У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
Корабельного Відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції та
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» про визнання недійсними
прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 6
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року позивачі звернулися
до суду з даним позовом, зазначивши в
його обґрунтування, що 12 серпня 2008 року
між закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
МL-400.017.2008, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 21000
доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 12
серпня 2008 року між банком, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 укладено договір іпотеки №
РМL-400.017.2008, відповідно до умов якого
позивачі передали в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1.

6 жовтня 2009 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено
виконавчий напис № 9075 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором у розмірі 195 915 гривень 85
копійок.

3 листопада 2009 року державним
виконавцем відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції далі - ВДВС
Миколаївського МУЮ) за заявою банку
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого напису
нотаріуса.

1 лютого 2010 року державним виконавцем
складено акт опису та арешту майна -
спірної квартири, а 2 лютого 2010 року
призначено експерта - суб'єкта
оціночної діяльності для проведення
оцінки арештованого майна.

23 лютого 2010 року оцінювачем надано
експертний висновок про вартість
квартири АДРЕСА_1.

26 травня 2010 року державним виконавцем
направлено до ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» заявку на реалізацію
арештованого майна і 1 червня 2010 року
між ВДВС Миколаївського МУЮ та
ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» укладено договір
№ 11/092/10і-92 про надання послуг з
організації і проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки.

13 серпня 2010 року відбулися прилюдні
торги і переможцем торгів визнано
ОСОБА_7, про що торгівельною
організацію складено протокол
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а 19 серпня 2010 року державним
виконавцем складено акт придбання
арештованого майна з прилюдних торгів,
на підставі якого 8 вересня 2010
року ОСОБА_7 отримала свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 19 березня
2013 року виконавчий напис № 9075,
вчинений 6 жовтня 2009 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
визнано таким, що не підлягає
виконанню.

Посилаючись на те, що державним
виконавцем та ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» при підготовці
та проведенні прилюдних торгів не
дотримано вимоги Закону України «Про
іпотеку» та Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, позивачі просили суд визнати
недійсними результати проведення
прилюдних торгів, протокол проведення
прилюдних торгів від 13 серпня 2009
року, акт про реалізацію предмета
іпотеки та свідоцтво про право
власності на квартиру, видане на ім'я
ОСОБА_7

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 6 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 24 грудня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої та
ухвалу апеляційного суду і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 6 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко