Справа № 265/1651/13-ц
Провадження № 4-с/265/1/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця,
заінтересована особа ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 із скаргою на постанову про
повернення виконавчого провадження
стягувану за виконавчим листом № 2/265/949,
яким був виданий Орджонікідзевським
районним судом м. Маріуполя від 18.07.2013
року.

В обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що державним
виконавцем Халєєвої А.С. були порушені
його права, так як державний виконавець
повернув виконавчий лист № 2/265/949, який
був виданий 18.07.2013 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на
його користь суми в розмірі 119227,54 грн.
Підставою для повернення виконавчого
листа державним виконавцем була
послужило те, що нерухоме майно, яке
зареєстроване за боржником є
заставним. Вважає, дії державного
виконавця неправомірними, так як сам по
собі факт того, що зареєстроване за
боржником майно є заставним, не є
підставою для повернення виконавчого
листа стягувачу. Просив постанову
державного виконавця Халєєвої А.С. від
21.11.2013 року про повернення стягувану
виконавчого листа № 2/265/949, який був
виданий 18.07.2013 року Орджонікідзевським
районним судом м. Маріуполя про
стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми
в розмірі 119227,54 грн. скасувати,
зобов'язав державного виконавця
прийняти виконавчий лист та продовжити
виконавче провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3, яка діє на
підставі угоди про надання правової
допомоги, підтримали скаргу та
вказували, що постанова державним
виконавцем про повернення виконавчого
листа стягувачу, тобто ОСОБА_1 була
винесена передчасно, так як наявність
застави не є підставою для закриття
провадження. Статтею 54 ч.3 Закону
України «Про виконавче провадження»
розглядається можливість реалізації
прав ОСОБА_1 на стягнення
заборгованості. Крім того, з постанови
державного виконавця не вбачається
які-ж все таки дії були проведені з боці
державного виконавця, не зазначена
вартість даного майна, чи міг бути
задоволений борг стягувача за рахунок
даного майна, на цих підставах просить
скасувати постанову державного
виконавця про повернення виконавчого
листа та зобов'язати держвиконавця
прийняти виконавчий лист та продовжити
виконавче провадження.

Заінтересована особа
Орджонікідзевський відділ ДВС МУЮ
Донецької області - Халєєва А.С., яка діє
на підставі довіреності, проти скарги
заперечувала, надавши суду письмові
заперечення. Відповідно до наданих
заперечень на виконанні в
Орджонікідзевському відділу ДВС
перебувало виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2/265/949 від 18.07.2013 року, який був
виданий Орджонікідзевським районним
судом м. Маріуполя про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми позики у
розмірі 14775 дол. США, що еквівалентно
118096,56 грн., витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1180,96 грн., а всього 119227,54
грн. 23.07.2013 року за заявою стягувача
державним виконавцем була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, копії постанов були
надіслані сторонам. 30.07.2013 року була
винесена постанова про стягнення з
боржник5а виконавчого збору. В ході
виконання вищезазначеного виконавчого
документу з метою перевірки майнового
стану боржника державним виконавцем
було зроблено запит до відповідних
установ. Згідно відповіді ВРЕР-1 м.
Маріуполя за боржником зареєстрований
автотранспортний засіб. В ході
виконання виконавчого провадження
було встановлено, що зазначений
автотранспорт є предметом застави у
банківських установах (на підставі
договору застави рухомого майна). На
підставі ухвали Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя № 6/538/32 від
17.02.2012 року, боржника ОСОБА_2 були
тимчасово обмежено у праві виїзду за
межі України. Згідно листа
Прикордонної Служби України з 01.04.2012
року введено до бази даних Державної
прикордонної служби України
«Відомості про осіб, яких тимчасово
обмежено у праві виїзду з України».
02.10.2013 року з метою перевірки майнового
стану боржника державним виконавцем
було здійснено вихід за адресою де було
складено акт про відсутність майна на
яке можливо звернути стягнення, також
боржником було повідомлено, що він
офіційно не працює, у зв'язку з чим
21.11.2013 року на підставі п.2 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
було винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві та
виконавчий документ було спрямовано за
адресою стягувача. В даній постанові
було зазначено, що виконавчий документ
може бути пред'явлений до виконання в
строк до 21.11.2014 року.

Відповідно до додаткових заперечень
від 10.01.2014 року більш детальніше
визначила марку транспортного засобу,
який на праві власності належить
боржнику та юридичну особу у заставі
якої знаходиться даний транспортний
засіб.

