У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Євтушенко О.І., розглянувши
матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 4 березня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 25 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Луцької
міської ради про визнання права на
користування земельною ділянкою,
скасування рішення Луцької міської
ради та визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від

4 березня 2013 року в задоволені позовних
вимог ОСОБА_2 до Луцької міської ради
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 25 лютого 2014 року рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 березня

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судове рішення першої інстанції, яке
залишено без змін ухвалою апеляційної
інстанції, ухвалені у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права. Суди дійшли вірного висновку, що
рішенням Луцької міської ради № 27/2.1
від 2 березня 2006 року «Про передачу у
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення садівництва
та надання в оренду» та витягу з
додатку № 1 до цього рішення було
вирішено передати безоплатно у
власність для обслуговування жилих
будинків, господарських будівель і
споруд ОСОБА_4 земельну ділянку, площею
0,1000 га, що знаходить за адресою:

АДРЕСА_2. Право власності ОСОБА_4 на
вказану земельну ділянку, у
відповідності ст.ст. 125, 126 ЗК України
посвідчено державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 542251 від 20 червня 2006 року, який був
виданий на підставі рішення сесії
Луцької міської ради № 27/2.1 від 2
березня 2006 року. Представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні пояснила, що
земельна ділянка була надана позивачу
у відповідності до вимог ст. 15 ЗК УРСР в
постійне користування, тому вважається
такою, що передана в довгострокове
користування, однак не надала суду
доказів, якими підтверджується таке
право позивача та підтвердила той факт,
що у нього відсутній державний акт.
Також було встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Луцької міської
ради № 401 від 13 вересня 1990 року було
вирішено виділити земельну ділянку
АДРЕСА_2 (поштова адреса змінена із
АДРЕСА_2 на підставі довідки
житлово-комунального підприємства № 7
від 19 лютого 2014 року № 114) для
будівництва власного житлового
будинку ОСОБА_2, а не

ОСОБА_2 і представник позивача
пояснила, що її довіритель не звертався
до суду із заявою про встановлення
факту належності йому цього рішення.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 4 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 25 лютого 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до Луцької
міської ради про визнання права на
користування земельною ділянкою,
скасування рішення Луцької міської
ради та визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко