Єдиний унікальний номер 257/2554/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3032/2014
Головуючий в 1 інстанції - Лях М.Ю.
Доповідач - Халаджи О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 08 жовтня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» про визнання кредитного
договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 08 жовтня 2013 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ
«Приватбанк» про визнання кредитного
договору недійсним відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.ст.
213-215 ЦПК України, оскільки не містить
оцінки доказів, наданих кожною із
сторін. Також апелянт зазначає, що
судом було помилково зазначено, що
позивачем було пропущено строк
позовної давності, оскільки ч. 1ст. 261 ГК
України передбачено, що перебіг строку
позовної давності обов'язково
пов'язаний подією, тобто з днем, коли
особа дізналась або могла дізнатися
про порушення його права. Апелянт
дізнався про порушення прав споживачів
кредитних послуг із положень, що
містяться в рішенні Конституційного
суду України від 10.11.2011 року у справі
№1-26/2011, а тому саме з цього моменту
необхідно враховувати позовну
давність. Просив рішення суду
скасувати та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Представник апелянта - позивача ОСОБА_1
у судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «КБ
Приватбанк» у судовому засіданні проти
доводів апеляційної скарги
заперечував та просив залишити рішення
суду без змін.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
з'явившихся сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши докази, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитно-заставний договір №
DOTAAK10020101, за умовами якого ЗАТ КБ
«ПриватБанк» зобов'язується надати
ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах,
встановлених у цьому договорі, а
останній зобов'язується прийняти,
належним чином використати та
повернути кредит і сплатити проценти
за користування кредитом, а також інші
платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до особливих умов
вищевказаного договору загальний
розмір кредиту складає 61936,38 грн., мета
кредиту: частина кредиту в розмірі 56700
грн. надається з метою придбання
позичальником автомобіля, а інша
частина кредиту в розмірі 4068,38 грн.
надається з метою оплати перших
страхових платежів за договорами
страхування на перший рік дії кредиту;
частина кредиту в розмірі 34 грн.
надається з метою оплати коштів за
реєстрацію предмета застави в
Державному реєстрі; частина кредиту в
розмірі 1134 грн. надається з метою
оплати винагороди за надання
фінансового інструменту, що
сплачується в момент видачі кредиту.
Дата видачі кредиту не пізніше ніж 03
квітня 2008 року, дата погашення кредиту
02 квітня 2013 року, процентна ставка 15,96%
річних. З метою виконання зобов'язань
за п.3.4 позичальнику відкривається
кредитна лінія в розмірі 20341,90 грн. для
сплати чергових страхових платежів;
винагорода за надання фінансового
інструменту в розмірі 1134 грн., що
сплачується в момент видачі кредиту;
винагорода за надання фінансового
інструменту, яка сплачується щомісяця
в період сплати у розмірі 0,00% від суми
виданого кредиту; винагорода за
проведення додаткового моніторингу,
яка сплачується відповідно до статті
16.9; винагорода за резервування
ресурсів у розмірі 2,52% річних від суми
зарезервованих ресурсів.

Згідно п. 17.4 цього договору, з
урахуванням положень статті договору
3.3., позичальник доручає банку без
додаткового узгодження, перерахувати
кредит: в сумі 56700 грн. на поточний
рахунок автосалону ТОВ «ПКЦ «Оптима,
ЛТД»; в сумі 4068,38 грн. на сплату
страхових платежів на поточний рахунок
страхової компанії ЗАО Страхова
компанія «Інгосстрах»; в сумі 34 грн. на
сплату за реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна на
рахунок ДП «Інформаційний центр»; в
сумі 1134 грн. для сплати винагороди
банку за надання фінансового
інструменту. Також сторонами був
погоджений графік погашення кредиту,
що підтверджується копією додатку №1
до кредитно-заставного договору №
DOTAAK10020101 від 03 квітня 2008 року (арк.
справи 28), який був підписаний обома
сторонами та в якому чітко вказано які
суми потрібно сплачувати та що вони
означають.

З копій квитанцій вбачається, що
позивач сплачував кредит, а саме: 03.04.2009
року - 3901,85 грн., 1597,70 грн., 06.05.2009 року -
1597,70 грн., 22.09.2009 року - 2000 грн., 6913,69 грн.,
12.01.2009 року - 2000 грн., 06.02.2009 року - 1597,70
грн., 05.08.2008 року - 2000 грн., 09.09.2008 року - 2000
грн., 07.10.2008 року - 2000 грн., 05.11.2008 року - 2000
грн., 03.12.2008 року - 2000 грн., 07.05.2008 року - 2000
грн., 07.07.2008 року - 2000 грн., 27.11.2009 року - 1500
грн., 14.10.2009 року - 2000 грн. (арк. справи
30-34).

Відповідно до копії анкети-заяви по
програмі «Авто у кредит за 30 хвилин»
від 03 квітня 2008 року (арк. справи 57)
ОСОБА_1 був під розпис ознайомлений та
погоджений з умовами кредитування, які
були йому надані у письмовій формі.

Згідно висновку експерта №26
судово-економічної експертизи від 20
серпня 2013 року (арк. справи 109-117) в
результаті дослідження анкети-заяви по
програмі «Авто в кредит за 30 хвилин»
документально підтверджується надання
ЗАТ КБ «ПриватБанк» письмової
інформації ОСОБА_1 щодо умов
кредитування та письмова згода
позичальника з вищенаведеними умовами,
що відповідає вимогам п.2.1. «Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту»,
затверджених Постановою Правління
Національного банку України №168 від 10
травня 2007 року. Включення ЗАТ КБ
«ПриватБанк» у зобов'язання ОСОБА_1 по
кредитно-заставному договору №
DOTAAK10020101 від 03 квітня 2008 року сплати
разового прибутку банку за надання
фінансового інструменту у розмірі 2%
від суми виданого кредиту - 1134 грн.
обґрунтовується ст. 47 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
від 07 грудня 2000 року №2121-ІІІ, п.2.4
«Правил бухгалтерського обліку
доходів і витрат банків України»,
затверджених Постановою Правління
Національного банку України від 18.06.2003
року №255.Фактична сплата разового
прибутку банку за надання фінансового
інструменту у розмірі 2% від суми
виданого кредиту - 1134 грн.
підтверджується документально
меморіальним ордером №80403В00СТ від
03.04.2008 року з призначенням платежу
одержувачу Донецьку РУПАТ КБ
ПриватБанк, м. Донецьк від платника
ОСОБА_1 «Винагорода за надання
фінансового інструменту згідно
кредитного договору № DOTAAK10020101 від 03
квітня 2008 року. Включення ЗАТ КБ
«ПриватБанк» у зобов'язання ОСОБА_1 по
кредитно-заставному договору №
DOTAAK10020101 від 03 квітня 2008 року сплати з
резервування кредитних ресурсів у сумі
4643,21 грн. обґрунтовується статтею 47
Закону України «Про банки і банківську
діяльність» від 07 грудня 2000 року
№2121-ІІІ, п.2.4 Правил бухгалтерського
обліку доходів і витрат банків
України», затверджених Постановою
правління Національного банку України
від 18.06.2003 року №255, п. 1.1, п.1.5 Постанови
Правління Національного банку України
«Про затвердження положення про
порядок формування та використання
резерву для відшкодування можливих
втрат за кредитними операціями банків»
№279 від 06.07.2000 року. Сума щомісячних
зобов'язань по кредитному договору без
включення в неї виплат, зв'язаних з
резервуванням кредитних ресурсів на
загальну суму 91343,17 грн. наведена у
таблиці №2 досліджуваної частини.
Загальна сума витрат позичальника,
пов'язаних з оформленням і виконанням
кредитного договору встановлена у
відповідності до чинного
законодавства. Сукупна вартість
кредиту - 101222,76 грн. Реальна процентна
ставка за кредитно-заставним договором
№ DOTAAK10020101 від 03 квітня 2008 року за
даними дослідження на дату підписання
кредитного договору складає 25,51
процентів річних. Розбіжності даних
дослідження з даними додатку 2 до
кредитно-заставного договору №
DOTAAK10020101 від 03 квітня 2008 року щодо
реальної процентної ставки склали у
бік її збільшення на 6,44% (25,51%-19,07%).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного
кодексу України, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 6, статті 627
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, вибору
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 листопада 2011 року офіційного
тлумачено положення пунктів 22, 23 статті
1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3
статті 22 Закону України «Про захист
прав споживачів» у взаємозв'язку з
положеннями частини 4 статті 42
Конституції України, а саме у пункті 3.2
вказаного рішення одним із
фундаментальних принципів приватно
правових відносин є принцип свободи
договору, закріплений у пункті 3 статті
3 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до статті 1051 Цивільного
кодексу України, позичальник має право
оспорити договір позики на тій
підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений
у письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Згідно статті 1052 Цивільного кодексу
України, у разі невиконання
позичальником обов'язків, встановлених
договором позики, щодо забезпечення
повернення позики, а також у разі
втрати забезпечення виконання
зобов'язання або погіршення його умов
та обставин, за які позикодавець не
несе відповідальності, позикодавець
має право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054, 1055
Цивільного кодексу України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається в письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
дотримуючись визначених наведеною
вище нормою матеріального права вимог,
а також, вимог статей 214, 215 ЦПК України
належним чином перевірив пояснення
сторін, у достатньому обсязі
визначився з наявністю чи відсутністю
обставин, на які вони посилались,
вмотивував свій висновок про
відсутність підстав для визнання
кредитно - заставного договору
недійсним, дав оцінку обставинам
справи та поясненням сторін у їх
сукупності та обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні позову. При
цьому, суд взяв до уваги той факт, що
спірний договір укладався між
сторонами на засадах взаємної
домовленості, про всі умови договору
сторони були ознайомлені та погодилися
з ними шляхом підписання цього
договору. Окрім того, ОСОБА_1 у період з
квітня 2008 року по листопад 2009 року
проводив оплату сум по кредиту, що
також свідчить про визнання умов
договору.

Застосування судом першої інстанції до
спірних правовідносин строку позовної
давності не впливає на правильність
висновків суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову виходячи з доказів, наданих до
суду та норм матеріального права.

Враховуючи викладене та юридичну
природу спірних правовідносин, під час
вирішення питання, суд повно встановив
всі обставини, якими обґрунтовувались
вимоги й заперечення сторін.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів, які
були досліджені судом першої
інстанції, проте переконливих доказів,
які б спростовували висновки суду,
апелянтом не надано.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень норм матеріального або
процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 08 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: