Справа № 432/2970/13-ц
Провадження №2/432/10/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 р.

Стахановський
міський суд Луганської області

у складі :

головуючого: судді ШАРГАРОВСЬКОЇ В.І.

при секретарі СКРИПНИК Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Стахановського
міського суду Луганської області із
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості по заробітній платі.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що він працював з
12.01.2012 р. по 01.09.2012 р. на підприємстві
відповідача. Під час звільнення йому
було нараховано заробітну плату за 8
місяців в сумі 5 232,18 грн., але зазначену
заробітну плату він не отримав Просить
суд стягнути з відповідача на його
користь заборгованість по заробітній
платі в сумі 5 232,18 грн.; компенсацію за
невиокристовану відпустку в сумі 509,24
грн. та середній заробіток за час
затримки виплати заробітної плати в
сумі 14 525,42 грн

В судовому засіданні позивач був
відсутній, скориставшись своїм правом,
передбаченим ч.1 ст. 38 ЦПК України,
приймати участь у справі через свого
представника.

Представник позивача в судовому
засіданні була відсутня, надавши суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю. Вимоги позивача підтримує
у повному обсязі. Просить їх
задовольнити.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України заяви позивача та
представника позивача судом прийняті.

Представник відповідача в судовому
засіданні був відсутній. Про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином - судовою повісткою з
поштовим повідомленням, яка
уповноваженою особою підприємства
отримана своєчасно, більше ніж за 3 доби
до судового розгляду справи. Причину
неявки до суду не повідомив. Заяву про
розгляд справи за його відсутністю чи
відкладання розгляду справи не надав.

Судом прийнято рішення про заочний
розгляд справи за відсутністю
представника відповідача і
постановлення по справі заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів. Представник позивача проти
заочного розгляду справи і
постановлення заочного рішення не
заперечує.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів, наданих сторонами. Судом
досліджені всі докази, надані
сторонами. Клопотання про витребування
і дослідження інших доказів до суду не
надійшли. Суд постановляє рішення на
підставі доказів, наданих сторонами і
досліджених під час розгляду справи.

Дослідивши письмові докази та оцінивши
усі докази по справі в їх сукупності,
суд приходить до наступних висновків:

відповідно до положень ч.1 ст. 116 Кодексу
Законів про працю України та ч.1 ст. 24
Закону України «Про відпустки» при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства
провадиться в день звільнення.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу з 12.01.2012 р. по 31.08.2012 р. працював
підсобним робочим у товаристві з
обмеженою відповідальністю «Інтермет»
і був звільнений за власним бажанням на
підставі ст. 38 Кодексу Законів про
працю України і на час звільнення з
займаної посади мав заборгованість по
заробітній платі в сумі 5 232,18 грн., яка
на час звільнення йому виплачена не
була, що підтверджено копією трудової
книжки виписаної на ім'я позивача 01.08.2001
р. (а.с.3-4) та довідкою №08/11 від 05.12.2013 р.
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» (а.с.44), які
суд оцінює як допустимі і кладе їх в
основу рішення в якості письмових
доказів, оскільки оригінали документів
оформлені у відповідності до вимог
діючого законодавства. Крім того,
представник відповідача не надав суду
переконливих доказів з приводу того, що
позивач не перебував з підприємством у
трудових відносинах за означений
період і що суми, належні позивачу при
звільненні, були не виплачені не з вини
відповідача.

Таким чином, вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача
заборгованості по заробітній платі в
сум 5 232,18 грн. ґрунтуються на законі і
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки судом встановлено, що
з вини відповідача в день звільнення
позивача йому не було виплачено всі
суми, які належали позивачу від
підприємства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 83 Кодексу
Законів про працю України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки…

Частина 1 статті 79 Кодексу Законів про
працю України зазначає, що щорічна
основна… відпустка повної тривалості
у перший рік роботи надається
працівникам після закінчення 6 місяців
безперервної роботи на даному
підприємстві…

Як зазначено вище, позивач пропрацював
на підприємстві відповідача
безперервно 8 місяців. Щорічну
відпустку не отримав, отже під час
звільнення, відповідно до положень ч.1
ст. 83 Кодексу Законів про працю України
відповідач повинен був сплатити
позивачу грошову компенсацію за всі
невикористані ним дні щорічної
відпустки.

