№336/7622/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Артемової Л.Г., при секретарі Бутенко
О.В., за участі учасників процесу,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Національного заповідника «Хортиця»
до ОСОБА_1 про відшкодування
заборгованості, -

В С Т А Н О В И
В:

09.09.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом на обґрунтування якого
зазначив, що наказом №067-к від 01.03.2010
року відповідача було прийнято на
посаду інспектора служби режиму
Національного заповідника «Хортиця»
за строковим трудовим договором
строком на три місяці. Після закінчення
строку договору, останній був
продовжений на невизначений строк.
Наказом №024-к від 30.04.2013 року, ОСОБА_1
було звільнено з займаної посади за п. 4
ст. 40 КЗпП України, за прогул без
поважних причин.

Напередодні звільнення, ОСОБА_1 було
надано частину щорічної тарифної
відпустки за період 07.03.2013 - 07.03.2014 року.
Внаслідок звільнення відбулася
переплата за відпустку за 12
календарних днів у розмірі 559,83 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було видано
спеціальний одяг, а саме: плащ -
вартістю 79,00 грн., костюм зимовий КМФ -
вартістю 470,00 грн. на підставі
Колективного договору між
адміністрацією та трудовим колективом
Національного заповідника «Хортиця».
Одяг виданий під відповідальність та
облікований в картці обліку
матеріалів, під особистий підпис.

Оскільки відповідач ухиляється від
повернення зайво сплачених коштів та
спеціального одягу позивач просить
стягнути з відповідача зайво сплачені
йому кошти та зобов'язати його
повернути одяг або стягнути з нього
вартість.

Представник позивача у судовому
засіданні просить суд задовольнити
заявлений позов.

Представник відповідача позов не
визнав, заперечуючи посилався на те, що
сплинув строк позовної давності
встановлений ст. 233 КЗпП України у один
місяць.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши всі обставини, вислухавши
пояснення сторін, суд вважає, що
заявлений позов підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Судом встановлено, що наказом №067-к від
01.03.2010 року відповідача було прийнято
на посаду інспектора служби режиму
Національного заповідника «Хортиця»
за строковим трудовим договором
строком на три місяці. Після закінчення
строку договору, останній був
продовжений на невизначений строк.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 11.11.2013 року був
частково задоволений позов ОСОБА_1 до
Національного заповідника «Хортиця»
про зміну формулювання звільнення,
формулювання звільнення за прогул
змінено на звільнення за власним
бажанням. Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 13.03.2014 року
рішення першої інстанції в частині
зміни формулювання звільнення
залишено без змін, цим рішенням змінено
стягнення.

Відповідач не оспорює, що йому було
переплачено кошти за використану
відпустку, не оспорює вартості
спеціального одягу, зауважує на тому,
що був позбавлений можливості його
повернути.

Свої заперечення ґрунтує на тому, що
відмовити у позові слід через те, що
позивачем пропущений строк позовної
давності встановлений.

Проте з цим погодитися не можна,
оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 233
КЗпП України для звернення власника
або уповноваженого ним органу до суду в
питаннях стягнення з працівника
матеріальної шкоди, встановлюється в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Задовольняючи позов суд виходить з
змісту ст. 1213 ЦК України, якою
встановлений обов'язок набувача
повернути потерпілому в натурі
безпідставно набуте майно.

Сторонам визнається, що напередодні
звільнення, ОСОБА_1 було надано частину
щорічної тарифної відпустки за період
07.03.2013 - 07.03.2014 року. Внаслідок
подальшого звільнення, не залежно від
підстав звільнення відбулася
переплата за відпустку за 12
календарних днів у розмірі 559,83 грн.
Зазначена сума підлягає стягненню.

Відповідачем було отримано
спеціальний одяг, а саме: плащ -
вартістю 79,00 грн., костюм зимовий КМФ -
вартістю 470,00 грн. на підставі
Колективного договору між
адміністрацією та трудовим колективом
Національного заповідника «Хортиця».
Одяг виданий під відповідальність та
облікований в картці обліку
матеріалів, під особистий підпис. За
зазначене майно у відповідності до ч. 2
ст. 1213 ЦК України, суд стягує його
вартість, яка визначена на момент
звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 133
КЗпП України, ст. 1213 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Національного заповідника
«Хортиця» кошти за зайво оплачені дні
викорастані наперед щорічної тарифної
відпустки у кількості 12 календарних
днів, з розрахунку 26 календарних днів, у
розмірі 559 гривень 83 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Національного заповідника
«Хортиця» вартість за виданий йому
спеціальний одяг у розмірі 549 гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Національного заповідника
«Хортиця» судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229 гривень 40
копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.Г.Артемова.