АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 596/1117/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Римар Г.М. Провадження №
22-ц/789/309/14 Доповідач - Бахметова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірського Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення
Гусятинського районного суду від 24
грудня 2013 року у справі за позовом ПАТ
КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
заставлене майно,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ПАТ КБ
"ПриватБанк" звернулося в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 28.11.2007 року між банком та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №11/07/053А,
згідно умов якого їй надано кредит в
розмірі 25 000 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 25%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 17.11.2009 року. Внаслідок
неналежного виконання ОСОБА_2 умов
кредитного договору, станом на 03.04.2013
року утворилася заборгованість в
розмірі 42 871,43 грн.

З метою забезпечення
виконання зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк"
і ОСОБА_1 уклали договір застави
рухомого майна, однак в порушення умов
договору та вимог чинного
законодавства відповідач відмовився
передати предмет застави банку в
рахунок погашення заборгованості, тому
ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд
вилучити у ОСОБА_1 та передати банку
заставлене майно.

Рішенням Гусятинського
районного суду від 24 грудня 2013 року у
задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк"
відмовлено у зв'язку із спливом строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" просить скасувати вказане
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити його вимоги у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не враховано того, що
відповідачем в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
здійснено останній платіж 08.05.2012 року, а
тому ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувшись
15.05.2013 року в суд із вищезазначеним
позовом, не пропустив трьохрічного
строку позовної давності.

В судовому засіданні
представник ПАТ КБ "ПриватБанк"
апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на обставини викладені в
ній.

ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2, яка є і третьою особою не
погоджуються з доводами апеляційної
скарги, вважають, що рішення суду
першої інстанції є законним,
відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ
"ПриватБанк"підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в
суд із вимогою про захист свого
цивільного права - передачі в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором заставленого майна із
пропуском трьохрічного строку
позовної давності, що згідно вимог ч.4
ст. 267 ЦК України є підставою для
відмови у позові.

Колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він
суперечить нормам матеріального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 28.11.2007 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 11/07/053А, у
відповідності до умов якого банк надав
їй кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 25% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 17.11.2009 року.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи
вбачається, що з березня 2009 року по
вересень 2009 року ОСОБА_2 не здійснювала
погашення заборгованості за кредитним
договором, тому оскільки наступні
платежі не перекривали попереднього
боргу. Станом на 03.04.2013 року сума
заборгованості становить 42 871,43 грн.,
яка складається із заборгованості за
кредитом - 8 141,99 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом - 24
895,40 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 93,78 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
- 7 460,67 грн., штраф (фіксована частина) - 250
грн., штраф (процентна складова) - 2029,59
грн.

З матеріалів справи
вбачається, що останній платіж в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 здійснила 08.05.12 року (а.с.120), тому
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про застосування
строку позовної давності та відмовив у
задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк".

Судом першої інстанції
встановлено, що 28.11.2007 року з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором ПАТ
КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали
договір застави рухомого майна, за яким
відповідач передав банку у заставу:

автомобіль ЗИЛ, модель: 431410,
1991 року випуску, тип траспортного
засобу: бортовий-С, № кузова/шасі: без
номера, реєстраційний номер: НОМЕР_2;

автомобіль ГАЗ, модель:24, 1984
року випуску, тип транспортного
засобу:легковий седан -В, № кузова/шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4;

автомобіль МТЗ, модель: 82, 1992
року випуску, тип транспортного
засобу:трактор, № кузова/шасі: НОМЕР_5,
реєстраційний номер: НОМЕР_6, що
належать на праві власності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1
).

У п. 9 вказаного договору
застави сторони визначили, що вартість
перемету застави складає 33 400,00 грн.

Згідно вимог ст. 572 ЦК України
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення в рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про заставу" №2654-XII від 02.10.1992
року заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Частиною 7 ст. 20
вищевказаного Закону визначено, що
реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа, суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

Враховуючи те, що станом на
03.04.2013 року у ОСОБА_2 наявна
заборгованість за кредитним договором,
який забезпечений вищевказаним
договором застави, колегія суддів
приходить до висновку про підставність
задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк"
про звернення стягнення на заставлене
майно.

Згідно із статтею 25 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" від
18.11.2003 року №1255-IV у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет забезпечувального
обтяження в рішенні суду зазначається
спосіб реалізації предмета
забезпечувального обтяження шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням однієї із процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону,
положеннями якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави як продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Отже, у разі задоволення
позову про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
суд може обирати один із способів
звернення стягнення, обраний
обтяжувачем на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається,
що звертаючись із позовом до суду
позивач обрав спосіб звернення
стягнення на заставлене майно шляхом
продажу автомобілів ПАТ КБ "ПриватБанк"
з укладенням від імені відповідача
договорів купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем, для реалізації свого
права просив зобов'язати ОСОБА_1
передати банку предмет застави із
комплектами ключів та свідоцтвами про
реєстрацію транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, в силу
вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити нове рішення у справі про
задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк"
у повному обсязі та у спосіб, обраний
позивачем.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
"ПриватБанк" задовільнити.

Рішення Гусятинського
районного суду від 24 грудня 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ
"ПриватБанк" задовольнити.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ
"ПриватБанк" за кредитним договором №
11/07/053А від 28.11.2007 року в розмірі 42 871,43
грн. з яких: 8 141,99 грн. заборгованість за
кредитом; 24 895,40 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом; 93,78
грн. заборгованість по комісії за
користування кредитом; 7 460,67 грн. пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи - 250
грн. ( фіксована частина ); 2 029,59 грн. (
процентна складова ), звернути
стягнення на предмет застави:

автомобіль ЗИЛ, модель: 431410, 1991
року випуску, тип траспортного засобу:
бортовий-С, № кузова/шасі: без номера,
реєстраційний номер: НОМЕР_2;

автомобіль ГАЗ, модель:24, 1984 року
випуску, тип транспортного
засобу:легковий седан-В, № кузова/шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4;

автомобіль МТЗ, модель: 82, 1992 року
випуску, тип транспортного
засобу:трактор, № кузова/шасі: НОМЕР_5,
реєстраційний номер: НОМЕР_6, що
належать на праві власності ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 )
способом продажу автомобілів
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "ПриватБанк" ( 49094, м.
Дніпропетровськ, вул Набережна
Перемога, 50, ) шляхом від
імені відповідача укладення договорів
купівлі- продажу будь - яким способом з
іншою особою - покупцем.

Надання ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаних автомобілів
з обліку в органах ДАЇ України.

Зобов'язати ОСОБА_1 передати ПАТ
КБ "ПриватБанк" вищезазначені
автомобілі з комплектами ключів та
свідоцтвами про реєстрацію
траспортних засобів ( технічні
паспорти) на автомобілі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) в
користь ПАТ КБ "ПриватБанк"( 49094, м.
Дніпропетровськ, вул Набережна
Перемога, 50, ) судовий
збір в сумі 428,71 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова