У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2/759/1994/14

ун. № 759/1230/14-ц

27 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Святошинського районного
суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Форум-Інвест», третя особа: ОСОБА_2 про
захист прав споживачів, стягнення
коштів та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського
районного суду м. Києва перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Форум-Інвест», третя особа: ОСОБА_2
про захист прав споживачів, стягнення
коштів та зобов'язання вчинити дії,

26.03.2014 року до канцелярії суду надійшла
заява ОСОБА_1 про забезпечення позову,
яка передана головуючому судді 27.03.2014
року.

В порядку забезпечення даного позову
ОСОБА_1 просить накласти арешт на
розрахунковий рахунок відповідача
№6590 АКБ «Форум», Код ,
МФО 322948 і на майно відповідача - в межах
заявлених вимог, а саме на квартири, що
належать відповідачу в будинку 19, по
вул. Краснова в м. Києві.

Суддя, розглянувши подану заяву дійшов
висновку про її повернення позивачу з
огляду на наступне.

В частині 1 ст. 153 ЦПК України вказано
про те, що заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», питання про
забезпечення позову вирішує суддя
одноособово або суд у судовому
засіданні (залежно від стадії розгляду
справи) в день надходження заяви.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з п.1), п.3) ч.2 ст. 151 ЦПК України
причини, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено зокрема,
причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до
заяви додаються також її копії
відповідно до кількості осіб, щодо яких
просять вжити заходи забезпечення
позову та документ, що підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову, не
відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а
саме до заяви не надано документа, що
підтверджує сплату судового збору за
подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України
"Про судовий збір", від сплати судового
збору звільняються державні органи,
підприємства, установи, організації,
громадські організації та громадяни,
які звернулися у випадках,
передбачених законодавством, із
заявами до суду щодо захисту прав та
інтересів інших осіб, а також споживачі
- за позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

У п. 4 Листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних i
кримінальних справ від 27.09.2012 р.
№10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
судовий збір"» роз'яснено, що статтею 5
Закону визначено пільги щодо сплати
судового збору. У застосуванні
зазначеної норми судам необхідно
враховувати, зокрема, таке: оскільки
передбачені Законом пільги щодо сплати
судового збору стосуються лише самої
справи та її руху, то сплата судового
збору за подання до суду заяв про
забезпечення доказів або позову
(підпункт 13 пункту 1 частини другої
статті 4) здійснюється на загальних
підставах за ставками, передбаченими
Законом, незалежно від того, що
позивачі звільнені від сплати судового
збору за подання певних позовів.

Таким чином, судом встановлено, що
заява позивача про забезпечення позову
не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК
України, а саме до заяви не додано
документ, що підтверджує сплату
судового збору за подання заяви про
забезпечення позову, а також, позивачем
не надано жодних доказів, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151-153, 223, 293, 294, ЦПК
України, суддя,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Форум-Інвест»,
третя особа: ОСОБА_2 про захист прав
споживачів, стягнення коштів та
зобов'язання вчинити дії її заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасована,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
А. Ключник