Номер провадження 2/228/71/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м.
Докучаєвськ

Докучаєвський міський суд Донецької
області у складі:

Головуючого - судді Єпішина
Ю.М.,

при секретарі - Натаріній Д.І.,

За участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2.

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Докучаєвську, в залі суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
грошової компенсації вартості частки
спільної часткової власності , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_3, частка якої складає
1/2 частину квартири, ОСОБА_4, частка
якого складає 1/4 частину та ОСОБА_1,
частка якого складає 1/4 частину
квартири. Рішенням Докучаєвського
міського суду Донецької області від
06.09.2013 року було встановлено порядок
користування зазначеною квартирою та в
користування ОСОБА_1 виділено у
користування жилу кімнату 7,2 кв. м.
Оскільки виділ в натурі частки
квартири, яка належіть ОСОБА_1
неможливий, посилаючись на положення
ст.ст. 358, 183 ЦК України просить стягнути
з відповідачів, грошову компенсацію
вартості спільної часткової власності
у розмірі 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги,
просив позов задовольнити та пояснив,
що між ним та відповідачами досягнуто
домовленість щодо вартості належної
квартири у розмірі 21000,00 доларів США,
надавши до суду відповідну письмову
заяву.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги, просив позов задовольнити,
надав пояснення, аналогічні тим, що
викладені у позовній заяві. Вважав, що
оскільки сторони за взаємною згодою
визначили вартість спірної квартири,
підстав для призначення судової
експертизи на предмет визначення її
вартості немає.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судовому засіданні проти позову не
заперечували, пояснивши, що під час
розгляду справи вони дійшли до
спільної домовленості з позивачем
ОСОБА_1, щодо вартості належної їм
квартири у розмірі 21000,00 доларів США,
про що надали відповідні письмові
заяви.

Вислухавши думку позивача та його
представника, відповідачів, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд вважає що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до Витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності за серією ЕАС № 914110, виданого
11.06.2013 року нотаріусом Докучаєвської
державної нотаріальної контори
Чибіковою Г.В., є власником ? частки
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Іншими співвласниками вказаного
нерухомого майна є відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4, про що зокрема свідчить
Свідоцтво про право на спадщину за
законом за серією ВТЕ № 305801, видане
11.06.2013 року нотаріусом Докучаєвської
державної нотаріальної контори
Чибіковою Г.В.

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України та ст. ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Керуючись цими положеннями
правовий режим спільної часткової
власності визначається главою 26 ЦК
України з урахуванням інтересів усіх
її учасників. Володіння, користування і
розпорядження спільною частковою
власністю здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток, співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК
України співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу зазначеної
норми та враховуючи положення ст. ст. 21,
24, 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319,
358, 361 ЦК України право співвласника на
виділ частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні не може бути
обмежене іншими співвласниками і
такому праву співвласника, що
виділяється, кореспондується обов'язок
інших співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається з дійсної вартості майна
на час розгляду судом справи.

Судом встановлено і про це не
заперечують сторони, що виділ у натурі
належної частки ОСОБА_1 є неможливим.

В судовому засіданні сторони за
взаємною згодою визначили вартість
належного їм нерухомого майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1, яка складає 21000,00
доларів США, про що надали відповідні
письмові заяви (а.с. 39-40, 46), а рівно і
суму грошової компенсації ОСОБА_1 - в
розмірі 1/4 частини від визначеної ними
суми.

Під час судового засідання судом
роз'яснено положення ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, що відображено у журналі
судового засідання, в тому числі права
на проведення судової товарознавчої
експертизи на предмет встановлення
дійсної вартості спірної квартири,
однак від її проведення сторони
відмовилися, тому суд виходить з
визначеної за згодою сторін вартості
нерухомого майна у розмірі 21000,00
доларів США та розміру грошової
компенсації частки, що належить
позивачу від визначеної суми.
Таким чином, вартість частки ОСОБА_1
складає 5250,00 доларів США.

Відповідно до п. 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» згідно з частиною
першою статті 192 ЦК законним платіжним
засобом, обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв'язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. У
разі пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення.

Згідно офіційного курсу НБУ
України долара США до гривні, станом на
14 березня 2014 року 100,00 доларів США
складає 947,59 грн. Отже сума 5250,00 доларів
США складає 49748 грн. 47 коп. (5250 х 9,4759 =
49748,47).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши
представлені сторонами докази в їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
наявність достатніх підстав для
задоволення позову.

Крім того, позивачем документально
підтверджена платіжним дорученням
сплата при зверненні з позовом до суду
судового збору в сумі 229,40 грн., яка
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню з
відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
грошової компенсації вартості частки
спільної часткової власності -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
рівних частках на користь ОСОБА_1
вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що
становить 49748 (сорок дев'ять тисяч
сімсот сорок вісім ) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
по 114 грн. 70 коп. з кожного.

Припинити право власності ОСОБА_1
на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
рівних частках право власності на
належну ОСОБА_1 1/4 частки квартири
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя