Справа № 509/563/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області в складі
:

головуючого судді Бичковського Є.Л.

при секретарі Ауловій Л.Г

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Овідіополь
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє від свого імені та як законний
представник неповнолітньої ОСОБА_2, до
ОСОБА_3 про визнання права власності та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання права власності на
спадщину та припинення права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи від свого імені та як
законний представник неповнолітньої
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась
з вказаним позовом до ОСОБА_3
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її чоловік ОСОБА_4 та після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді квартири
під АДРЕСА_2, але за часів життя
спадкодавець своє право власності на
це майно не зареєстрував.

Вказана квартира була придбана під час
її шлюбу з спадкодавцем, тому 1/2 цієї
квартири належить їй як частина у
спільному майні подружжя.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_4 є позивачка, неповнолітня
донька ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 як син
спадкодавця. Мати спадкодавця ОСОБА_5
відмовилась від спадщини сина на
користь відповідача.

Позивачка просить суд визнати за нею
право власності на 5/8 частин квартири, а
за її неповнолітньою донькою визнати
право власності на 1/8 частину квартири
під АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом та просив суд
визнати за ним право власності на 1/4
частину кватири під АДРЕСА_2, а також
припинити право власності спадкодавця
ОСОБА_4 на зазначену квартиру.

У судове засідання сторони не
з'явились, кожна з них окремо
звернулись до суду з заявами про
підтримання своїх позовів та розгляд
справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що даний первісний позов
підлягає задоволенню, а зустрічний
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що з
23 жовтня 1999 року позивачка ОСОБА_1
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 та вони є батьками
неповнолітньої ОСОБА_2, 14 грудня 1999
року.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної

власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно з договором купівлі-продажу від
16 листопада 2004 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Овідіопольського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований у реєстрі за №3154,
ОСОБА_4 придбав у власність двокімнатну
кватиру під АДРЕСА_2, загальною площею
43,2 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, яка
діяла на час укладання зазначеного
договору купівлі-продажу, якщо договір
про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Зазначений договір купівлі-продажу від
16 листопада 2004 року зареєстрований у
Державному реєстрі правочинів, що
підтверджується відповідним витягом
№320019 від 16 листопада 2004 року. Тому суд
вважає, що в силу ст.ст.60, 70 СК України та
ч.4 ст.334 ЦК України (в редакції, що діяла
на час укладання договору) внаслідок
укладання 16 листопада 2004 року договору
купівлі-продажу позивачка та її
чоловік ОСОБА_4 у рівних частинах
набули право власності на зазначену
спірну квартиру.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповіт не
залишив. Після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина на 1/2 частину
спірної квартири.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК
України).

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Позивачка ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 на
день смерті ОСОБА_4 проживали разом з
ним за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 є сином померлого
ОСОБА_4 та прийняв його спадщину шляхом
звернення 21 жовтня 2011 року до
Іллічівської міської державної
нотаріальної контори із відповідною
заявою про прийняття спадщини.

Мати спадкодавця ОСОБА_5 26 жовтня 2011
року відмовилась від спадщини сина
ОСОБА_4 на користь сина померлого -
відповідача по справі ОСОБА_3

Іллічівська міська державна
нотаріальна контора своїм листом від 23
січня 2014 року за вих..№52 повідомила
позивачку ОСОБА_1 про неможливість
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на спірну квартиру, оскільки
право власності спадкодавця на це
майно не було зареєстровано у
Овідіопольському РБТІ.

Але вищенаведена попередня редакція ч.4
ст.334 ЦК України, яка діяла на час
укладання 16 листопада 2004 року договору
купівлі-продажу спірної квартири
ОСОБА_4, була змінена на підставі Закону
України №1878-VI від 11 лютого 2010 року та
тільки після набрання ним законної
сили має застосовуватися правило,
відповідно до якого право власності за
договором відчуження нерухомого майна,
яке підлягає державній реєстрації,
виникає з дня реєстрації такого права.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 набув
право власності на 1/2 частину спірної
квартири, а сторони по справі та
неповнолітня ОСОБА_2 належним чином
прийняли цю спадщину.

З врахуванням вищенаведених,
встановлених судом обставин, оцінивши
їх у сукупності, суд вважає, що за
позивачкою має бути визнано право
власності на 1/2 частину спірної
квартири як її частку у спільному майні
подружжя та на 1/8 частину спірної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її
чоловіка ОСОБА_4 Загальний розмір
частки позивачки у спірній квартирі
складає 5/8.

За неповнолітньою ОСОБА_2 має бути
визнано право власності на 1/8 частку, а
за відповідачем ОСОБА_1 право власності
на 1/4 частку спірної квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батька ОСОБА_4

Щодо зустрічних позовних вимог про
припинення права власності померлого
ОСОБА_4 на спірну квартиру суд вважає,
що вони задоволенню не підлягають,
оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦПК
України цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті.

Згідно з ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 60, 70 СК
України, ст.ст. 16, 25, 334, 1216, 1218, 1261, 1268-1270,
1273, 1274 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права власності задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 5/8
частин квартири під АДРЕСА_2, загальною
площею 43,2 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/8
частину квартири під АДРЕСА_2,
загальною площею 43,2 кв.м, житловою
площею 28,8 кв.м.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадщину
та припинення права власності
задовольнити частково.

Визнати право власності ОСОБА_3 на 1/4
частину квартири під АДРЕСА_2,
загальною площею 43,2 кв.м, житловою
площею 28,8 кв.м.

У задоволенні решти зустрічних
позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Є.Л.Бичковський