Справа №621/1255/14-ц
Пр. №2-н/621/164/14
Ухвала

07.05.2014 року
м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду
Харківської області Бібік О.В.,

розглянувши заяву комунального
підприємства «Зміїв - сервіс»
Зміївської районної ради про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за комунальні послуги з
вивезення побутових відходів до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Зміїв -
сервіс» Зміївської районної ради
звернулося до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості
за комунальні послуги з вивезення
побутових відходів у розмірі 1326 грн. 57
коп.

Розглянувши надані матеріали, прихожу
до висновку про необхідність відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Відповідно до пункту 13 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14
«Про практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження», якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані житлово -
комунальні, телекомунікаційні послуги,
послуги телебачення та радіомовлення
(п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ
може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання цих послуг.

Таким чином, заявник має надати докази,
що підтверджують не тілдьки фактичне
надання, але і отримання цих послуг
всіма боржниками. Крім того, заявником
не визначено, у який спосіб (солідарно,
чи частково) має бути проведно
стягнення заборгованості із
боржниківОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

Згідно з пунктом 9 вказаної постанови
відсутність документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника, документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права, або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги, вказує на
наявність спору про право.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений Законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин.

Разом з тим, виходячи із загальних
засад цивільного законодавства та
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків (ст. ст.
3, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст.. ст.. 3-5 ЦПК
України) можна дійти висновку про те, що
в разі невизнання споживачем права
виробника, (виконавця) послуг на
укладення договору про надання житлово
- комунальних послуг, який відповідає
вимогам типового договору, таке право
підлягає захисту судом на підставі п. 1
ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання
договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Із поданих матеріалів вбачається, що
сума заборгованості за комунальні
послуги з вивезення побутових
відходів, яку заявник просить стягнути
на підставі судового наказу,
ґрунтується не на письмовому договорі,
а на розрахунку заборгованості за
комунальні послуги.

Крім того, відповідно до положення ст.
540 ЦК України, якщо у зобов'язанні
беруть участь кілька кредиторів або
кілька боржників, кожний із кредиторів
має право вимагати виконання, а кожний
із боржників повинен виконати
обов'язок у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Згідно частини першої ст. 543 ЦК України,
у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників, так і від будь-кого з
них окремо.

Таким чином, вимога, з якою заявник
звернувся до суду для видачі судового
наказу, не ґрунтується на письмовому
договорі, з чого слідує спір про право,
що є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя повертає заяву про видачу
судового наказу, у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Керуючись ст.ст. 100,101 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному
підприємству «Зміїв - сервіс»
Зміївської районної ради у прийнятті
заяви про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги з вивезення
побутових відходів до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з такими самими
вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Зміївський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
сторонами.

Суддя:
О.В.Бібік