РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі Никончук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме що вони
постійно проживали в АДРЕСА_1 в період
із 17.05.1984 року по 12.10.1990 року.

В обґрунтування заявлених вимог
послались на те, що необхідність
юридичного встановлення факту
постійного проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_1
та її доньки ОСОБА_2 в період з 17.05.1984 р.
по 12.10.1990 р. викликана тим, що згідно
положень ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», громадяни,
які постійно проживали чи постійно
працювали в зоні, забрудненій
радіонуклідами, мають право на знижку
пенсійного віку в залежності від
тривалості перебування у вказаній
зоні. При цьому заявники вказали, що вже
мають статус потерпілих внаслідок
аварії на ЧАЕС 3 категорії, а заявник
ОСОБА_1 вказала, що підтвердила факт
свого перебування у забрудненій
радіонуклідами зоні довідками з місць
роботи і трудовою книжкою і отримує
пенсію відповідно до положень
вищезгаданого закону зі зменшенням
пенсійного віку на 5 років.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
доводи заяви підтримала з підстав у ній
викладених, представник ГУ ПФУ в
Житомирській області направив на
адресу суду заперечення в яких просив
замінити заінтересовану особу з ГУ ПФУ
на орган місцевого самоврядування та
проводити розгляд справи у свою
відсутність.

ОСОБА_2 надала суду заяву в якій просила
проводити розгляд даної справи без її
участі, підтримали вимоги заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення з підстав у ній викладених та
просила їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення заявника,
дослідивши та вивчивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що в
задоволенні заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення слід
відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту, що має юридичне значення.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до п. 2, 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за № 5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

При цьому у тому разі, коли буде
виявлено, що встановлення підвідомчого
судові факту пов'язане з вирішенням
спору про право, суд відмовляє в
прийнятті заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи, залишає заяву
без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Як встановлено в судовому засіданні,
заявники мають статус громадян, які
потерпіли від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії, що
підтверджується відповідними
посвідченнями (а.с. 8, 11). Із копії
свідоцтва про народження ОСОБА_2
вбачається, що вона народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі, матір'ю
заявника є ОСОБА_1 (а.с.9).

Судом також встановлено, що заявники
були зареєстровані та фактично
проживали в АДРЕСА_1 із 17.05.1984 по 13.03.1986
року та із 18.05.1990 по 12.10.1990 року, що
підтверджується довідками
Сингіївської сільради Коростенського
району Житомирської області від 15.11.2012
року (а.с. 13, 14). Із пояснень заявника
ОСОБА_1 вбачається, що вона на час
розгляду заяви про встановлення факту,
що має юридичне значення, отримує
пенсію відповідно до положень Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зі зменшенням пенсійного віку на 5
років.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає
підстав для задоволення даної заяви у
зв'язку із тим, що вимоги про
встановлення факту постійного
проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 є фактично
передчасними оскільки на даний час не
можливо встановити чи буде цей факт
породжувати юридичні наслідки в
майбутньому на момент оформлення
пенсії заявником та чи не буде
пов'язане встановлення даного факту із
наступним вирішенням спору про право. В
той же час суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про встановлення факту постійного
проживання в АДРЕСА_1 за
необґрунтованістю вимог оскільки
заявник на даний час вже отримує пенсію
з урахуванням положень Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що і
слугувало підставою для звернення
заявника до суду із відповідною заявою.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про встановлення факту, що має юридичне
значення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через
Богунський районний суд м. Житомира
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя