Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, суми боргу за позиками.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту в межах суми позовних вимог на нерухоме майно, що належить відповідачу на праві приватної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_1, на ? АДРЕСА_2 та на рухоме майно, а саме автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_3, посилаючись на те, що відповідач на даний час здійснює дії спрямовані на відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна на користь третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме накладанням арешту на майно відповідача-квартиру АДРЕСА_1, а в задоволенні заяви про накладення арешту на легковий автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_3 слід відмовити у зв'язку з не наданням позивачем доказів про належність вказаного транспортного засобу відповідачу на час подання до суду заяви про забезпечення позову, також відмовити в частині накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_2 також слід відмовити, так як на підтвердження належності на праві приватної власності відповідачу зазначеної частки квартири доказів не надано, натомість до заяви долучено копію витягу з відомостей про об'єкти нерухомого майна, що містить лише інформацію про власників без зазначення їх дати народження та ідентифікаційного номеру, що не дозволяє однозначно ідентифікувати особу відповідача.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майна або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Наведені у клопотанні представника позивача доводи дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв'язку з чим позов необхідно забезпечити шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1. В решті вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 151-153, 210 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає АДРЕСА_1).

В решті вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає чинності з 11 листопада 2014 року.

Виконання ухвали доручити Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві (м. Київ, вул. Краківська, 20).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідачем ухвала може бути оскаржена до Дніпровського районного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі заяви про скасування ухвали.

Оскарження узвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Л.М. Виниченко