Справа № 2/226/3/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючої - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Димитров справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3,
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (далі за текстом СТДВ
«Глобус») про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Після неодноразових уточнень позивач
в обґрунтування заявлених вимог
вказав, що за вироком Димитровського
міського суду Донецької області від
24.10.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2
КК України за фактом ДТП, що сталося
12.02.2012 року о 19.05 годині. Внаслідок цієї
ДТП йому були завдані тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді: тяжкої поєднаної
травми тіла: відкритий вдавлений
осколковий перелом
лобовов-тім'яно-скроневої кості зліва,
котрий супроводжувався проявами
забиття головного мозку 1-2 ст.; закриті
перелами ребер справа 6, 7, 8, 9, злів 2, 3, 7,
ускладнені лівостороннім
пневмотораксом; закриті скалкові
перелами вертикальної та
горизонтальної гілок лівої лобкової
кості; закритий внутрішньо-суглобовий
перелом проксимального епіфізу та
зовнішнього виростка великогомілкової
кості зліва; рани та садна м'яких тканей
голови, тупа травма лівого ока з
гематомою вік, кон'юктивитом, рани
м'яких тканин в області внутрішнього
надмищелка лівої плечової кістки,
садна правої кістки та передньої
поверхні грудної клітини зліва. Через
отримані тілесні ушкодження він
перебував на лікуванні у Димитровській
центральній міській лікарні (далі за
текстом ДЦРБ): з 12.02.2012 року по 05.03.2012
року в травматологічному відділенні, а
з 15.03.2012 року по 19.03.2012 року в
неврологічному відділенні, лікування
триває до теперішнього часу. За
висновком МСЕК м.Донецьк від 09.01.2013 року
його визнано інвалідом другої групи за
загальним захворюванням, з ураженням
нервової системи та опорно-рухового
апарату. Йому рекомендовано лише
легкий труд, без психоемоційних
навантажень та спостерігання у
невропатолога. На лікування ним було
витрачено 20880,37 грн., з яких
відповідачем компенсовано 16000 грн.,
тому залишок некомпенсованої шкоди
складає 4880,37 грн. Крім цього, в наслідок
ДТП був пошкоджений його одяг на
загальну суму 1100 грн., а саме: куртка
вартістю 600 грн., светр - 250 грн., брюки - 250
грн., які при наданні йому первинної
медичної допомоги були пошкоджені з
метою доступу до травмованих місць
тіла. З заявами про відшкодування йому
нанесеної матеріальної шкоди він
звертався до ОСОБА_3 та СТДВ «Глобус»,
проте його вимоги обома відповідачами
залишилися без розгляду. За висновком
судово-медичної експертизи № 483 йому
встановлено 80% втрати професійної
працездатності у зв'язку із одержаними
тілесним ушкодженнями 12.02.2012 року у
результаті ДТП. Оскільки на час ДТП він
не працював, йому належить
відшкодувати втрачений заробіток,
виходячи із розміру мінімальної
заробітної плати та втраченої ним
працездатності: 100% з 12.02.2012 року до
08.11.2012 року та 80% з 09.11.2012 року по 09.01.2014
року, що у грошовому розмірі згідно
наданому розрахунку складе 22651,54 грн.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 йому
також заподіяна моральна шкода, тому
що, перебуваючи на лікуванні, він не міг
вести повноцінний спосіб життя,
протягом тривалого часу відчував і
відчуває фізичні
страждання,обумовлені тяжкістю травми,
почуття страху перед смертю,
психологічний дискомфорт він
випробовує до дійсного моменту. Після
травми він став обмежений в русі,
швидко стомлюється при незначних
навантаженнях. До травми він
самостійно виконував всю необхідну
чоловічу роботу у побуті, чого зараз у
зв'язку зі станом здоров'я робити не
може, вся вага домашньої роботи лягла
на плечі його дружини ОСОБА_1, це його
соромить як чоловіка. Також йому за
гроші доводиться наймати людей, що
негативно позначається на його
матеріальному стані і жадає від нього
додаткових моральних і матеріальних
зусиль. До травмування він регулярно
займався огородництвом, захоплювався
риболовлею та охотою. Внаслідок травми
він не може здійснювати свої
захоплення, від чого почуває постійний
психологічний дискомфорт, став
замкнутий, мало товариський, втратив
який або інтерес до життя. Будь-яка
грошова сума не може повернути його у
первісний стан та компенсувати йому те,
що він переніс та переносить кожного
дня, тому сума у 80000 грн. могла б хоч
як-то задовольнити його первинні
потреби. Тому позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_3 та СТДВ «Глобус» на його користь
у відшкодування матеріальної шкоди за
пошкоджений одяг 1100 грн., за понесені
витрати на лікування 4880,37 грн.;
втрачений заробіток за період з 12.02.2012
року по 08.01.2014 року одноразово в
розмірі 22651,54 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 80000 грн.

Позивач ОСОБА_5 до суду не з'явився, про
час і місце розгляду справи сповіщений
належним чином, письмово сповістив суд
про розгляд справи у його відсутність.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у судовому засіданні підтримали у
повному обсязі уточнені позовні вимоги
в останній редакції.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
оскільки заявлені позивачем у
відшкодування шкоди суми для нього, як
для студента, дуже великі.

Представник відповідача ОСОБА_6
підтримала позицію свого довірителя.

Представник відповідача СТДВ «Глобус»
до судового засідання не з'явився,
повідомив суд про розгляд справи у його
відсутність, надавши судові письмові
заперечення, за якими позов не визнає,
так як поліс № АВ/7638784 був укладений,
але не діяв за станом на 12.02.2012 року, у
зв'язку з чим позивач безпідставно
посилається на даний документ, як на
підставу стягнення страхового
відшкодування з страхового товариства.
Крім того, за змістом вказаного полісу
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з
державним номером НОМЕР_1, який не
співпадає з учасником зазначеної ДТП
із транзитним номером НОМЕР_2. Також
необґрунтована і не ґрунтується на
законі позовна вимога про стягнення з
товариства 22651,54 грн. втраченого
заробітку позивача, який був
непрацюючою особою, та вимога про
стягнення 1100 грн. за пошкоджений одяг,
оскільки не було надано акт про оцінку
матеріального збитку.

Заслухавши сторін, дослідивши зібрані
у справі докази, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що за вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 24.10.2012 року
відповідача ОСОБА_3 притягнуто до
кримінальної відповідальності за ст.286
ч.2 КК України за фактом ДТП, що сталося
12.02.2012 року о 19.05 годині під час
керування відповідачем автомобілем
марки «Volkswagen Caddy», транзитний номер
НОМЕР_2. Внаслідок скоєння ОСОБА_3
наїзду на пішохода ОСОБА_5 останньому
було завдано тяжкі тілесні ушкодження,
як небезпечні для життя, у вигляді:
тяжкої поєднаної травми тіла:
відкритий вдавлений осколковий
перелом лобовов-тім'яно-скроневої
кості зліва, котрий супроводжувався
проявами забиття головного мозку 1-2 ст.;
закриті перелами ребер справа 6, 7, 8, 9,
злів 2, 3, 7, ускладнені лівостороннім
пневмотораксом; закриті скалкові
перелами вертикальної та
горизонтальної гілок лівої лобкової
кості; закритий внутрішньо-суглобовий
перелом проксимального епіфізу та
зовнішнього виростка великогомілкової
кості зліва; рани та садна м'яких тканей
голови, тупа травма лівого ока з
гематомою вік, кон'юктивитом, рани
м'яких тканин в області внутрішнього
надмищелка лівої плечової кістки,
садна правої кістки та передньої
поверхні грудної клітини зліва, що
підтверджується відповідним вироком
суду (а.с.17-19 т.1). Даний вирок набрав
чинності. Цивільний позов ОСОБА_5 у
кримінальному провадженні не
розглядався.

Через отримані під час ДТП тілесних
ушкоджень ОСОБА_5 перебував на
лікуванні у ДЦРБ: з 12.02.2012 року по 05.03.2012
року у травматологічному відділенні; з
05.03.2012 року по 19.03.2012 року, з 04.11.2012 року
по 07.11.2012 року, з 24.12.2012 року по 31.12.2012
року у неврологічному відділенні, з 2012
року перебуває на обліку у лікаря
невропатолога, на теперішній час стан
хворого середньої тяжкості, ОСОБА_5
рухається в межах кімнати із
сторонньою допомогою, що
підтверджується історіями хвороб
позивача, інформацією лікарні від
03.06.2013 року (а.с.28, 29, 30, 31, 32-33, 34-35 т.1). З
медичних документів позивача
вбачається, що він постійно скаржиться
на головний біль, погіршення пам'яті,
слуху, приступи з втратою свідомості,
біль у лівій нозі.

За інформацією Димитровської міської
лікарні від 30.05.2013 року та від 03.06.2013
року позивач через наслідки від ДТП з
2012 року перебуває на обліку у
невропатолога; 24.12.2012 року позивач був
оглянутий лікарем-психіатром, яким
йому було рекомендовано продовжувати
лікуванні у невропатолога та
призначено лікування психотропними та
заспокійливими препаратами; стан
хворого середньої тяжкості, він
пересовується в межах кімнати із
сторонньою допомогою (а.с.143, 146, 147 т.1).

Позивач ОСОБА_5 з 2010 року перебував у
членстві Українського товариства
мисливців і рибалок, про що свідчать
копії посвідчення мисливця, членського
квитка, через погіршення здоров'я в
наслідок ДТП позивачем 20.08.2012 року
здана мисливська зброя на реалізацію
(а.с.108, 109, 110, 111 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно за ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням, зокрема транспортних
засобів, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренді тощо) володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Оскільки вироком суду доведено вину
ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, що сталася між
сторонами 12.02.2012 року, суд вважає, що між
неправомірними діями відповідача, який
на правовій підставі користувався
джерелом підвищеної небезпеки, та
спричиненою потерпілому ОСОБА_5 шкодою,
наведеною у позові, є причинний зв'язок,
а тому відповідач ОСОБА_3 повинен нести
відповідальність перед позивачем за
спричинену шкоду.

Судом також встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 під час ДТП керував автомобілем
марки «Volkswagen Caddy», транзитний номер
НОМЕР_2, власником якого на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3 є
ОСОБА_7.

Відповідно до полісу № АВ/1072428 про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів СТДВ «Глобус» застрахована

цивільно-правова відповідальність на
забезпечений транспортний засіб
автомобіль марки «Volkswagen Caddy», номерний
знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, шасі
(кузов, рама) № НОМЕР_4 (а.с.160 т.1).

Згідно за укладеним 09.02.2012 року між СТДВ
«Глобус» і ОСОБА_7 договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
потерпілому, становить 100000 грн.; за
шкоду, заподіяну майну потерпілого, -
50000 грн.; франшиза, на суму якої
зменшується заподіяна майнова шкода,
становить 510 грн.; строк дії договору з
10.02.2012 року по 09.04.2012 року, що
підтверджується полісом № АВ/1072428
(а.с.160 т.1).

ДТП, під час якої позивачеві заподіяна
шкода, визнана СТДВ «Глобус», як подія,
що є страховим випадком, що встановлено
на підставі листів страхової компанії
від 12.02.2013 року та від 26.12.2013 року (а.с.126,
127 т.1).

З огляду на приведені докази суд не
погоджується з позицією СТДВ «Глобус»
про те, що укладений договір
страхування не діяв за станом на 12.02.2012
року.

Також автомобіль, який був учасником
ДТП із транзитним номером НОМЕР_2, та
забезпечений автомобіль із державним
номером НОМЕР_1 є одним і тим же
транспортним засобом. Ця обставина
підтверджується, а позиція СТДВ
«Глобус» з приводу неспівпадання
ідентифікаційних ознак автомобілів
спростовується, довіреністю власника
автомобілю ОСОБА_7 від 14.07.2011 року на
право користування автомобілем, даними
полісу № АВ/1072428 та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
та № САА989377. Відповідно до цих
документів державний номерний знак
НОМЕР_1 автомобілю марки «Volkswagen Caddy», 2007
року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_4, зданий в Черкаське РЕП ВДАІ,
замість нього видані транзитні номера
НОМЕР_2 від 13.07.2011 року.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У (далі за
текстом Закон № 1961-1У) обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування
шкоди,заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих внаслідок ДТП та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно за ст.5 Закону № 1961-1У об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільна-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяно
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

За приписами ст.6 Закону № 1961-1У
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ст.ст.9, 12 Закону № 1961-1У
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування в
межах обов'язкового ліміту
відповідальності страховика. При цьому
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, яка не
застосовується при відшкодуванні
шкоди, завданої життю або здоров'ю
потерпілого.

За приписами п.24.1 ст.24 Закону №
1961-1У у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовується
обгрунтовані витрати, які пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням та
реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Зазначені в цьому пункті
витрати та необхідність їх здійснення
мають бути підтверджені документально
відповідним закладом охорони здоров'я.

Кримінальним злочином ОСОБА_5
було завдано матеріальної шкоди, що
складається з витрат на лікування у
Димитровській центральній міській
лікарні. Позивачем надано до суду
фіскальні чеки та квитанції на
загальну суму 20880,37 грн. (а.с.36-81 т.1 та
інші).

Згідно копій епікризів історії хвороби
№№ 15/45/164, 7946-861, 1736-191, копій лікарських
оглядів у лікарів психіатра, терапевта,
кардіолога з медичними призначеннями
за період амбулаторного лікування від
24.12.2012 року, від 03.02.2013 року позивачу
були призначені наступні медичні
препарати: реополіглюкін,
реосорбілакт, ель-лизін есцинат,
церебралізин, нейромедін, гліцин,
пірацетам, кальцій глюконат, вітамін С,
кеторол, анальгін, димедрол,
дексаметазон, лінкоміцин і бліц еф
позит проба, розчин Зінгера, магнезія
сульфат, метрогіл, терцеф на
фіз.розчині, амінокапронова кислота,
альбумін, сульфокамфоркаін, актовегін,
орзон, цитікалін, цераксон,
метілпрокломід, супрастін, вітамін В6,
тіоцетам, єтмазілат натрія, вітамін В1,
глево, галоперідол, маніт, фуросемід,
дібазол, корветін, луцетам, лактеале,
нейробіон, нейромідін, алое, нікотін,
серміон, Зінгер-лок, міль гамма,
карбомазепін, мема, мовекс, мукосат.
Після виписки позивачу рекомендовано
МРТ головного мозку, прийом медичних
препаратів: аторис, магне В6,
карбомазепін, мема, кавінтон,
клопідогрель, серміон, нейровітан,
цераксон, кальцій утримуючі препарати,
(а.с.28, 29, 32-33, 34-35 т.1).

Перевіривши надані позивачем
платіжні документи на придбання ним
ліків під час лікування, проходження
МРТ головного мозку, наступної
реабілітації судом встановлено, що
зазначені у історіях хвороб препарати
були придбані на суму 19143,64 грн.

Зазначені витрати підтверджені
Димитровською центральною міською
лікарнею. Відповідно до письмової
інформації даного лікувального
закладу без дат на лікування у
травматологічному та неврологічному
відділеннях ОСОБА_5 за кошт пацієнта
було придбано та використано
медикаменти, витратні матеріали та
медичні приналежності, які знайшли
своє відображення у наданих позивачем
суду платіжних документах.

Решта препаратів і витрат, зокрема, на
добровільне пожертвування документами
не підтверджена.

Також суми чеків із зазначенням назв
загальних груп медикаментів
«анальгетики», «протикашлеві»,
«гормони полові», «серцеві»,
«збуджуючі засоби», «спазмолітині» не
підлягають відшкодуванню, оскільки в
них не конкретизовано назв придбаних
ліків, деякі з них є нечитабельні
(а.с.36-46, 48, 50, 52, 54-56, 58 т.1). Суми за такими
чеками підлягають виключенню із
заявленого позивачем матеріального
відшкодування і не полягають
компенсації.

За приписами п.4 ч.1 ст.991 ЦК України та п.4
ч.1 ст.26 Закону України «Про
страхування» страховик має право
відмовити від здійснення страхової
виплати у разі одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка її завдала.

Згідно вироку Димитрвського міського
суду від 24.10.2012 року ОСОБА_3 у
відшкодування витрат на лікування
передано потерпілому 16000 грн., даний
факт сторонами не заперечується (а.с.17-19
т.1). З метою уникнення подвійного
відшкодування дана сума підлягає
відрахуванню із загальної суми
понесених позивачем витрат на
лікування від наслідків ДТП.

Отже, з урахуванням наведених доказів
не відшкодовані витрати позивача на
лікування склали 3143,64 грн. (19143,64 грн. -
16000 грн.). Саме ця сума з огляду на
вищеприведені договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та Закон № 1961-1У
підлягає відшкодуванню в межах
обов'язкового ліміту відповідальності
страховика СТДВ «Глобус».

Відповідно до записів з трудової
книжки позивача останнє місце роботи
ОСОБА_5 є ДП «Красноармійськвугілля»,
де він працював електрослюсарем
підземним 4 розряду, звільнення
відбулося 15.05.2008 року за власним
бажанням (а.с.9-12 т.1).

З 25.06.1997 року позивач ОСОБА_5 отримує
пенсію за вислугу років згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ», має
посвідчення водія та у власності
автомобіль ВАЗ 2104 (а.с.13, 14, 15, 16 т.1).

Відповідно до довідки управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
Донецької області від 14.04.2014 року
ОСОБА_5 перебуває на обліку у даному
управлінні, отримує пенсію за віком за
списком № 1 (при повному пільговому
стажі), розмір його пенсії за станом на
лютий 2012 року складав 2466 грн., за станом
на лютий 2014 року - 2947 грн.

Згідно за довідкою до акту повторного
огляду МСЕК № 5 м.Донецьк від 09.01.2013 року
ОСОБА_5 з 27.09.2012 року встановлена друга
група інвалідності за загальним
захворюванням з ураженням нервової
системи та опорно-рухового апарату.
Позивачу рекомендовано легкий труд без
психоемоційних навантажень та
спостерігання у невропатолога (а.с.20
т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 483 від 29.10.2013 року на
теперішній час у ОСОБА_5 є наслідки
отриманої під час ДТП травми у вигляді
залишкових явищ відкритої важкої ЧМТ:
забія головного мозку, перелому кісток
склепіння і основи черепу з
правосторонньою пірамідною
недостатністю у вигляді
правостороннього геміпарезу,
гемігипестезії, вираженими
статико-локомоторними і координатор
ними розладами з порушенням
когнітивної функції; органічного
розладу особи з помірно вираженим
інтелектуально-мнестичним зниженням,
епілептиформним синдромом в анамнезі,
двосторонній сенсоневральній
туговухості; неправильно зрощеного
перелому зовнішнього виростка лівої
великогомілкової кістки із слабкістю
сумочно-зв'язкового апарату і
нестабільністю в ньому, контрактури
лівого колінного суглоба,
посттравматичного деформуючого
артрозу лівого колінного суглобу Ш ст.
з помірним порушенням функції.

Вказані наслідки травми дозволяють
встановити ОСОБА_5 80% втрати
професійної працездатності у зв'язку з
одержанням ним тілесних ушкоджень
12.02.2012 року у результаті ДТП (а.с.180-188 т.1).

За висновком додаткової
судово-медичної експертизи № 794 від
23.01.2014 року з моменту одержання
тілесних ушкоджень 12.02.2012 року, в період
коли ОСОБА_5 знаходився на лікуванні,
до встановлення групи інвалідності
09.11.2012 року втрата професійної
працездатності становила 100%.

З 09.11.2012 року (первинного огляду МСЕК)
до наступного переогляду МСЕК 09.01.2014
року втрата професійної
працездатності позивача становить 80%
(а.с.224-233 т.1).

Частиною першою ст.1195 ЦК України
передбачено, що фізична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодження здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності.

Відповідно до ч.2 ст.1195 ЦК України у разі
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я фізичної особи, яка в момент
завдання шкоди не працювала, розмір
відшкодування визначається, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати.

За приписами ч.3 ст.1195 ЦК України
підлягає відшкодуванню шкода, завдана
фізичній особі каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я без урахування
пенсії, призначеної у зв'язку з втратою
здоров'я, або пенсії, яку вона
одержувала до цього. Вони вважаються
засобами соціального захисту, завдяки
яким держава реалізує свою соціальну
функцію.

Оскільки позивач в момент завдання
шкоди не працював, він просить
застосувати при розрахунку втраченого
заробітку внаслідок втрати ним
професійної працездатності розмір
мінімальної заробітної плати, яка з
01.01.2012 року складала 1073 грн., з 01.04.2012
року - 1094 грн., з 01.07.2012 року - 1102 грн., з
01.10.2012 року - 1118 грн., з 01.12.2012 року - 1134
грн., з 01.01.2013 року - 1147 грн., з 01.12.2013 року
- 1218 грн., з 01.01.2014 року - 1218 грн.

Таким чином, з урахуванням
встановленого законодавчо розміру
мінімальної заробітної плати та
втратою позивачем працездатності 100% з
12.02.2012 року по 08.11.2012 року та 80% з 09.11.2012
року по 08.01.2014 року на користь ОСОБА_5
належить стягнути втрачений в наслідок
каліцтва заробіток у розмірі 22651,54 грн.

Згідно за ст.26.1, 26.5 Закону № 1961-1У (у
редакції, чинній на момент ДТП) у
зв,язку зі стійкою втратою
працездатності потерпілим страховиком
відшкодовуються доходи, не отримані
останнім у результаті стійкої втрати
працездатності (інвалідності), які не
відшкодовуються за рахунок іншого
обов'язкового виду страхування.
Потерпілим, які на момент настання
страхового випадку не одержували
доходів, у зв'язку із стійкою втратою
працездатності відшкодовуються
витрати, пов'язані з доставкою,
розміщенням, утриманням, діагностикою,
лікуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням та доглядом у домашніх
умовах та купівлею лікарських
препаратів.

З огляду на приведену норму закону та
те, що позивач не працював на момент
скоєння ДТП, суд погоджується з
позицією відповідача СТДВ «Глобус» і
вважає, що страховик не може
відповідати у цій частині заявлених
вимог. Відшкодувати втрачений
внаслідок каліцтва заробіток повинен
відповідач ОСОБА_3

Згідно за ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Як передбачено ч.2 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону
страховик відшкодовує потерпілому
моральну шкоду, передбачену п.п.1, 2 ч.2
ст.23 ЦК України у встановленому судом
розмірі, але не більше 5% визначеного
ліміту, різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні ДТП.

Згідно за п.9.3 ст.9 Закону, в редакції, що
діяла на момент страхового випадку,
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров,ю потерпілих, становив 51000 грн.
на одного потерпілого.

Позивач просить стягнути з
відповідачів на її користь у
відшкодування моральної шкоди 80000 грн.

Суд вважає, що у позивача виникло право
на відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з отриманням ним в наслідок ДТП
тілесних ушкоджень, які призвели до
порушення його нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує характер, обсяг, тривалість
зазнаваних позивачем страждань, його
стан здоров'я, зміни, що відбулися у
його житті.

Характер отриманих ОСОБА_5 травм,
віднесено до тяжких тілесних
ушкоджень, безпечних для життя, вимагає
від нього тривалого лікування, позивач
постійно відчуває фізичний біль, за
наслідками ДТП визнаний інвалідом
другої групи з ураженням нервової
системи та опорно-рухового апарату,
втратив 80 % працездатності, йому
протипоказані психоемоційні
навантаження, він потребує стороннього
догляду. Отримані ним фізичні вади
викликають негативні життєві зміни
його родини, заважають йому вести
повноцінний спосіб життя та вимагає
від нього продовження довготривалого
лікування. Тому, виходячи з засад
розумності та справедливості, суд
вважає можливим визначити позивачу
розмір моральної шкоди у 35000 грн.

Таким чином, з урахуванням наведених
норм Закону з СТДВ «Глобус» підлягає
стягненню на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди 2550 грн.
(51000 грн. х 5%), решта суми 32450 грн.
підлягає стягненню з ОСОБА_3

Вартість пошкодженого в наслідок ДТП
одягу позивача в сумі 1100 грн. не може
бути стягнута з СТДВ «Глобус», оскільки
відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-1У
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку лише
оцінену шкоду. У справі акт оцінки
вказаних матеріальних збитків
відсутній.

Натомість, суд вважає, що дане
відшкодування необхідно покласти на
винуватця ДТП - відповідача ОСОБА_3, як
особу, яка несе відповідальність перед
позивачем за спричинену шкоду
відповідно до ст.1187 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України судом
не враховується матеріальне становище
відповідальної фізичної особи, коли
шкоди завдано вчиненням злочину.

Враховуючи вищенаведене вимоги
позивача щодо стягнення з відповідачів
спричиненої йому внаслідок ДТП шкоди у
солідарному порядку є такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки не
грунтуються на законі.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів
на користь держави підлягає стягненню
судовий збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог стосовно
кожного відповідача, виходячи із
розміру збору при зверненні до суду з
вимогами майнового (1% від задоволеної
суми) та немайнового характеру (114,70
грн.), який існував на момент подання
позову до суду. Отже, з СТДВ «Глобус»
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 67,22 грн. (35,52 грн. + 31,70 грн.), а з
ОСОБА_3 - 343,48 грн. (260,48 грн. + 83 грн.).

На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1193, 1195 ЦК
України, Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Закону України «Про
страхування», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 88,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1:

- у відшкодування матеріальної шкоди,
що складається з витрат на лікування,
3143 (три тисячі сто сорок три) грн. 64 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди 2550
(дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. 00
коп.;

а всього 5693 (п'ять тисяч шістсот
дев'яносто три) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- у відшкодування втраченого о
внаслідок ушкодження здоров'я
заробітку за період з 12.02.2012 року по
08.01.2014 року 22651 (двадцять дві тисячі
шістсот п'ятдесят одна) грн. 54 коп.;

- у відшкодування матеріальної шкоди
(вартості пошкодженого одягу) 1100 грн.
(одна тисяча сто) 00 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди 32450
(тридцять дві тисячі чотириста
п'ятдесят) грн. 00 коп.;

а всього 56201 (п'ятдесят шість тисяч
двісті одна) грн. 54 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» на користь держави судовий
збір в сумі 67 (шістдесят сім) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 343 (триста сорок три)
грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати судову скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
05.05.2014 року.

Суддя
Ж.Є. Редько