Справа №339/2/14-ц
17 січня 2014 року м.
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О.С.
секретаря судового засідання Галів
з участю позивачки ОСОБА_1, її
представника адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сина ,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою, в якій зазначає, що за час
перебування в шлюбі з відповідачем у
них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вимоги позову обгрунтовує тим, що у
добровільному порядку відповідач
матеріальної допомоги не надає, хоча
працює за кордоном та має заробіток ,
дитина повністю знаходи-ться на її
утриманні. В даний час вона не працює
та немає коштів на утримання сина, що
ставить її у тяжке матеріальне
становище та стало причиною звернення
до суду. Посилаючись на викладене,
просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини у розмірі
1000 гривень, починаючи з дня подачі
заяви та до досягнення нею повноліття.
Позивачка в судовому засіданні
підтримала вимоги позовної заяви.
Додатково вказала, що відповідач
офіційно не працевлаштований, але
періодично їздить за кордон, де працює
та отримає значні кошти, які витрачає
на власні потреби. У вересні2013року він
надав їй 300грн. на утримання сина із
того часу не будь-якої фінансової
допомоги сину не надав. В той час, як син
є учнем 1 класу, потребує більших
видатків на харчування одяг, взуття.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причину неявки суду не
повідомив, хоч про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
розписка про вручення судової
Зі згоди позивачки суд прийшов до
висновку про ухвалення рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вислухавши прояснення позивача,
проаналізувавши письмові докази в
справі, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, частин 7, 8
ст. Сімейного кодексу України під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей,
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення, максимально можливого
урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "
Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.
Встановлено, що за час перебування
сторін в шлюбі у них народився син
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.6,7 ), стан
здоров'я якого задовільний та
перебуває на утриманні матері ОСОБА_1,
На даний час дитина є учнем 1 класу і
внаслідок свого фізіологічного
розвитку потребує значних витрат на її
Відповідач, проживаючи окремо від
сім'ї, є молодою, фізично здоровою
особою працездатного віку, не
працевлаштований, інших дітей або
осіб, яких він зобов`язаний утримувати
Відповідно до положень ст.141 СК
України мати і батько мають рівні права
та обов"язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов"язків щодо дитини.
Таким чином, виходячи із зазначеного
принципу рівності обов'язків обох
батьків щодо дітей, кожен із них
зобов'язаний забезпечувати утримання
дітям не менше відповідного
прожиткового мінімуму, що діє на час
вирішення спору, при відсутності
домовленості між батьками про розмір
Конституцією України визначено
основні права й обов'язки держави та
громадян щодо забезпечення захисту
дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного
Закону зазначається, що батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття. Відповідно до положень
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989р. (ратифікована Україною 27
лютого 1991р.) дитина, враховуючи її
фізичну й розумову незрілість,
потребує спеціальної охорони та
турботи, включаючи належний правовий
захист, як до, так і після народження.
Обов'язок батьків утримувати дітей до
досягнення останніми повноліття
визначено статтею180 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд,
з додерженням вимог ст.182 СК України,
встано-вивши, що доходи відповідача не
мають регулярного характеру, загальний
матеріальний стан дитини та
відповідача, відсутність в останнього
осіб, яких він зобов'язаний утримувати,
приходить до висновку, що з відповідача
слід стягувати аліменти у розмірі 700
гривень на утримання дитини.
Позивачка звернулася до суду з
вимогами - 03.01.2014 року, а тому з цього дня
слід присудити стягнення аліментів і
до досягнення дитиною повноліття.
Суд вирішує питання судових витрат
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.
На підставі наведеного, ст.ст.180-184
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3:
- на користь ОСОБА_1 :
щомісячно аліменти в розмірі 700 (
сімсот ) гривень на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та 300(триста) гривень
судових витрат.
- судовий збір в дохід держави в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60коп.
Стягнення аліментів розпочати з 03.01.2014
року і проводити до досягнення дитиною
Рішення суду про стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць в сумі 700 (сімсот) гривень
підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Якщо особи, які
брали участь в справі , не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, то вони можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Болехівським міським судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ
ГОЛОВЕНКО О.С.

СУДДЯ
ГОЛОВЕНКО О.С.