Єдиний унікальний номер 2-1843/11
Номер провадження 22-ц/775/1777/2014
Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач Шевченко В.Ю.
05 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого судді: Шевченко В. Ю.
суддів: Агєєва О.В. , Янчук Т.О.,
при секретарі: Стрижак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 30 грудня 2013 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що 08.04.2008р.
між нею та ОСОБА_4 - сином відповідача
ОСОБА_2, був укладений договір позики,
доларів США на строк до 01.01.2009 р.
Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки від 12.01.2010 р.,
яке набрало законної сили 27.01.2010 р., з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 була стягнута
сума боргу за договором позики в
розмірі 228850,00 грн., що еквівалентно 30000
доларам США, судовий збір у сумі 1700грн.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
120грн. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 помер.
Спадкове майно було прийнято матір'ю
померлого ОСОБА_4- ОСОБА_2,оскільки
відповідачка постійно мешкала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Вартість отриманого у спадок
майна відповідає розміру позовних
вимог-240670 грн. Також позивачка
зазначила, що після смерті ОСОБА_4 у
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона, як кредитор,
звернулась до ОСОБА_2, як спадкоємця
ОСОБА_4, та в присутності свідків
пред'явила вимогу про погашення боргу
ОСОБА_4 в сумі 240670 грн. В свою чергу
ОСОБА_2 визнала вимогу ОСОБА_3 та
заявила, що заборгованість буде
погашена у вересні 2010 р. після
оформлення та отримання в державній
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину. Однак, до цього часу
суму боргу не сплатила. Просила
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в
розмірі 240670 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки 30 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість спадкодавця ОСОБА_4 в
розмірі 240670 грн.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму
витрат на проведення експертизи в
розмірі 4 896 грн.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму
судового збору в розмірі 1700 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_1,подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалите нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. Доводи
апеляційної скарги полягають в тому,
відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня , коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Разом з тим, відповідно
до пункту 189 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусам
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 року № 20/5 (в редакції, що
діяла станом на дату відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) нотаріус за
місцем відкриття спадщини в строк,
установлений статтею 1281 ЦК України,
приймає претензії від кредиторів
спадкодавця. Претензії мають бути
заявлені у письмовій формі і прийняті
незалежно від строку настання права
вимоги. Таким чином, суд першої
інстанції не застосував до
правовідносин сторін приписи пункту 189
Інструкції, яка містить посилання на
ст.1281 ЦК України, безпідставно
зазначивши, що вимоги можуть бути
пред'явлені кредитором безпосередньо
спадкоємцю. Отже встановивши, що
кредитор ОСОБА_3 не звернулась до
нотаріальної контори з письмовою
претензією до спадкоємців померлого
ОСОБА_4 протягом встановленого законом
строку, як це зробили банківські
установи, суд повинен був відмовити
позивачеві у задоволенні позовних
вимог. Суд не звернув уваги на те, що з
наданих відомостей органом ДВС було
зупинено виконавче провадження по
виконанню рішення суду про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми боргу на
підставі п.1 ч.1 с.37 ЗУ «Про виконавче
провадження» у зв'язку зі смертю
боржника, оскільки встановлені судом
правовідносин допускають
правонаступництво. Суд першої
інстанції мав врахувати, що виконання
судового рішення про стягнення коштів
з особи, яка згодом померла, не
закінчується остаточно, а поновлюється
після встановлення спадкоємця
померлого. Отже, стягнення коштів на
підставі оскаржуваного рішення може
призвести до подвійного стягнення
зазначеної суми боргу. Стягуючи з
ОСОБА_2 суму боргу в межах вартості
спадкового майна у сумі 240 670грн., суд не
визначився з вартістю цього майна та
не порівняв цю вартість з обсягом
позовних вимог. Також суд не врахував,
що станом на момент смерті з ОСОБА_4 за
однією адресою був зареєстрований його
батько -ОСОБА_5, який відповідно до
вимог ст.1261 ЦК України також є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 Суд не
врахував цих обставин та не визначив,
чи є ОСОБА_2 єдиним відповідачем у
справі. Крім того, суд неправомірно
застосував ст.146 ЦПК України,
безпідставно вважаючи, що відповідач
ухилялась від проведення судової
експертизи. Так, жодного разу
відповідачку не викликали у судове
засідання для відібрання зразків
мовлення. Враховуюче наведене, суд не
мав права визнавати факт участі
відповідачки ОСОБА_2 у розмовах на
фонограмах, наданих ОСОБА_3 Судом також
не надано належної оцінки поясненням
свідка ОСОБА_6, який є співмешканцем
позивачки.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити.

Представник ОСОБА_3- ОСОБА_7 з доводами
апеляційної скарги не погодився,
просив її відхилити, залишити без змін
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтовність рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

08 квітня 2008 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір позики грошових
коштів в розмірі 40000 доларів США на
строк до 01.01.2009 р., посвідчений
приватним нотаріусом Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстром № 1874. У встановлений
договором позики строк 01.01.2009 р. ОСОБА_4
грошові кошти не повернув, у зв'язку з
чим ОСОБА_3 звернулась до суду позовом
про стягнення заборгованості за
договором позики від 08.04.2008 р. Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 27.01.2010
р., яке вступило в законну силу 27.01.2010
р., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнута
сума боргу за договором позики в
розмірі 238850,00 грн., що еквівалентно 30000
доларам США, судовий збір в розмірі 1700
грн. та витрати ІТЗ в розмірі 120 грн., а
всього 240670грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4
помер. Згідно відповіді Першої
Горлівської державної нотаріальної
контори від 06.06.2011 р. після смерті
ОСОБА_4 із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори ніхто
не звертався, спадкова справа заведена
на підставі претензій кредиторів.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на нерухоме майно та
транспортний засіб, а саме: частка
квартири АДРЕСА_1, вбудоване нежитлове
приміщення площею 12,0 кв.м по АДРЕСА_4
квартира АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою КП «Горлівське міське БТІ» № 4
від 18.02.2011 р. , а також транспортний
засіб Мітцубісі Паджеро Вагон,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року
випуску, що підтверджується довідкою
ВРЕР м. Горлівки при УДАІ ГУМВСУ в
Донецькій області № 2488 від 12.11.2010 р. Під
час розгляду справи відповідачка не
заперечувала, що користується вказаним
майном, сплачує платежі на його
утримання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
наданими у справі доказами
підтверджено те, що ОСОБА_3 протягом
встановленого ч.2ст.1281 ЦК України
строку пред»явила вимоги щодо
погашення суми боргу до спадкоємця
ОСОБА_4- ОСОБА_2

Такий висновок суду узгоджується із
встановленими по справі обставинам та
відповідає вимогам закону, які судом
застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що оскільки кредитор ОСОБА_3 не
звернулась до нотаріальної контори з
письмовою претензією до спадкоємців
ОСОБА_4 протягом встановленого законом
строку, суд повинен був відмовити
позивачеві у задоволенні позовних
вимог, є неспроможними.

Відповідно до ч.2ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред»явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Вказаною нормою закону не
встановлено певного порядку
пред»явлення такої вимоги,
передбачено, що протягом встановленого
законом строку кредитор повинен
проінформувати спадкоємців про
зобов»язання спадкодавця перед ним.
Вимога може бути пред»явлена
кредитором безпосередньо спадкоємцю, а
також через нотаріуса за місцем
відкриття спадщини, який приймає ці
претензії у строк, встановлений ст.1281
ЦК України. Таким чином, посилання в
апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не
звернулась до нотаріальної контори до
спадкоємців ОСОБА_4 протягом
встановленого законом строку, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову, не ґрунтується на вимогах
закону.

Доводи апеляційної скарги
відносно того, що стягнення коштів на
підставі оскаржуваного рішення може
призвести до подвійного стягнення
зазначеної суми боргу у зв»язку із
здійсненням виконавчого провадження
по виконанню рішення суду про
стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на
користь ОСОБА_3, висновків суду не
спростовують, оскільки згідно довідки
Центрально-Міського ВДВС
Горлівського МУЮ 19 лютого 2010р.
державним виконавцем було винесено
постанову про зупинення вказаного
виконавчого провадження до визначення
правонаступників боржника, у зв»язку з
чим виконавчі дії не проводяться ( т.1
а.с.63).

Крім того, наявність виконавчого
провадження за іншої справою не
позбавляє ОСОБА_3 права на пред»явлення
вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 про
повернення суми боргу та звернення до
суду із вказаним позовом.

Разом з тим, є обґрунтованими
доводи апеляційної скарги стосовно
того, що суд не врахував те, що на
момент смерті спадкодавця за однією
адресою з ним проживав його батько
-ОСОБА_5, який відповідно до вимог ст.1261
ЦК України також є спадкоємцем після
смерті ОСОБА_4

Так, з матеріалів справи
вбачається і це не заперечується
сторонами, що на час смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. у квартирі АДРЕСА_1 було
зареєстровано три особи: спадкодавець
ОСОБА_4 та його батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2
( т.1 а.с.243).

Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

З довідки Першої Горлівської
нотаріальної контори №80301-16
вбачається, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5
протягом встановленого законом строку
заяву про відмову у прийнятті спадщини
після смерті спадкодавця до нотаріуса
не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов»язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов»язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 спадщину прийняли його батьки -
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Позовні вимоги
пред»явлені лише до ОСОБА_2 Питання
щодо залучення до участі у справі у
якості співвідповідача ОСОБА_5 судом
першої інстанції відповідно до вимог
ст.33 ЦПК України не вирішувалось.
Апеляційний суд в силу повноважень,
наданих йому процесуальним законом,
позбавлений такої можливості на стадії
апеляційного розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що
вартість успадкованого ОСОБА_2 майна в
межах заявлених позовних вимог, що
підтверджується висновком суб»єкта
оціночної діяльності ОСОБА_9, який не
спростований відповідачкою (т.2 а.с.25-38),
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції підлягає зміні на
підставі п.4ч.1ст.309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від 30 грудня 2013 року в
частині задоволення позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 240
670грн., судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок заборгованості ОСОБА_4 за
договором позики 120 335 ( сто двадцять
тисяч триста тридцять п»ять) грн.,
витрати на проведення експертизи у
сумі 2448 ( дві тисячі чотириста сорок
вісім)грн. та витрати по сплаті
судового збору у сумі 850 (вісімсот
п»ятьдесят) грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 60 (шістдесят)грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: