Справа № 545/2652/13-ц
Провадження № 2/545/42/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Полтавський
районний суд Полтавської області у
складі :

головуючого судді Цибізова
С.А.

при секретарі
Токар М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторське
Агентство Фактор" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом в обґрунтування
якого посилався на те, що відповідно до
умов Договору про відступлення права
вимог №1 від 25 грудня 2008року,укладеного
між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та
ТОВ «Колекторське Агентство Фактор,
останній набув право вимоги до
боржника реального та належного
виконання обов'язків за Кредитним
договором №155-ФР від 27червня 2007року,
укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» та ОСОБА_3.

Відповідно до умов вказаного
договору ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
надав ОСОБА_3 (Відповідач 1) кредит у
сумі 15000,00грн зі сплатою 0,0001/% терміном
до 26 червня 2010року. З врахуванням
відсотків та комісійних доходів та
пені за несвоєчасне повернення кредиту
заборгованість останнього становить
33697,39грн. Також зазначив, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» та ОСОБА_2
(Відповідач 2) було укладено договір
поруки №155-ФР від 27червня
2007року,відповідно до умов якого ОСОБА_2
зобов'язалась відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_3, по кредитному
договору як солідарний боржник. На
підставі викладеного просив стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 33697,39грн
заборгованості.

Позивач в судове засідання не
з'явився наддав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 та
правонаступник відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_1Б в судове засідання з'явились
проти задоволення позову заперечували.

Суд заслухавши пояснення
сторін,дослідивши докази встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до умов Договору про
відступлення права вимог №1 від 25
грудня 2008року,укладеного між ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» та ТОВ
«Колекторське Агентство Фактор,
останній набув право вимоги до
боржника реального та належного
виконання обов'язків за Кредитним
договором №155-ФР від 27червня 2007року,
укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» та ОСОБА_3.

Відповідно до умов вказаного
договору ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
надав ОСОБА_3 кредит у сумі 15000,00грн зі
сплатою 0,0001/% терміном до 26 червня
2010року. З врахуванням відсотків та
комісійних доходів та пені за
несвоєчасне повернення кредиту
заборгованість останнього становить
33697,39грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2
було укладено договір поруки №155-ФР від
27 червня 2007 року, відповідно до умов
якого ОСОБА_2 зобов'язалась відповідати
за зобов'язаннями ОСОБА_3, по кредитному
договору як солідарний боржник.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою суду від 25 грудня 2013року до
справи було залучено правонаступника
померлого ОСОБА_1.

Відповідно із роз'ясненнями
Верховного Суду України щодо практики
розгляду цивільних справ, що виникають
з кредитних правовідносин згідно зі
статтями 553, 554 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за невиконання ним
свого обов'язку. У разі порушення
такого зобов'язання боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Якщо боржник помер, то в силу ст.
1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Таким чином,
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
в межах вартості майна, одержаного в
спадщину.

За наявності кредитного договору
та договору поруки поручитель приймає
на себе зобов'язання відповідати за
виконання кредитного договору за
боржника, а також за будь-якого
боржника в разі переводу боргу чи
смерті боржника (якщо таке зазначено в
договорі поруки). При цьому слід мати на
увазі, що коли в договорі поруки є умова
про згоду поручителя відповідати за
нового боржника, то поручитель є
відповідальним за виконання
зобов'язання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК
України).

Відповідно до ст. 523 ЦК України
порука або застава, встановлена іншою
особою, припиняється після заміни
боржника, якщо поручитель або
заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником. Потрібно також
враховувати, що за ст. 607 ЦК України
зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає. У зв'язку з цим, враховуючи,
що спадкоємці відповідають за борги
спадкодавця в межах вартості майна,
одержаного в спадщину, то за
відсутності чи недостатності
спадкового майна кредитне зобов'язання
припиняється неможливістю виконання
чи недостатністю спадкового майна. Це
означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання. Тобто
порука припиняється в тій частині, в
якій припиняється забезпечене нею
кредитне зобов'язання, і поручитель
солідарно зі спадкодавцями відповідає
перед кредитором в межах вартості
спадкового майна. Отже, убачається, що у
разі смерті боржника за основним
зобов'язанням, яке забезпечене
договором поруки, за наявності
правонаступника, який прийняв
спадщину, необхідна згода поручителя
відповідати за нового боржника, якщо
договір поруки не містить як умову
згоду поручителя відповідати за
виконання зобов'язання перед будь-яким
новим боржником у випадку переводу
боргу за основним зобов'язанням.

Відповідно, за відсутності в
договорі поруки згоди поручителя
відповідати за правонаступника
боржника у випадку невиконання чи
неналежного виконання ним основного
зобов'язання чи будь-якої іншої особи,
покладення на нього такого обов'язку є
неправомірним.

Як вбачається з договору поруки
№155-ФР від 27 червня 2007 року, згода
поручителя відповідати за
правонаступника боржника у випадку
невиконання чи неналежного виконання
ним основного зобов'язання чи будь-якої
іншої особи у ньому відсутня.

В судовому засіданні ОСОБА_1
надала суду свідоцтво про право на
спадщину за законом відповідно до
якого спадщина яку вона набула
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями
розташованого в с. Головач
Полтавського району та області по вул.
Жовтневій,71.

Згідно Акту ЗВП №37088909 державного
виконавця про реалізацію майна з
прилюдних торгів(аукціону) від 06
грудня 2013року зазначений житловий
будинок реалізовано згідно протоколу
про проведення прилюдних торгів від
28.11.2013року №22/080/13/А-1 виданого приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція»,АДРЕСА_1 було
реалізовано за 6050,00грн при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-15
виданого 19.10.2011року Полтавським
районним судом полтавської області про
стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь
ПАТ АБ «Укргазбанк» в розмірі 425490,07грн.

Як вбачається з ухвали ВСС
України від18 квітня 2012року зазначений
житловий будинок було реалізовано по
заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ АБ
«Укргазбанк» за кредитним договором в
межах вартості успадкованого майна, що
складалось з житлового будинку з
господарськими будівлями
розташованого в с. Головач
Полтавського району та області по вул.
Жовтневій,71

За таких обставин спадкове майно
відсутнє, в зв'язку із задоволенням
вимог кредиторів спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 1281
Цивільний кодекс України спадкоємці
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Як вбачається строки пред'явлення
вимог кредитора до спадкоємців
боржника є пресікальними.

Позивач до суду жодного разу не
з'явився, отже на виконання положень ч.4
ст10 ЦПК судом письмово роз'яснено
останньому можливість надання доказів
пред'явлення вимог до спадкоємців
боржника, а також наслідки їх не
надання.

Проте позивачем жодних пояснень з
цього приводу та доказів на їх
підтвердження суду не надано.

Відповідно до довідки
Полтавської районної державної
нотаріальної контори по спадковій
справі після померлого 24.02.2010року
ОСОБА_3 кредиторі не зареєстровані. При
цьому ОСОБА_1 в судовому засіданні
зазначила, що позивачі до неї з
вимогами по зобов'язаннями ОСОБА_3 не
зверталися.

За таких обставин суд вважає що
законних підстав для задоволення вимог
кредитора не має, в зв'язку із чим у
позові слід відмовити.

На підставі викладеного керуючись 11, 15,
60, 130, 174, 209, 212-215, 217, 218, 292, 367 ЦПК України,
суд, -

в и р и ш і в :

В задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Колекторське
Агентство Фактор" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення солідарної заборгованості
за кредитним договором №155-ФР від 27
червня 2007 року на загальну суму 33697,39
грн. (тридцять три тисячі шістсот
дев'яносто сім)грн. 39 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.А.Цибізова