печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3034/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого : судді
Соколова О.М.,

при секретарі: Лейко
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядженням майном, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Печерського районного суду м. Києва із
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядженням майном.
В своєму позові ОСОБА_1 просить усунути
перешкоди у здійсненні ним права
користування, розпорядження та
володіння АДРЕСА_1 яка належить йому на
праві приватної власності, шляхом
визнання втрати ОСОБА_2 права
користування вказаною квартирою. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 19 грудня
2013 року він придбав у ОСОБА_2 АДРЕСА_1,
проте остання хоча і втратила право
користування до цього часу з
реєстрації у вказаній квартирі не
знята, що на думку позивача порушує
його право щодо користування,
розпорядження і володіння придбаним
ним майном. За наведених обставин
ОСОБА_1 просить задовольнити позов в
заявлений ним спосіб.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
про місце, день і час проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, подав до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, в якій позов з викладених
у ньому підстав підтримав, просив
задовольнити (а.с. 25).

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, про
місце, день і час проведення судового
засідання повідомлені належним чином,
від представника відповідача надійшла
письмова заява, в якій остання позов
визнала та просила розглядати справу
за її відсутністю (а.с. 27-30).

Відповідно до ч. 2. ст.169 ЦПК України
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи.

За викладених підстав, враховуючи
положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд
визнав за можливе провести розгляд
справи у відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що у позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19
грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу квартири (а.с. 5).
Відповідно до умов вказаного договору
АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 взяли на
себе зобов'язання передати вказану
квартиру у власність ОСОБА_1, а останній
прийняти цю квартиру та сплатити за неї
ціну відповідно до умов договору
купівлі-продажу квартири від 19 грудня
2013 року.

Після придбання квартири у власність
ОСОБА_1, у вказаній квартирі залишилася
зареєстрованою ОСОБА_2, що позивач
вважає порушенням свого права, щодо
користування, розпорядження і
володіння придбаним ним майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Частина 2 ст. 405 ЦК України встановлює,
що член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи викладене, те що визнання
ОСОБА_2 позову в повному обсязі не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
в межах заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60‚ 61, 88, 174, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядженням майном
- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила права
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.М.Соколов