Розрахунок суми грошової компенсації
за всі невикористані позивачем дні
щорічної відпустки, наданий позивачем
в уточненій позовній заяві, оцінюється
судом як допустимий, оскільки
виконаний у відповідності до вимог
діючого законодавства. Представник
відповідача переконливих доказів на
спростування правильності наданого
розрахунку суду не надав, тому суд
вважає вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 509,24 грн. в
рахунок відшкодування грошової
компенсації за всі дні
невикористованої позивачем щорічної
відпустки законними, обґрунтованими,
доведеними в судовому засіданні і
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Частина 1 статті 117 Кодексу Законів про
працю України визначає, що в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство… повинно виплатити
працівникові його середній заробіток
за вест час затримки по день фактичного
розрахунку.

Як зазначено вище, в судовому засіданні
встановлено, що з вини відповідача
позивач не отримав всі суми, які
підлягали виплаті на час його
звільнення, отже вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати, також
ґрунтується на законі і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Розрахунок середнього заробітку за
час затримки виплати заробітної плати
на час звільнення позивача, наведений
ним в уточненій позовній заяві,
оцінюється судом як допустимий,
оскільки вин виконаний у відповідності
до вимог Постанови Кабінету Міністрів
України № 100 від 08.02.1995 р. «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати».
Представником відповідача
переконливих доказів на спростування
зазначеного розрахунку суду також не
надано.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати в сумі 14 525,42
грн. є законними, обґрунтованими,
доведеними в судовому засіданні і
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК
україни суд допускає до негайного
виконання рішення у справах про
присудження працівникові виплати
заробітної плати, але не більше ніж за
один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості по заробітній
платі в сумі 5 232,18 грн. слід допустити до
негайного виконання, але не більше ніж
за один місяць.

Оскільки позивач, відповідно до
положень п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» звільнений від сплати
судового збору, а його вимоги
задоволені судом у повному обсязі, з
відповідача на користь держави,
відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК
України слід стягнути судовий збір в
сумі 243,60 грн. (1 відсоток ціни позову,
але не менш 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати).

Керуючись ст.ст. 79 ч.1,89 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1
Кодексу Законів про працю України ; ст.
24 Закону України «Про відпустки»; п.1 ч.1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»;
ст.ст. 10, 11, 60, 88 ч.3, 158 ч.2, 212-215, 224-228, 292, 294,
367 ч.1 п.2 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» на
користь ОСОБА_1 5 232,18 грн. в рахунок
відшкодування заборгованості по
заробітній платі.

Рішення в частині стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтермет" на користь
ОСОБА_1 заборгованості по заробітній
платі в сумі 5 232,18 грн., але не більше ніж
за один місяць, допустити до негайного
виконання.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» на
користь ОСОБА_1 509,24 грн. в рахунок
відшкодування компенсації за
невикористовану щорічну відпустку.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» на
користь ОСОБА_1 14 525,42 грн. в рахунок
відшкодування середнього заробітку за
час затримки виплати заробітної плати.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермет» на
користь держави 243,60 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу
подано не було. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути переглянуто за
письмовою заявою представника
відповідача, яка подається протягом 10
днів, з дня отримання копії рішення, до
Стахановського міського суду
Луганської області.

У разі залишення заяви про перегляд
судового рішення без задоволення, воно
може бути оскаржено у загальному
порядку.

Позивач та його представник можуть
оскаржити рішення у загальному порядку
протягом 10 днів, з дня отримання його
копії, шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду Луганської
області через Стахановський міський
суд Луганської області.

Головуючий

Шаргаровська В.І.