Провадження №2/200/5137/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої - судді Шевцової
Т.В.,

при секретарі - Мар'єнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до
відповідачів та просив стягнути на
його користь з відповідачів солідарно
на відшкодування матеріальної шкоди 486
700,66 грн., вартість експертного
дослідження 900 грн., вартість послуг
евакуатора 2972 грн., стягнути з
відповідачів солідарно на його користь
на відшкодування моральної шкоди 25 000
грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 16.09.2013 року
близько 16 годин 05 хвилин він їхав в
якості пасажира у належному йому
автомобілі Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4. На 134 км автостради
Київ-Харків сталася
дорожньо-транспортна пригода, яку
зафіксовано співробітниками
Лубенської роти ДПС ДАІ УМВС України в
Полтавській області, а саме: ОСОБА_2,
керуючи технічно справним автомобілем
марки КАМАЗ 5410, д/н НОМЕР_2, рухаючись по
проїзній частині шосе Київ - Харків в
напрямку міста Києва, перед
перестроюванням та зміною напрямку
руху проявив неуважність до дорожньої
обстановки та її змін, не переконався
що цей маневр буде безпечним і не
створить перешкод іншим учасникам
дорожнього руху, не вибрав безпечну
швидкість керованого ним автомобіля з
урахуванням дорожньої обстановки, щоб
мати змогу постійно контролювати його
рух, продовжив рух і не надав дороги
автомобілю, який рухався в попутному
напрямку по тій смузі, на яку він мав
намір перестроюватись, в результаті
чого допустив зіткнення з його
автомобілем.

В результаті ДТП йому було завдано
майнову шкоду. За фактом ДТП порушено
адміністративну справу та за
результатами розгляду якої,
Пирятинським районним судом
Полтавської області 05.11.2013 р. винесено
постанову про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та визнано його винним у
вчиненні правопорушення. Сума
матеріальних збитків, завданих йому в
результаті пошкодження автомобіля
згідно висновку
експерта-автотоварознавця №225/13 від
07.10.2013р. становить 486 700,66 грн. та включає
в себе вартість відновлювальних
ремонтних робіт у сумі 19 399,50 грн.,
вартість необхідних для ремонту
матеріалів у сумі 20 030,02 грн., вартість
складових, що підлягають заміні під час
ремонту, у сумі 401 001,09 грн., а також
величину втрати товарної вартості
автомобіля у сумі 46 270,05 грн. Також,
поніс витрати з оплати послуг експерта
у сумі 900 грн. та послуг евакуатора у
сумі 2 972 грн.

Крім матеріальних збитків йому
заподіяно моральну шкоду, яка полягає у
моральних стражданнях, яких він зазнав
в момент ДТП, великого стресу, який
стався внаслідок виниклої небезпечної
для його життя та здоров'я ситуації, а
також пошкодження належного йому
транспортного засобу, необхідності
кардинально змінювати звичний
життєвий уклад. Після ДТП він залишився
без засобу пересування, не міг протягом
тривалого часу користуватися
автомобілем за його призначенням, що
створило для нього додаткові труднощі
з розв'язання різних життєвих ситуацій,
які потребують особистого
транспортного засобу. Розмір моральної
шкоди, завданої внаслідок скоєння ДТП
оцінює в 25 000 грн.

В судове засіданні представник
позивача надала заяву, відповідно якої
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Відповідачі 1 та 2 в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки до суду не
повідомили, про місце і час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача 3 в судове
засідання надав заяву, відповідно якої
позовні вимоги до відповідача3 не
визнав, в решті позовних вимог не
заперечував проти їх задоволення. В
підготовчому судовому засіданні
пояснив, що вина у скоєні ДТП
встановлена судом в діях відповідача
ОСОБА_2, тому вимоги до його довірителя
безпідставні.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у їх сукупності і оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, суд вважає вимоги позивача
такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, відповідно до
постанови Пирятинського районного
суду Полтавської області від 05.11.2013
року, водія ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, яке полягає у скоєнні ДТП 16.09.2013
року на 134 км автостради Київ-Харків,
підчас керуванням автомобілем КАМАЗ
5410, НОМЕР_2 з автомобілем Toyota Land Cruiser, д/н
НОМЕР_1.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_3,
ОСОБА_1 є власником автомобіля Toyota Land
Cruiser, д/н НОМЕР_1.

Згідно висновку
експерта-автотоварознавця №225/13 від
07.10.2013 року розмір матеріальних
збитків, завданих позивачу в
результаті пошкодження автомобіля,
становить 486 700,66 грн. та включає в себе
вартість відновлювальних ремонтних
робіт - 19 399,50 грн., вартість необхідних
для ремонту матеріалів - 20 030,02 грн.,
вартість складових, що підлягають
заміні під час ремонту - 401 001,09 грн., а
також величину втрати товарної
вартості автомобіля - 46 270,05 грн.
Позивачем також понесені додаткові
витрати на отримання експертного
висновку у розмірі 900 грн., що
підтверджується квитанцією №225 від
07.10.2013р. та витрати з оплати послуг
евакуатора в сумі 2 972 грн., що
підтверджується квитанцією № 002352 від
16.09.2013 року.

Відповідно до копії адміністративного
матеріалу у відношенні ОСОБА_2 за ст.124
КУпАП, власником автомобіля КАМАЗ 5410,
д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
який передав належний йому автомобіль
для використання ОСОБА_2

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, а згідно з ч. 2
цієї статті, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
основі володіє транспортним засобом,
використання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майновий збиток, нанесений
неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також збиток, нанесений майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному об'ємі особою, яка його нанесла.

Відповідно до вимог ст. 1190 ЦК України,
особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоду,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Оскільки згідно з нормами чинного
законодавства відповідальність за
шкоду, заподіяну транспортному засобу
ДТП, покладається на особу винну у
скоєнні даного ДТП , тобто на водія
транспортного засобу, суд вважає
пред'явлені до ОСОБА_4 позовні вимоги
безпідставними, а тому в цій частині
позову слід відмовити.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування, а
збитками є витрати, які особа зробила
для відновлення свого порушеного
права.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у душевних стражданнях
яких, фізична особа зазнала у зв'язку зі
знищенням чи пошкодженням її майна. У
відповідності з п. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1994 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно з чинним законодавством України
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної ), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діяннями заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Тобто
факт неправомірності (незаконності)
дій, що призвели до завдання моральної
шкоди повинен бути встановлений у
передбаченому законом порядку.

Розв'язуючі позовні вимоги про
стягнення майнової шкоди, суд виходить
з того, що вина у заподіянні шкоди
встановлена у діях відповідача1 ОСОБА_2,
який керував автомобілем відповідача2
ОСОБА_3 , при цьому зазначені
відповідачі до судового засідання не
з'явились, своїх доказів на
спростування позовних вимог не надали,
тому встановити правову підставу
керування транспортним засобом ОСОБА_3
автомобілем КАМАЗ 5410, д/н НОМЕР_2 водієм
ОСОБА_2 не вбачається можливим.

Відповідно до ч.4 ст.1187 ЦК України, якщо
неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає
пред'явлення позивачем вимог про
відшкодування матеріальної шкоди
солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 правомірним, оскільки особою,
виною в заподіянні шкоди є ОСОБА_2, а
власником транспортного засобу -
ОСОБА_3, при цьому розмір матеріального
збитку по понесених витрат доведено
позивачем з посиланням на належні та
допустимі докази.

Що стосується позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, то суд
вважає обґрунтованими твердження
позивача про заподіяння моральної
шкоди внаслідок ДТП, яка полягає у
моральних стражданнях, яких він зазнав
у момент ДТП, через створення небезпеки
життю та здоров'ю, пошкодження майна та
зміні звичного способу життя,
додаткових труднощів з усунення
наслідків ДТП, позбавлення права
пересування автомобілем на час його
ремонту, у зв'язку з чим, враховуючи, що
розмір моральної шкоди, оцінений
позивачем в 25 000 грн. не є обґрунтованим
та завищений на думку суду, підлягає
стягненню з відповідачів1,2 солідарно
2500 грн.

Відповідно до вищезазначеного, позов є
обґрунтованим і в частині стягнення
вартості послуг експерта в розмірі 900
грн. і послуг евакуатора в розмірі 2972
грн., а також судових витрат
пропорційно задоволеної частини
позовних вимог за положеннями ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст.3,10, 11, 57 -61, 79, 88, 169, 179,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
матеріальної шкоди 486 700 грн. 66 коп., на
відшкодування моральної шкоди 2500 грн.,
витрати з оплати послуг експерта у
розмірі 900 грн., витрати з оплати послуг
евакуатора у розмірі 2972 грн., судовий
збір в розмірі 3670,40 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.В. Шевцова