АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Комунального підприємства
"Ремонтно-експлуатаційна
організація-6", третя особа: ОСОБА_1 про
скасування акту проведення
розслідування нещасного випадку та
акту про нещасний випадок, за
апеляційною скаргою Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві на
рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 13травня 2014 року ,-

встановила:

06.02.2014 р. Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
звернулось до суду з вказаним позовом,
в якому просило скасувати Акт
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 02.09.2013 року о 12.30 год.
на Комунальному підприємстві
«Ремонтно-експлуатаційна
організація-6» за Формою Н-5 та Акт № 2
про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, що стався з ОСОБА_1 за
формою Н-1 від 10.01.2014 року.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
02.09.2013 року о 12.30 год. на прибудинковій
території КП «РЕО-6» по вул. Ірпінській,
64 у м.Києві стався нещасний випадок з
робітником з комплексного прибирання
та утримання будинків з прилеглими
територіями ОСОБА_1, який відповідно до
його пояснювальної записки в цей
день виконував роботу по обрізанню
кущів по завданню майстра технічної
дільниці ОСОБА_2 Під час обрізання
кущів його в праве око вдарила гілка.
Згідно листа головного лікаря
Олександрівської клінічної лікарні м.
Києва від 16.12.2013 р. №1584/01 ОСОБА_1 було
встановлено діагноз: травматична
ерозія рогівки, птерігіум 2 ст. правого
ока. За результатами роботи
комісії з розслідування нещасного
випадку складено акти за формами Н-5
та Н-1 від 10.01.2014 року, якими нещасний
випадок визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом.

Вважає, що матеріали розслідування
не містять доказів того, що нещасний
випадок стався з ОСОБА_1 саме 02.09.2013 р. у
процесі виконання ним трудових
обов'язків. Викладені у актах
обставини ґрунтуються лише на
письмових поясненнях самого
потерпілого від 03.09.2013 р., правдивість
яких викликає сумніви, оскільки в них
було виявлено значні розбіжності з
фактичними обставинами справи.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві просить
скасувати вказане рішеннясуду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Посилається на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що висновок
суду першої інстанції про те, що між
підрізанням кущів 02.09.2013 р. та
діагнозом, який встановлено
Олександрівською клінічною лікарнею
існує причинно-наслідковий зв'язок,
не підтверджено жодними доказами.
Майстер технічної дільниці ОСОБА_2 у
своїх письмових поясненнях чітко
вказала, що ОСОБА_1 після підрізання
кущів був присутній у актовій залі на
колективних зборах, слідів травми та
скарг у нього не було. Такі пояснення
дають підстави вважати, що травма
сталася з працівником не 02.09.2013 р. під
час виконання трудових обов'язків, а
03.09.2013 р., коли він не перебував на
роботі. Письмовими поясненнями
ОСОБА_2 також спростовується
твердження ОСОБА_1 про те, що він
повідомив свого керівника про
настання нещасного випадку.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3
просили апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
нещасний випадок, який стався 02 вересня
2013 року о 12.30 год., пов'язаний з
виконанням ОСОБА_1 трудових обов'язків,
у зв'язку з чим акти форми Н-1 та Н-5 від 10
січня 2014 року складені на підставі
повно і об'єктивно досліджених
обставин нещасного випадку.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про охорону
праці» відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» держава гарантує усім
застрахованим громадянам забезпечення
прав у страхуванні від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Як передбачено ч. 6 ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» факт нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України «Про
охорону праці».

Відповідно до п. 7 Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1232 від 30 листопада
2011 року, розслідування проводиться у
разі виникнення нещасного випадку, а
саме обмеженої в часі події або
раптового впливу на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких зафіксовано шкоду
здоров'ю, зокрема від одержання
поранення, травми, у тому числі
внаслідок тілесних ушкоджень, гострого
професійного захворювання і гострого
професійного та інших отруєнь,
одержання сонячного або теплового
удару, опіку, обмороження, а також у
разі утоплення, ураження електричним
струмом, блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, одержання інших
ушкоджень внаслідок аварії, пожежі,
стихійного лиха (землетрусу, зсуву,
повені, урагану тощо), контакту з
представниками тваринного і
рослинного світу, які призвели до
втрати працівником працездатності на
один робочий день чи більше або до
необхідності переведення його на іншу
(легшу) роботу не менш як на один
робочий день, зникнення, а також
настання смерті працівника під час
виконання ним трудових (посадових)
обов'язків.

Пунктом 14 вищевказаного Порядку
передбачено, що комісія з
розслідування нещасного випадку
повинна з'ясувати обставини і причини
настання нещасного випадку, вивчити
первинну медичну документацію,
амбулаторну картку та історію хвороби
потерпілого, документацію відділу
(служби) охорони праці, а також
документацію відділу кадрів та
визначити, пов'язаний чи не пов'язаний
нещасний випадок з виробництвом.

Згідно п. 15 вищевказаного Порядку
однією з обставин, за яких нещасний
випадок визнається таким, що пов'язаний
з виробництвом, є виконання потерпілим
трудових (посадових) обов'язків за
режимом роботи підприємства, у тому
числі у відрядженні; перебування на
робочому місці, на території
підприємства або в іншому місці для
виконання потерпілим трудових
(посадових) обов'язків чи завдань
роботодавця з моменту прибуття
потерпілого на підприємство до його
вибуття, що фіксується відповідно до
правил внутрішнього трудового
розпорядку підприємства, в тому числі
протягом робочого та надурочного часу;
виконання завдань відповідно до
розпорядження роботодавця в неробочий
час, під час відпустки, у вихідні,
святкові та неробочі дні; виконання дій
в інтересах підприємства, на якому
працює потерпілий, тобто дій, які
належать до його трудових (посадових)
обов'язків, зокрема із запобігання
виникнення аварій або рятування людей
та майна підприємства, будь-які дії за
дорученням роботодавця, участь у
спортивних змаганнях, інших масових
заходах та акціях, які проводяться
підприємством самостійно або за
рішенням органів управління за
наявності відповідного розпорядження
роботодавця.

Судом встановлено, що наказом від 04
вересня 2013 року №72 КП «РЕО-6» за
заявою ОСОБА_1 утворено комісію з
розслідування нещасного випадку, що
стався н а обслуговуваній території
КП «РЕО-6» за адресою: м. Київ, вул.
Ірпінська,64.

За висновком комісії, нещасний
випадок з двірником КП «РЕО-6»
ОСОБА_1 визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом. Комісія вирішила скласти
акт за формою Н-1. ОСОБА_1 - робітник з
комплексного прибирання та утримання
будинків з прилеглими територіями
порушив п.1.10 вимог інструкції №1 з
охорони праці. ОСОБА_2 - майстер
технічної дільниці КП «РЕО-6»
порушила п.2.12 вимог посадової
інструкції майстра житлової
ремонтно-експлуатаційної дільниці.

Обставини, за яких стався нещасний
випадок, відображені в акті №2 форми
Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 10.01.2014 р.

Представником позивача не надано
суду доказів на спростування
встановлених комісією обставин.

Суд першої інстанції зробив правильний
висновок про те, що з актів форми Н-1 та
Н-5 від 10.01.2014 р. вбачається
причинно-наслідковий зв'язок між
подією, потраплянням гілки в око
ОСОБА_1 під час обрізання кущів 02.09.2013
р. та її наслідком - заподіяння
травми ока, що спричинило втрату
працездатності на певний час.

Доводи апеляційної скарги про те, що
такий висновок суду не підтверджено
жодними доказами є необґрунтованими.

Перебування ОСОБА_1 02.09.2013 р. на
роботі підтверджується підписом
останнього в журналі виходу на
роботу.

Виконання останнім роботи з обрізання
кущів підтверджується актом
обстеження робочого місця та
письмовими поясненнями майстра
ОСОБА_2, в яких остання зазначила, що
02.09.2013 р. о 10.00 год. вона дізналась, що
ОСОБА_1 за власної ініціативи виконав
обрізання кущів. О 10.00 год. ОСОБА_1 був
присутнім на колективних зборах,
слідів травми та скарг не було. О 13.00
год. ОСОБА_1 приходив до адміністрації
та не повідомив про отриману травму.
03.09.2013 р. об 11.00 год. ОСОБА_1 по телефону
повідомив, що біль в оці появилась
вночі, у зв'язку з чим він звернувся до
лікаря.

Оскільки відповідно до акту про
нещасний випадок останній стався
02.09.2013 р. о 12.30 год., відсутність
слідів травм та скарг у вказаної
особи під час колективних зборів о 10.00
год. не суперечить висновкам комісії.

Не спростовує висновків комісії і той
факт, що ОСОБА_1 нікого 02.09.2013 р. не
повідомив про нещасний випадок,
оскільки вважав, що все минеться, а
посилення болю відбулося лише в ніч з
02.09.2013 р. на 03.09.2013 р.

До медичного закладу ОСОБА_1 звернувся
03.09.2013 р.

Згідно листа головного лікаря
Олександрівської клінічної лікарні м.
Києва від 16.12.2013 р. №1584/01, ОСОБА_1 було
встановлено діагноз: травматична
ерозія рогівки, птерігіум 2 ст. правого
ока.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку вказаним вище обставинам та
доказам, на які сторони посилалися як
на підтвердження своїх вимог і
заперечень, правильно застосував норми
матеріального права до спірних
правовідносин та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Є правильним посилання суду першої
інстанції на те, що складені акти про
нещасний випадок є лише фіксацією
розслідування обставин нещасного
випадку та причин виникнення
професійного захворювання та
стосуються безпосередньо прав та
інтересів роботодавця , як
страхувальника, та потерпілого або
члена його сім'ї. У разі виникнення
спору про право на отримання
страхових виплат вказані документи є
доказами, які повинні досліджуватися
та оцінюватися судом відповідно до
вимог закону.

Висновки суду про відсутність правових
підстав для задоволення позову
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
досліджені наявних у справі доказів.
Суд оцінив належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, обґрунтовані
висновки щодо яких виклав в
мотивувальній частині судового
рішення. При встановленні фактичних
обставин справи судом першої інстанції
норми процесуального права не
порушені. При ухваленні судового
рішення правильно застосовані норми
матеріального права у спірних
правовідносинах, а тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13травня 2014 рокузалишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/8568/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Коваль О.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.