Справа № 2/252/311/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

М о т и в о в а н е

10 січня 2014 року Микитівський районний
суд м. Горлівки Донецької області у
складі: головуючого - судді Наумик О.О.,
при секретарі Кузяєвій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Горлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ясинуватський
агросервіс» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який звернувся до суду 09.10.2013 р.
з позовом до ТОВ «Ясинуватський
агросервіс» і 20.11.2013 р. уточнив
первісно заявлені позовні вимоги,
просить суд стягнути з відповідача
середню заробітну плату на його
користь у загальному розмірі 8 156 грн. 70
коп., пославшись на наступне:

З 19 липня 2011 року він працював у ТОВ
«Ясинуватський агросервіс» на посаді
начальника охорони та транспортної
логістики, призначений наказом №34-К
від 18.07.2011 р. Його оклад, згідно штатного
розпису дорівнював 4 000 грн.

02.09.2013 р. він був звільнений із займаної
посади за угодою сторін за наказом
№3в-00152 від 02.09.2013 р.

За період роботи на ТОВ «Ясинуватський
агросервіс» виникла заборгованість по
заробітній платі:

березень 2013 р. - 1 577,60 грн; квітень 2013 р. - 3
277,60 грн.; травень 2013 р. - 3 277,60 грн.;
червень 2013 р. - 3 641,78 грн.; липень 2013 р. - 3
342 грн.; серпень 2013 р. - 2 809,37 грн.;
вересень 2013 р. - 3152,53 грн.

Загальна сума заборгованості
становить 21 078,48 грн., що
підтверджується довідкою про
заборгованість по заробітній платі за
вих. №1/05-119 від 06.09.2013 р.

Відповідно до положень п.20 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
№13 від 24.12.1999 р., встановивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд, на підставі ст.117 КЗпП, стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при не проведенні його до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Перед звільненням
останніми повними календарними
місяцями, які відпрацював позивач, були
серпень та липень 2013 року. Нарахована
позивачеві заробітна плата в липні та
серпні 2013 року складає 3342,00 грн. та 2809,37
грн. відповідно. Тобто, за два
календарних місяці, що передували
звільненню, заробітна плата позивача
складає 6151,37 грн. Відповідно до п.8
вищезазначеного Порядку обчислення
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного заробітку на
число робочих днів. Середньоденна
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
днів. В липні-серпні 2013 року позивачем
відпрацьовано 43 робочих днів (26 та 27
серпня святковий та вихідний дні).
Таким чином, середньоденна заробітна
плата складає 143,10 грн. і затримка
виплати сум, які підлягають при
звільненні з 03.09.2013 р. до 20.11.2013 р. склала
57 робочих днів (19 робочих днів у
вересні, 25 - у жовтні та 14 - у листопаді),
а отже, середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати
складає 57 днів*143,10 = 8156,70 грн.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності та з посиланням на
підтримання позову.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином
(про що свідчить відповідна відмітка у
карточці рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
відповідачу 07.12.2013 р.), явку
представника у судове засідання не
забезпечив, про причини незабезпечення
представника суд не сповістив,
заперечень проти позову суду не надав,
тож суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК
України на підставі наявних в ній даних
та доказів без відповідача.

Дослідивши надані сторонами докази по
справі, суд дістає наступних висновків:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно
наказу №34-К від 18.07.2011 р. (копія - в
матеріалах справи) з 19 липня 2011 року
працював на посаді начальника охорони
та транспортної логістики у ТОВ
«Ясинуватський агросервіс» з окладом
згідно штатного розпису 4 000 грн.

02.09.2013 р. наказом №3в-00152 про припинення
трудового договору від 02.09.2013 р. (копія -
в матеріалах справи) ОСОБА_1 був
звільнений з підприємства відповідача.

Згідно довідки ТОВ «Ясинуватський
агросервіс» за № 1/05-119 від 06.09.2013 р. на
час звільнення позивача підприємство
відповідача мало перед ним
заборгованість в сумі 21 078,48 грн., що є
порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України, якою
передбачено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Факт наявності заборгованості на час
звільнення позивача, а також та
обставина, що ця заборгованість
дотепер не погашена, стороною
відповідача не спростовані.

За вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

За таких обставин суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню, і
стягненню з відповідача на користь
позивача середнього заробітку за час
затримки розрахунку в сумі 8 156,70 грн. за
розрахунком сторони позивача, не
спростованим стороною відповідача. При
перевірці цього розрахунку, який
відповідає вимогам постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати», суд у
відсутність інших відомостей
керувався ввідними даними сторони
позивача, оскільки вимога суду за
ухвалою від 11.11.2013 р. про надання ТОВ
«Ясинуватський агросервіс» суду
відомостей про заробіток ОСОБА_1 за два
місяці роботи перед звільненням
помісячно зі вказівкою на кількість
відпрацьованих позивачем днів у ці
місяці, не виконана.

На підставі ст.ст.116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП
України, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 88, 226
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ясинуватський
агросервіс» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки розрахунку в
сумі 8 156 (вісім тисяч сто п'ятдесят
шість) грн. 70 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ясинуватський
агросервіс» на користь держави судовий
збір на рахунок спеціального фонду
державного бюджету України в розмірі 229
грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Микитівський районний суд м. Горлівки
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: