Справа № 314/6748/13-ц
Провадження № 2/314/233/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд
Запорізької області у складі
головуючого судді Беспалько Т.Д., при
секретарі Печонкіної В.П., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Заводський відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа без самостійних
вимог : Заводський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
стягнення заборгованості по аліментам
та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по первісному позову
посилається на те, що 28.07.2001 року між ним
та відповідачкою по справі ОСОБА_2 був
укладений шлюб, який 01 жовтня 2008 року
був розірваний, що підтверджується
заочним рішенням Заводського
районного суду м. Запоріжжя.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
утримання якою згідно заочного рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 01 жовтня 2008 рок з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 500 грн.
щомісячно. Відповідно до виконавчого
листа № 2-1515 виданого 25.11.2008 року
Заводським районним судом м. Запоріжжя
з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі 500 грн.
щомісяця, починаючи з 26.05.2008 року до її
повноліття.

31.10.2013 року Заводський відділ
державної виконавчої служби
Заводського міського управління
юстиції повідомив ОСОБА_1 про розмір
заборгованості по аліментам у сумі 31850
грн.

Позивач не згоден із вказаною сумою
заборгованості у розмірі 31850 грн. з
наступних підстав.

За усною домовленістю з
відповідачкою донька ОСОБА_3 проживала
разом з батьком ОСОБА_1 кожне літо та
канікули з 2008 року, з жовтня 2012 року по
квітень 2013 року позивач та члени його
сім»ї утримували дитину: купували
харчі, одяг, необхідні речі для
навчання у школі, турбувалися за її
здоров»я, забезпечували відпочинок на
морі. Відповідачка з 2008 року погодилася
з тим, що позивач не повинен сплачувати
аліменти за виконавчим листом, так як
дитина повністю перебувала на
утриманні позивача.

На придбання одягу для дитини позивач
за період з 2008 року по жовтень 2013 року
витратив грошові кошти у розмірі 26750
грн.

14.11.2013 року позивачем сплачені
аліменти у розмірі 500 грн.

По зустрічному позову позивачка
посилається на ту обставину, що дійсно
її колишній чоловік, батько їх спільної
дитини- відповідач по зустрічному
позову ОСОБА_1 повинен сплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3 у розмірі 500 гривень щомісячно
згідно рішення Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2008 року.
На підставі рішення 25.11.2008 року був
виданий виконавчий лист, який
знаходиться на виконанні Заводського
районного суду м. Запоріжжя.

31.10.2013 року державним виконавцем
Заводського ВДВС Запорізького МУЮ була
винесена постанова з рахунком
заборгованості по аліментам з 2008 року
по вересень 2013 року, що становить 31850
грн.

Позивач по зустрічному позову
заперечує проти наданих позивачем
аліментів, оскільки одяг відповідачем
не купувався для доньки, ніякої
матеріальної допомоги від відповідача
вона не отримала, взагалі після
розлучення вони не бачилися.

Прохає стягнути з ОСОБА_1 суму
основного боргу по аліментам -31850 грн.
та пені за несплату аліментів у розмірі
332086 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач та
його представник по первісному позову,
а також позивач та його представник по
зустрічному позову наполягають на
своїх вимогах, позови один до одного не
визнали.

В процесу розгляду справи
позивач по зустрічному позову уточнив
свої вимоги по стягнення пені, зменшив
їх з суми 332086 грн. до83021 грн. 50 коп. у
зв»язку з тяжким економічним
становищем у державі, а також
створенням ОСОБА_1 нової сім»ї.

Суд, вислухавши пояснення
сторін по справі, свідків, вивчивши
матері

али справи, вважає, що первісний позов
не підлягає задоволенню, а зустрічний
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому
засіданні та вбачається із матеріалів
справи згідно виконавчого листа № 2-1515
виданого 25.11.2008 року Заводським
районним судом з ОСОБА_1 стягнуті
аліменти у розмірі 500 грн. на користь
ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3
щомісячно починаючи з 26.05.2008 року до її
повноліття. Згідно постанови
Заводського ВДВС Запорізького МУЮ за
період з травня 2008 року по вересень 2013
року був визначений розмір
заборгованості у сумі 31850 грн., які
підлягають безумовному стягненню з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд не приймає до уваги товарні
чеки, по яким ОСОБА_1був придбаний одяг
для доньки ОСОБА_3. Дані чеки не
вказують хто купував одяг, для кого,
розміри. Речі протягом 2008-2013 року були
придбані у тих же самих осіб -
реалізаторів ОСОБА_10, ОСОБА_4 на
Заводському ринку м. Запоріжжя.

Відповідно до вимог СК України, як
це передбачено ст. 181 СК України,
аліменти стягуються або у частці від
заробітку ( доходу) матері, батька
дитини або у твердій грошовій формі.

Якщо хтось із батьків опікується
додатковими витратами на дитину поза
рішенням суду, це його особиста справа,
яка спрямована на захист та достаток
дитини.

Стаття 185 СК України передбачає
участь батьків у додаткових витратах
на дитину, що викликані особливими
обставинами ( розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо.)
ОСОБА_2 позов про стягнення додаткових
витрат на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3 в суд не подавала.

Відповідачка по первісному позову
також згоди позивачу на заміну сплати
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 гривен на придбання одягу не
надавала. Виконавчий лист про
стягнення аліментів Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ не відкликала.
Протягом 2008-2013 років вона чекала
виконання батьком дитини своїх
обов»язків по утриманню їх
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, який і на
час розгляду справи у суді ухилявся
від надання допомоги.

Сплачені ОСОБА_1 поштовим переказом
550 гривень ОСОБА_2 у листопаді 2013 р.
можуть бути зараховані не в погашення
боргу, а як аліменти за жовтень,
листопад 2013 року і сплачені за межами
розрахунку заборгованості по сплаті
аліментів ( травень 2008- вересень 2013 р.)

Невиконання ОСОБА_1 своїх обов»язків
по утриманню дитини підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Дані свідки
пояснили, що ОСОБА_1 ніколи в АДРЕСА_1 не
бачили, не чули. ОСОБА_2 сама проживає у
селі з дітьми, ніякої допомоги колишній
чоловік їй не надавав.

Суд не приймає до уваги свідчення
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 оскільки ніяких
доказів по виконанню ОСОБА_1 своїх
обов»язків по сплаті аліментів на
утримання дитини, вони не надали.

Згідно Постанови Судової Палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року « Про
стягнення заборгованості по аліментам
та пені від суми несплачених
аліментів» « Відповідно до ч.1 ст. 196 СК
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов»язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки ( пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.»

Таким чином встановлено, що сума
основного боргу по аліментам складає
31850 грн., неустойка ( пені) несплату
аліментів 332086,50 грн. , які позивач
ОСОБА_2 за зустрічним позовом зменшила
до 83021,50 грн.

Відповідач по зустрічному позову
доводів на спростування розрахунку
пені не надав.

З наведених вище підстав суд вважає, що
неустойка ( пені) за несплату аліментів
у розмірі 83021,50 грн. підлягає стягненню
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 основного боргу по
аліментам у розмірі 31850 грн., які
знаходяться на виконанні у
Заводського ВДВС Запорізького МУЮ, суд
відмовляє в цій частині зустрічного
позову. Оскільки сума 31850 грн. підлягає
безумовному стягненню Заводським ВДВС,
а подвійне стягнення судом даної суми
буде порушувати права відповідача
ОСОБА_1 Суд не підміняє функції
Заводського ВДВС Запорізького МУЮ.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209,212-215 ЦПК України, ст. 181, 196 СК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Заводський відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам -
відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа без самостійних
вимог : Заводський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
стягнення заборгованості та пені по
аліментам задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
неустойку ( пені) за несплату аліментів
у розмірі 83021грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 830 грн. 22 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Т.Д. Беспалько

08.05.2014 року

Суддя : Т. Д.
Беспалько

08.05.2014