Справа № 254/201/14-ц
Провадження № 2зз/254/1/2014
У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючий-суддя
Сенчишин Ф.М.

При секретарі
Литовченко М.О.

За участю заявника
ОСОБА_1

представника заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду клопотання
ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3,
про скасування арешту частини
квартири, накладеного ухвалою
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 05 січня 1999 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
клопотанням, за яким просить скасувати
арешт з належної їй 1/4 частки квартири
АДРЕСА_1, накладений ухвалою суду від 05
січня 1999 року, оскільки борг за судовим
рішенням нею був погашений, а арешт до
цього часу не знятий.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала в повному обсязі заявлені
вимоги та фактичні обставини, на яких
вони ґрунтуються.

Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року
до участі у розгляді справи у якості
заінтересованої особи була залучена
ОСОБА_3 Представник останньої ОСОБА_2 в
суді пояснив, що на користь останньої
рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 09 вересня 1999 року з
ОСОБА_1 було стягнуто 27285,20 грн.
Зазначені кошти ОСОБА_3 до цього часу
ОСОБА_1 не сплачені, тому
заінтересована особа заперечує проти
скасування арешту. ОСОБА_2 підтвердив,
що на цей час у підрозділах виконавчої
служби відсутні чинні виконавчі
провадження на примусове виконання
зазначеного рішення, ОСОБА_3 до суду з
заявами про видачу їй дублікату
виконавчого листа та поновлення строку
на його пред'явлення для примусового
виконання не зверталася.

Вирішуючи клопотання, суд
виходить з наступного.

Рішенням Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 09
вересня 1999 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу, яке набрало законної сили
(а.с. 41-44), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
було стягнуто 27285,20 грн.

У межах розгляду зазначеної цивільної
справи ухвалою суду від 05 січня 1999 року
(а.с. 16) були вжиті заходи забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
майно ОСОБА_1, в тому числі - на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1.

Зазначене обтяження на цей час
залишається чинним, що підтверджується
копією інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с. 2).

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд
може одночасно з ухваленням судового
рішення або після цього постановити
ухвалу про скасування заходів
забезпечення позову.

Суд виходить з того, що захід
забезпечення позову вживався для
забезпечення виконання судового
рішення у разі ухвалення його на
користь ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_1 про те, що рішення суду
нею було виконане і грошові кошти
сплачені ОСОБА_4 в повному обсязі, судом
до уваги не приймаються, оскільки
остання таку фактичну обставину
спростовує, а ОСОБА_1 жодного доказу на
підтвердження цього факту суду не
надано.

Разом з тим, ОСОБА_3 своїми
процесуальними правами щодо звернення
рішення суду до примусового виконання
розпоряджалася на власний розсуд.

Зокрема, за довідкою ВДВС
Будьоннівського РУЮ м. Донецька (а.с. 3),
у відділі не перебувають виконавчі
провадження про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтвердив, що на цей час у
підрозділах виконавчої служби
відсутні чинні виконавчі провадження
на примусове виконання зазначеного
рішення, ОСОБА_3 до суду з заявами про
видачу їй дублікату виконавчого листа
та поновлення строку на його
пред'явлення для примусового виконання
не зверталася.

Таким чином, протягом більш ніж 15 років
обтяження належної ОСОБА_1 частини
квартири залишається чинним за
відсутності чинних виконавчих
проваджень з виконання того рішення
суду, на забезпечення якого вони були
вжиті.

Така ситуація призводить до суттєвого
дисбалансу інтересів сторін, оскільки
саме стягувачка була заінтересована у
тому, щоб ухвалене на її користь
рішення суду було виконане і своїми
правами в цій частині не користувалася.
При цьому ОСОБА_1 протягом більш ніж 15
років обмежена у здійсненні свого
права власності.

На підставі викладеного,
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову є обґрунтованими
та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1,
заінтересована особа ОСОБА_3, про
скасування арешту частини квартири,
накладеного ухвалою Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 05 січня
1999 року, задовольнити в повному обсязі.

Вжитий ухвалою Будьоннівського
районного суду м. Донецька № бн від 05
січня 1999 року захід забезпечення
позову у вигляді арешту 1/4 частки
квартири АДРЕСА_1 - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в Апеляційний суд Донецької
області через Будьоннівський районний
суд м. Донецька протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали. Ухвала
набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Головуючий :