Вважає, дії державного виконавця
законними та такими, що ґрунтуються на
нормах чинного законодавства, просила
в задоволенні скарги відмовити у
повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомлений про час та
місце слухання скарги до судового
засідання по невідомим суду причинам
не з'явився.

Як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, наданих
представником Орджонікідзевського
ВДВС, в провадженні
Орджонікідзевського ВДВС перебувало
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2/265/949
від 18.07.2013 року, який був виданий
Орджонікідзевським районним судом м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суми позики у розмірі
14775 дол. США, що еквівалентно 118096,56 грн.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1180,96 грн., а всього 119227,54 грн.

23.07.2013 року згідно ст..ст.17,19,20,25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем
Орджонікідзевського ВДВС за заявою
ОСОБА_1 було винесено постанову ВП №
38995486 про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/265/949 від 18.07.2013 року, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Маріуполя (а.с.58).

У судовому засіданні заявник та його
представник вказували, що з боку
державного виконавця постанова про
повернення виконавчого документу
стягувачеві була винесена передчасно,
так як не були вжиті всі заходи навіть
до продажу транспортних засобів, які
знаходяться у заставі, вони не було
оцінені, у виконавчому провадженні не
має ні яких відомостей, що державний
виконавець попереджав банки що є і
інші стягувачі.

У ході виконання вищезазначеного
виконавчого документу з метою
перевірки майнового стану боржника
державним виконавцем були зроблені
запити до відповідних органів (а.с.69).

Так, згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо суб'єкта (ОСОБА_2,
ІПН НОМЕР_1): у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості відсутні (а.с. 59).

Згідно інформаційної довідки є Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, накладено арешти на
все рухоме та нерухоме майно, яке
належить боржникові (а.с.60).

Згідно відповіді Державної Податкової
Служби України відомості про
отримання боржником джерел отримання
доходів та наявність номерів рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах, відсутня (а.с.61).

На підставі ухвали
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя № 6/538/32 від 17.02.2012 року,
боржника ОСОБА_2 були тимчасово
обмежено у праві виїзду за межі
України. Згідно листа Прикордонної
Служби України з 01.04.2012 року введено до
бази даних Державної прикордонної
служби України «Відомості про осіб,
яких тимчасово обмежено у праві виїзду
з України» (а.с.63-64).

02.10.2013 року з метою перевірки майнового
стану боржника державним виконавцем
було здійснено вихід за адресою де було
складено акт про відсутність майна на
яке можливо звернути стягнення. Також
було встановлено, що боржник - ОСОБА_2
офіційно не працює (а.с.62).

Згідно відповіді ВРЕР-1 м. Маріуполя за
боржником - ОСОБА_2 зареєстрований
автотранспортний засіб. В ході
виконання виконавчого провадження
було встановлено, що зазначений
автотранспорт є предметом застави у
банківських установах на підставі
договорів застави рухомого майна.

Згідно ст..20 Закону України «Про
заставу» звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо інше не передбачено
законом або договором застави.
Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріуса у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

У судовому засіданні державний
виконавець вказував, що існує
виконавче провадження про стягнення
боргу з боржника ОСОБА_2 на користь
банку, звернення стягнення на
транспортні засоби боржника, які є
заставним майном. За даним виконавчим
провадженням було реалізовано 3-4
одиниці автотранспортних засобів.
Відповідно до наданої з боку
державного виконавця інформації за
іншим виконавчим провадженням, борг
ОСОБА_2 за виконавчим написом на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає
1025662,19 грн., за виконавчим листом на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає
1684902,61 грн.

21.11.2013 року на підставі п.2 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві та
виконавчий документ було спрямовано за
адресою стягувача - ОСОБА_1, при цьому
зазначено, що виконавчий документ може
бути пред'явлений до виконання в строк
до 21.11.2014 року.

Таким чином, з боку державного
виконавця були вжиті всі заходи на
відшукування майна боржника на яке
може бути звернуто стягнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними. У частині 5 цієї
статті зазначено, що повернення
виконавчого документу стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

За таких обставин суд вважає, що доводи
заявника є неспроможні, так як
заперечуються вищенаведеними нормами
Закону, відповідно не підлягають
задоволенню вимоги в частині
зобов'язання державного виконавця
прийняти виконавчий лист і продовжити
виконавче провадження.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця, заінтересована
особа ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області в
місті Маріуполі через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя _____________