Справа № 249/4005/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого-судді
Пархоменко І.О.,

при секретарі
Лисенко Л.О.,

за участю представника позивача
Колесникової С.І.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області цивільну справу за
позовом Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за спожиту теплову енергію. Свої вимоги
мотивував тим, що відповідачем була
спожита теплова енергія, яку йому
постачала виробнича одиниця
«Донецьктепломережа». Відповідач
оплату за використання теплової
енергії своєчасно не виконував і на
теперішній момент має заборгованість
за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.05.2005
року по 01.05.2013 року в сумі 2934 грн. 64 коп.
Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідач
зобов'язаний своєчасно сплачувати
комунальні послуги. Неодноразові
нагадування про сплату заборгованості
залишались без уваги, борг не
сплачується. Позивачем 22.05.2013 року у
порядку ст. ст. 95-98 ЦПУ України було
направлено до Шахтарського
міськрайонного суду заяву про видачу
судового наказу на боржника на суму 2934,
64 грн. Але 29.05.2013 року ухвалою суду у
відповідності зі ст. ст. 100, 101 ЦПК
України про видачу судового наказу
було відмовлено у зв'язку з тим, що з
поданих документів вбачається спір на
право. У зв'язку з вищевикладеним,
використовуючи право на звернення до
суду з тими ж самими вимогами у
позовному порядку, а також на підставі
ст. ст. 105 -1 ЦПК України, ст.ст. 80, 256, 526, 541,
543 ЦК України, ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України
просить стягнути з відповідача
заборгованість за спожиту теплову
енергію у сумі 2934 грн. 64 коп., а також
витрати на сплату судового збору у
розмірі 229,40 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2013 року первісного
відповідача за заявою позивача
замінено на належного відповідача, а
саме ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнала,
просила застосувати строк позовної
давності, вказала, що відповідно до
розрахунку з урахуванням строку
позовної давності заборгованість
відсутня, просила відмовити у
задоволенні позову.

Судом в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих особами, які
брали участь у справі, доказів,
встановлено наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1, що вбачається з договору
купівлі продажу від 30.03.1999 року та
договору дарування від 12.01.2002 року
(ОСОБА_2 - прізвище відповідача від
першого шлюбу). Цей факт не оспорюється
сторонами.

Відповідач є споживачем теплової
енергії за адресою АДРЕСА_1.

З розрахунку вбачається, що
заборгованість за спожиті послуги за
адресою АДРЕСА_1, за період з 01.05.2005 року
по 01.05.2013 року складає 2934,64 грн., тобто
відповідач не сплачує за спожиту
теплову енергію в порушення ст.ст. 150, 156,
162 ЖК України.

Спірні правовідносини між сторонами
врегульовані Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року № 1875-1У, Законом України
«Про теплопостачання» від 2 червня 2005
року, Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,
Житловим кодексом.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, ч.2 ст.162
Житлового кодексу України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 ч.6 ЗУ «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

ПКМУ від 21 липня 2005р. N630 затверджені
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення. Пунктом 18, 20 Правил
передбачено, що розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

У відповідності до положень частини 3
статті 257 ЦК України відповідач
звернувся до суду з заявою про
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності.

Згідно з вимогами ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Позовна давність переривається, як
визначено правилами статті 264 ЦК
України, у разі пред'явлення особою
позову до одного із кількох боржників,
а також якщо предметом позову є лише
частина вимоги. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Відповідно до положень статей 95, 96 ЦПК
України у редакції Закону України від
07.07.2010 року № 2453-VІ, судовий наказ є
особливою формою судового рішення, що
видається судом за результатами
розгляду вимог, передбачених статтею 96
цього Кодексу. Із заявою про видачу
судового наказу може звернутися особа,
якій належить право вимоги. Судовий
наказ може бути видано, зокрема, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Приписами частини 3 статті 118 ЦПК
України передбачено, що позовна заява
щодо вимог, визначених у частині першій
статті 96 цього Кодексу, може бути
подана тільки в разі відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за надані послуги .

Враховуючи наведене, суд вважає, що по
даній справі позовна давність
перервалася зверненням в травні 2013
року позивача в установленому законом
порядку до суду із заявою про видачу
судового наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що права позивача, у разі їх порушення,
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з 01.05.2010 р. по 01.05.2013
року . З розрахунку вбачається, що
заборгованість за період з 01.05.2010 р. по
01.05.2013 року за адресою АДРЕСА_1 відсутня.

Суд не може прийняти до уваги посилання
представника позивача на те, що строк
позовної давності перервався, бо
відповідач визнавала заборгованість і
здійснювала платежі, з тих підстав, що
на ім»я ОСОБА_2 за спірний період є
тільки одна квитанція від 20.07.2012 року,
яка сплачена с межах строку позовної
давнини. Інші квитанції на ім»я ОСОБА_3,
і крім того в квитанціях про оплату не
вказано період боргу.

За таких підстав у задоволенні
позовних вимог треба відмовити.

На підставі ст.ст. 257, 267 Цивільного
кодексу України, ст.162 ЖК України, ст. 20
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги», ст. ст. 19,
25 Закону України „Про
теплопостачання», пунктів 18, 24, 25
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,
керуючись ст. ст. 3,10,11,60,79, 84, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
Обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скарги не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.О.Пархоменко