РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/321/14-ц

провадження у справі № 2/0285/364/14

14 березня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Коцюби О.М.,

за участю секретаря
Махновецької Х.О.,

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2

представника зацікавленої особи
Скиби О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Новоград-Волинський справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права
користування житловим приміщенням -

в с т а н о в и в:

25.01.2014 року до суду звернулася ОСОБА_1 з
позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 та зобов'язати СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області зняти її з
реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що з 18.11.2004 року
їй на праві приватної власності
належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 У
цьому будинку зареєстрована
відповідач ОСОБА_2, яка була дружиною
ОСОБА_4. ОСОБА_4, який являється братом
позивача, на даний час не проживає та не
зареєстрований за цією адресою. Шлюб
між відповідачем та ОСОБА_4 розірвано.
Відповідач ОСОБА_2 у зазначеному
будинку не проживає, участі в оплаті
послуг не приймає, добровільно знятись
з реєстраційного обліку відмовляється.
У зв'язку з цим позивач змушена
звернутися до суду з цим позовом.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач позов не визнала,
заперечила проти задоволення позову.
Посилається на те, що вона
відмовляється знятися з реєстрації
оскільки у неї є неповнолітня дитина.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
органу опіки та піклування Скибу О.Г.,
дослідивши матеріали справи прийшов
наступного висновку.

Встановлено, що позивачу належить на
праві власності житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
дарування та витягом з Державного
реєстру (а.с. 4-6).

Згідно копії будинкової книги та
довідки Новоград-Волинського РС УДМС
України в Житомирській області ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
7-10).

У судовому засіданні відповідачка не
заперечила, що вона не проживає у
будинку за місцем реєстрації.
Зазначила, що проживає за іншою
адресою.

У судовому засіданні було встановлено,
що плату за комунальні послуги не
проводить. Комунальні послуги сплачує
позивач.

Щодо пояснень відповідача про те, що її
не вправі позивач знімати з реєстрації
оскільки вона має неповнолітню дитину
судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження
дитини - ОСОБА_5, батьком є ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи у
віці від десяти до чотирнадцяти років є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Батько дитини ОСОБА_4, як свідок,
зазначив, що не заперечує проти того,
щоб дитину було зареєстровано за його
місцем реєстрації, а саме за адресою:
АДРЕСА_1

Крім цього, ОСОБА_6, яка являється
бабусею неповнолітнього ОСОБА_5 та
власницею будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 також не заперечувала
та наполягала на реєстрації дитини за
адресою батька (АДРЕСА_1).

Отже, посилання відповідача та
представника Органу опіки та
піклування на те, що неповнолітній
дитині немає де зареєструватися є
безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналогічної думки дійшли судді
Верховного Суду України у Постанові
від 16.01.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Враховуючи те, що житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності позивачу,
відповідач не проживає у цьому будинку,
не користується житлом, комунальні
послуги не сплачує, однак не здійснила
зняття з реєстраційного обліку у
будинку позивача, чим чинить перешкоди
позивачу у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
суд вважає, що позов у частині визнання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Однак, в частині позовної вимоги про
зобов'язання СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити,
оскільки згідно позовної заяви СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області не вказано як
відповідача. Крім цього, у матеріалах
справи відсутні будь-які докази на
підтвердження відмови СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області у знятті з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження вимог позовної заяви у
частині зобов'язання СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 211-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
втрату права користування житловим
приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог про
зобов'язання СГІРФО
Новоград-Волинського РВ УМВС України в
Житомирській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну і резолютивну
частини у судовому засіданні 14.03.2014
року.

Повний текст рішення складено 17.03.2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня виготовлення
повного тексту рішення.

Головуючий
О.М. Коцюба