Справа № 159/643/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Бойчук П.Ю. Провадження №
22-ц/773/80/14 Категорія: 53 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнка
А.А.

при секретарі - Кирилюку О.О.

за участю:

представника відповідача Петрів
Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» про виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди, за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 26 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 28 жовтня 2013 року відкрито
провадження за заявою позивача ОСОБА_2
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 16 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» про виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою цього ж суду від 26 листопада 2013
року заяву ОСОБА_2 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Ковельського міськрайонного
суду від 16 травня 2013 року у даній справі
залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на ухвалу Ковельського
міськрайонного суду від 26 листопада 2013
року. В своїй апеляційній скарзі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просила скасувати вищезгадану ухвалу,
як незаконну.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних мотивів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 361 ЦПК України,
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами
є:

1)істотні для справи обставини, що
не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи;

2)встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

2-1)встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

3)скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду;

4)встановлення Конституційним
Судом України неконституційність
закону, іншого правового акта чи їх
окремого положення, застосованого
судом при вирішенні справи, якщо
рішення суду не виконане.

При цьому, як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 3 своєї постанови від 30
березня 2012 року № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами», нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин. Необхідними
умовами нововиявлених обставин, ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб які
беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 16 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Волинської області
від 03 липня 2013 року, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» про
виплату середнього заробітку за час
затримки розрахунку та відшкодування
моральної шкоди (а.с. 61-62, 91-92).

При цьому, звертаючись до суду з заявою
про перегляд вищевказаного рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
ОСОБА_2 в обґрунтування поданої заяви
покликалася на те, що на час розгляду
справи у місцевому та апеляційному
судах їй не було відомо, що
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Волинській області, на
її звернення щодо додержання
законодавства про працю в частині
правильності нарахування та
своєчасності виплати коштів за 2012 рік
керівництвом ВП «Вагонне депо Ковель»
її чоловікові ОСОБА_3 внесено припис
керівнику цього підприємства. Зокрема,
в листі від 23.07.2013 року Інспекція
повідомила, що розрахункові кошти в
сумі 2330 грн. 99 коп. були перераховані на
особистий рахунок ОСОБА_3 20.09.2012 року, із
порушенням вимог ст. 116 КЗпП України,
якою визначено, що належні кошти
підлягають виплаті в день звільнення
працівника. Зважаючи на те, що згаданий
лист остання отримала лише 25.07.2013 року,
вважає, що наведені у ньому обставини є
нововиявленими.

Відтак, лист, на який заявник
покликається як на нововиявлену
обставину, отриманий вже після
набрання законної сили згаданим
рішенням суду.

Оскільки, наведені в заяві позивачами
обставини не є нововиявленими, а є лише
новими обставинами та новими доказами,
то колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов законного та
обґрунтованого висновку про те, що
наведені позивачем обставини не
являються нововиявленими в розумінні
ч. 2 ст. 361 ЦПК України та не містять
передбачених законом підстав для
перегляду ухваленого у даній справі
рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 16 травня 2013
року.

Задоволення судом заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, всупереч
вимогам ЦПК, порушує принцип правової
визначеності і право заявника на
доступ до правосуддя, яке гарантується
пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
перегляду вищевказаного рішення суду у
порядку статті 361 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена судом першої інстанції з
додержанням вимог закону, що
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
312 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 26
листопада 2013 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді