Справа № 463/6-122/13
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/1293/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді - Копняк
С.М.

суддів - Мацея
М.М., Монастирецького Д.І.

секретар -
Олексів О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «АНСУ» на
ухвалу Личаківського районного суду
м.Львова від 09 грудня 2013 року у справі
за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» про заміну
сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Личаківського
районного суду м.Львова від 09 грудня 2013
року заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» про заміну
сторони виконавчого провадження
залишено без задоволення.

Ухвалу суду оскаржив
представник заявника -Зосименко В.А.

В обґрунтування апеляційної
скарги покликається на те, що ухвала
Личаківського районного суду м.Львова
від 09 грудня 2013 року є незаконною,
оскільки ухвалена при неправильному
тлумаченні та застосуванні норм як
матеріального та процесуального права,
зокрема судом порушено приписи п.1 ч.2
ст.11, ч.1 ст.512, ст.ст.514, 378 ЦК України, п.25
ч.1 ст.293, ст.294, п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України, а
також ст.8 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Просить скасувати ухвалу
Личаківського районного суду м.Львова
від 09 грудня 2013 року та постановити
нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце
проведення судового засідання, до суду
апеляційної інстанції не з"явились,
тому відповідно до вимог ст.197 ЦПК
України фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.
Апелянт - ТзОВ «АНСУ» направив до суду
клопотання про розгляд справи у
відсутності їх представника.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. Тому колегія суддів вважає за
можливе провести розгляд справи у
відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «АНСУ» про
заміну сторони виконавчого
провадження, суд керувався приписами
ч.1 ст.378 ЦПК України, відповідно до якої
у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження, за поданням
державного виконавця або за заявою
сторони суд замінює сторони
виконавчого провадження її
правонаступником. ТзОВ «АНСУ» не має
процесуального права на звернення з
заявою про заміну стягувача у справі,
оскільки не є стороною виконавчого
провадження, відповідно до вимог ст.378
ЦПК України. Тобто, на думку суду першої
інстанції, правонаступник сторони
виконавчого провадження, в даному
випадку стягувача, не має права
звернутися до суду із заявою про заміну
стягувача.

Однак, з таким висновком суду першої
станції погодитись не можна з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1,5 ст.8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягував
та боржник. У разі вибуття однієї із
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також заінтересована сторона мають
право звернутися до суду із заявою про
заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені
до його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 26.10.2010 року
позов Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк» задоволено, стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший
Український Міжнародний банк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 20 854,99 доларів США та 37 242,58 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АНСУ», звернулось до
суду із заявою, в якій просить замінити
сторону виконавчого провадження у
зв»язку з тим, що 16.07.2013р. між ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
та ТзОВ «АНСУ» був укладений Договір
відступлення права вимоги №1034/44,
відповідно до якого, ТзОВ «АНСУ»
отримало право грошової вимоги по
відношенню до ОСОБА_3, який є боржником
ПАТ «Перший Український Міжнародний
банк», відповідно до кредитного
договору №5532307 від 13.09.2007 року.

Підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини (пункт 1
частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої
статті 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні (крім випадків,
передбачених статтею 515 ЦК України)
може бути замінений іншою особою
внаслідок, зокрема, передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), а згідно зі
статтею 514 цього Кодексу до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора в зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України,
статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема,
пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі
передання кредитором своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги) чи правонаступництва
(припинення юридичної особи шляхом
злиття, приєднання поділу,
перетворення або ліквідації,
спадкування) на стадії виконання
судового рішення відбувається вибуття
кредитора.

Така заміна кредитора
відбувається поза межами виконавчого
провадження у разі смерті кредитора,
припинення юридичної особи чи
відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною
кредитора відбувається вибуття цієї
особи з виконавчого провадження, у
зв'язку із чим припиняється її статус
сторони виконавчого провадження і її
заміна належним кредитором
проводиться відповідно до частини
п'ятої статті 8 Закону України «Про
виконавче провадження», статті 378 ЦПК
України за заявою заінтересованої
сторони зобов'язання, якою є
правонаступник, що отримав від
попереднього кредитора всі права та
обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й
право бути стороною виконавчого
провадження.

За таких обставин колегія
суддів приходить до висновку, що
звернення правонаступника кредитора
із заявою про надання йому статусу
сторони виконавчого провадження
відповідає змісту статей 512, 514 ЦК
України та статті 8 Закону України «Про
виконавче провадження».

Суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні заяви про
заміну сторони у виконавчому
провадженні не врахував, що передання
кредитором своїх прав іншій особі за
договором відступлення права вимоги
(договір цесії) є правонаступництвом і
такий правонаступник кредитора має
право звертатись до суду із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження з наданням йому статусу
сторони виконавчого провадження.

А відтак, колегія суддів приходить до
висновку, що вирішуючи питання про
відмову в задоволенні заяви про заміну
сторони у виконавчому провадженні, суд
першої інстанції порушив та
неправильно застосував норми
матеріального права, які підлягали
застосуванню до цих правовідносин, що
призвело до неправильного вирішення
питання. З урахуванням наведеного,
колегія суддів вважає необгрунтованим
висновок суду про наявність підстав
для відмови в задоволенні заяви про
заміну сторони у виконавчому
провадженні.

За таких обставин, ухвала підлягає
скасуванню та ухваленню нової ухвали
про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.209 ч.3, 303, п.2 ч.2 ст.307,
п.2.ч.1 ст.312, 313, п.6 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «АНСУ» -
задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду
м.Львова від 09 грудня 2013 року скасувати
та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому
провадженні по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, а саме:
замінити стягувача - Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український міжнародний банк» на
стягувача Товариства з обмеженою
відповідальністю «АНСУ».

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом 20-ти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Мацей М.М.

Монастирецький Д.І.