. та кімнату
відповідачів площею 17,5 кв.м.

З акту комісійного обстеження квартири
АДРЕСА_2 від 06.08.2013 року ЖЕК
«Злотоустівська» також вбачається, що
квартира АДРЕСА_2 є 4-х кімнатна,
комунальної власності, на два входи,
розділена на два власники ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Власником ОСОБА_4 було
самовільно встановлено двері та
зайнято коридор площею 6 кв.м., який
згідно технічного паспорту та
документів на приватизацію належить
власнику ОСОБА_3, та перекрито вихід
(центральний) на сторону
вул.Воровського. Після проведення
обстеження ОСОБА_4 було направлено
припис про надання дозвільної
документації до КП ЖЕК
«Злотоустівська», проте такі дозвільні
документи відповідачами надані не
були.

З відповіді Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 09.08.2013 року. №7/26-39/0908/10
вбачається, що станом на 09.08.2013 року
інспекція не видавала дозволу та не
реєструвала інших документів
дозвільного характеру, які б давали
право на виконання підготовчих або
будівельних робіт за адресою АДРЕСА_2.

Оцінюючи в сукупності встановлені
обставини справи, досліджені докази
та зазначені вимоги закону, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
пришов до обгрунтованого висновку
про те, що перегородка знесена
відповідачами в місці загального
користування- коридорі, без згоди на те
позивачки ОСОБА_3, яка також є
користувачем допоміжних (підсобних)
приміщень та приміщень загального
користування в квартирі АДРЕСА_2, без
технічної документації та необхідних
погоджень, що призвело до порушень
прав позивачки, так як їй перекрито
доступ до коридору, що мав площу 6 кв.м.
та центрального входу/виходу в
квартирі АДРЕСА_2.

Згідно ст. 189 ЖК України особи, що
винні в порушенні правил користування
жилими приміщеннями, санітарного
утримання місць загального
користування, у самовільному
переобладнанні та переплануванні
жилих будинків і жилих приміщень і
використання їх не за призначенням
несуть відповідальність у
відповідності з діючим законодавством.

Оскільки, відповідачі без
передбаченого вищезазначеними
законодавчими актами дозволу,
здійснили перепланування квартири
АДРЕСА_2, а саме: демонтували
перегородку, що відділяє кімнату
площею 17,5 кв.м. від коридору площею 6,0
кв.м , чим порушили вимоги закону та
права інших мешканців вказаної
квартири, колегія суддів вважає, що суд
1-ї інстанції обґрунтовано визнав такі
дії відповідачів незаконними та
зобов'язав ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 привести
приміщення комунальної квартири
АДРЕСА_2 в попередній стан, а саме:
встановити за власний рахунок
демонтовану перегородку, що відділяє
кімнату площею 17,5 кв.м. від коридору
площею 6,0 кв.м, відповідно до технічного
паспорта на вказану квартиру, який був
виготовлений до знесення вказаної
перегородки та не чинити ОСОБА_3
перешкод у користуванні нею коридором
площею 6.0 кв.м в комунальній квартирі
АДРЕСА_2 та центральним входом в цю
квартиру, який веде з вулиці
Воровського

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не дав належної
правової оцінки наданим ОСОБА_2
доказам, а саме: витягу з по
поверхового плану від 23.12.1960 року,
довідкам з органу приватизації та БТІ
та ухвалив незаконне і необґрунтоване
рішення, колегія суддів вважає
безпідставними, так як суд першої
інстанції в рішенні суду дав оцінку
вказаним доводам відповідача та
обґрунтовано послався в рішенні на те,
що квартира АДРЕСА_2 станом на 1960 рік не
була 4-х кімнатною, а налічувала лише
дві кімнати, що підтверджується копією
поверхового плану квартири АДРЕСА_2
станом на 1960 рік, до проведення в 1974
році реконструкції будинку. З
вказаного плану вбачається, що
квартира АДРЕСА_2. станом на 1960 рік
складалась із 2-х кімнат, загальною
площею 60,1 кв.м., житловою - 36,4 кв.м.

Доводи апеляційної скарги про те, що
перегородку з гіпсокартону в кімнаті
площею 23,6 кв.м. встановила в 1972 році
свекруха відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_11,
якій ця кімната була надана після
війни, колегія суддів також вважає
безпідставним, так як вони не
підтверджені належними та допустимими
доказами, як того вимагає ст.60 ЦПК
України.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції також не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, зібраним доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 травня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: