АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/4794/14
Головуючий 1 інст. - Жорняк
Справа №619/864/14-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 29 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний
нотаріус Дергачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
стягнення суми боргу за договором
позики та звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, в якому
просила звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом визнання за нею права
власності на ? частину нежитлової
будівлі - сараю-бойні літ. «А-1»,
загальною площею 55,80 кв.м. по АДРЕСА_1
Дергачівського району Харківської
області. Також, просила стягнути з
відповідача на її користь суму боргу за
договором позики у розмірі 176000 грн. та 3%
від простроченої суми боргу у розмірі
9780 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що 01.10.2012 року між нею та
ОСОБА_2 було укладено договір позики на
40000 доларів США, які ОСОБА_2
зобов»язувався повернути у строк до
01.10.2013 року.

У встановлений договором строк
відповідач не повернув ОСОБА_3
зазначену суму у зв'язку з чим 14 жовтня
2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було
укладено новий договір позики, замість
попереднього, посвідчений приватним
нотаріусом Дергачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №1780.

За цим договором ОСОБА_3 (позикодавець)
передала ОСОБА_2 (позичальник) 326000
(триста двадцять шість тисяч) грн.., що є
еквівалентом 40000 доларів США за
середнім курсом комерційних банків м.
Харкова станом на 14.10.2013 року.

Позика була надана до 14 січня 2014 року.

З метою забезпечення виконання
договору позики, 14.10.2013 року між
сторонами укладено іпотечний договір.

Відповідач порушив умови договору
позики від 14.10.2013 року, оскільки не
приступив до сплати боргу, у зв'язку з
чим, позивачка просить стягнути
заборгованість за договором позики за
рахунок майна, заставленого за
договором іпотеки (п.1.1 абзац 2
іпотечного договору), а також шляхом
стягнення суми боргу, яка не
покривається заставленим в іпотеку
нерухомим майном.

В даному випадку предметом іпотеки є
нерухоме майно - ? частина нежитлової
будівлі - сараю-бойні літ. «А-1»,
загальною площею 55,80 кв.м. по АДРЕСА_1
Дергачівського району Харківської
області.

Вартість предмету іпотеки, згідно з п.
1.3 іпотечного договору, становить 150000
грн., в той час як загальна сума боргу
складає 326000 грн.

Прострочена сума складає 326000 грн., 3% від
якої - 9780 грн.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму боргу за договором позики у
розмірі 176 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три
відсотки річних від простроченої суми
боргу - 9780 грн.

Звернуто стягнення з ОСОБА_2 на предмет
іпотеки, ? частину нежитлової будівлі -
сараю-бойні літ. «А-1», загальною площею
55,80 кв.м. по АДРЕСА_1 Дергачівського
району Харківської області, визнавши
за ОСОБА_3 право власності на ? частину
нежитлової будівлі - сараю-бойні літ.
«А-1», загальною площею 55,80 кв.м. по
АДРЕСА_1 Дергачівського району
Харківської області.

З таким рішенням суду не погодився
ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказане рішення
суду першої інстанції в частині
звернення стягнення з ОСОБА_2 на
предмет іпотеки, ? частину нежитлової
будівлі - сараю-бойні літ. «А-1»,
загальною площею 55,80 кв.м. по АДРЕСА_1
Дергачівського району Харківської
області, шляхом визнання за ОСОБА_3
права власності на спірне нерухоме
майно.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін з
підстав, передбачених ст. 308 ЦПК
України.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2013 року
між сторонами було укладено договір
позики взамін попереднього договору
позики від 01. 10. 2012 року на суму 326000 грн.,
що є еквівалентом 40000, 00 доларів США,
строком до 14 січня 2014 року.

З метою забезпечення виконання
договору позики, 14.10.2013 року сторонами
було укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Дергачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №1782, який мав на меті
забезпечити вимоги іпотекодержателя,
які випливають з договору позики.

Предметом договору іпотеки є ? частина
нежитлової будівлі - сараю-бойні літ.
«А-1», загальною площею 55,80 кв.м. по
АДРЕСА_1 Дергачівського району
Харківської області.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість у розмірі 326000 грн., 3% від
якої - 9780 грн.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено,
що на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Зважаючи на те, що відповідач не
виконав свої зобов'язання за
договорами позики від 14 жовтня 2013 року
та не повернув позивачу борг, суд
правомірно звернув стягнення на
предмет іпотеки, шляхом визнання на
позивачем права власності на предмет
іпотеки, розмір якого визначений
сторонами у п. 1. 3. іпотечного договору
і становить 150 000 грн. 00 коп., при цьому,
залишок суми боргу за договором позики
складає 176 000 грн. 00 коп.

(326 000 грн., загальна сума боргу - 150 000
грн., вартість предмета іпотеки = 176 000
грн., залишок суми боргу за договором
позики)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на

Відповідно до 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Договором іпотеки передбачено, що
іптекодержатель за своїм вибором
звертає стягнення на предмет іпотеки
одним із перерахованих у цьому
договорі способів, у тому числі шляхом
передачі іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 37
Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином. Виходячи з положень частини 2 ст.
16 ЦК України, частин третьої статті 33,
статті 36, частини першої статті 37
Закону України «Про іпотеку», не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання забезпечених іпотекою
зобов»язань за рішенням суду, оскільки
цими нормами передбачено задоволення
вимог іпотекодержателя шляхом набуття
права власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо таких спосіб
передбачено іпотечним договором.

Аналогічна правова позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
Верховного Суду України по справі № 6-124
ЦС 13від 11 грудня 2013 року, яка у
відповідності до ст.360-7 ЦПК України є
обов»язковою для судів України, які
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність до його
рішення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок виконання
відповідачем забезпечених іпотекою
зобов»язань, шляхом визнання за
позивачем права власності на зазначене
іпотечне майно.

Доводи, викладені представником
відповідача в апеляційній скарзі,
вказаних висновків суду не
спростовують та не дають підстав для
скасування чи зміни ухваленого у
справі рішення.

Правовідносини щодо передачі в іпотеку
майна, що перебуває у спільній
власності, урегульовані статтею 578 ЦК
України та статтями 5, 6 Закону України
«Про іпотеку».

Із витягу про державну реєстрацію прав
на спірне нерухоме майно вбачається, що
власником його ? частини є позивачка по
справі - ОСОБА_3 ( а.с. 86 )

На другу половину спірного приміщення
було укладено договір іпотеки, де
ОСОБА_3 також була стороною по договору
та дала згоду на укладення такого
договору.

Доводи відповідача про те, що вказане
майно є спільним майном подружжя, не
спростовуються матеріалами справи. При
цьому, дружина відповідача - ОСОБА_4
давала згоду на укладення договору
іпотеки, про що свідчить нотаріально
посвідчена заява. ( а.с. 87)

Також, не є підставою для відмови у
задоволенні позову посилання
відповідача на те, що ним до спірного
приміщення прибудовані самочинні
будівлі, оскільки вони не є предметом
договору іпотеки.

Між тим, зведення, проведення
капітального ремонту будівлі (
споруди), що є предметом іпотеки,
належне збереження предмета іпотеки
закріплено ст. ст. 9, 10 Закону України «
Про іпотеку».

Суд повно та всебічно з»ясував
обставини по справі, наданим доказам
дав належну оцінку і постановив
законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 29 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: