Єдиний унікальний номер 227/6614/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1801/2014
Головуючий в 1 інстанції: Лаврушин О.М.
Доповідач Хейло Я.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючої:
Пономарьової О.М.

суддів: Хейло Я.В.,
Корчистої О.І.

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного Акціонерного
Товаривства «ДТЕК Донецькобленерго»
на рішення Добропільського
міськрайнного суду Донецької області
від 10 січня 2014 року по цивільній справі
за позовом Публічного Акціонерного
Товаривства «Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про стягнення вартості не
облікової електроенергії,-

в с т а н о в
и в:

ПАТ «Донецькобленерго» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення вартості необлікової
електроенергії. Свої вимоги мотивує
тим, що ОСОБА_1 10 серпня 2007 року у
квартирі за адресою в АДРЕСА_1
допустила порушення Правил
користування електричною енергією для
населення. За фактом порушення було
складено акт № 15861 та нараховані
збитки, які частково погашені та
заборгованість складає 2094,06 гривень,
яку позивач і просить стягнути з
відповідача.

Рішенням Добропільського
міськрайнного суду від 10 січня 2014 року
у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості необлікової
електроенергії відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» оспорює
обґрунтованість судового рішення,
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового рішення по суті
позовних вимог та доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що суд
неповно з'ясував всі обставини справи,
які мають значення для правильного
вирішення спору, не врахував ті
обставини, що складений акт про
порушення Правил користування
електричною енергією було підписано
відповідачем без зауважень. Факт
проживання відповідача за адресою:
АДРЕСА_1 на час складання акту від 10
серпня 2007 року підтверджується нею в
заяві про перегляд заочного рішення, де
вказано саме цю адресу. У 2009 році
заборгованість за актом була частково
погашена, це свідчить про визнання
правопорушення та перериває перебіг
строку позовної давності.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримала та
просила її задовольнити.

Відповідач у засідання
апеляційного суду не з'явилася, про
день та час розгляду справи
повідомлена належним чином.

Апеляційний суд, заслухав
доповідача, представника позивача,
вивчив матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови „ Про судове рішення у
цивільній справі " № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст.2 ЦПК ,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК , а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

При розгляді справи судом
встановлено, що згідно копії особового
рахунку, квартира АДРЕСА_1 належала на
праві власності ОСОБА_2 , у квартирі
була також зареєстрована його дружина
ОСОБА_3, які померли у 2000 році.

10 серпня 2007 року у цієї квартирі
працівниками позивача у присутності
споживача ОСОБА_1 складено акт № 015861
про порушення Правил користування
електричною енергією для населення,
відповідно до якого у квартирі мале
місце встановлення перемички, яка
шунтує струмові ланцюги
електролічильника з метою зниження
показань приладу обліку. У коридорі
квартири встановлено перемикач за
допомогою якого зупиняється диск
приладу обліку, і користування
електроенергією , що продемонстровано
споживачу та зафіксовано за допомогою
фотозйомки.

Акт підписано споживачем ОСОБА_1
(а.с.6).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача,
суд виходив з того, що доказів про
проживання відповідача в спірній
квартирі на час виявлення порушення 10
серпня 2007 року позивачем не надано та
підстави для стягнення з відповідача
суми збитків за актом відсутні.

Апеляційний суд не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються ст.714 ЦК України,
Законом України «Про
електроенергетику» від 16 жовтня 1997
року № 575/97-ВР та «Правилами
користування електричною енергією для
населення», які затверджені постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999р. (з наступними змінами та
доповненнями) (далі ПКЕЕН).

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику» споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною енергією та
виконання приписів державних
інспекцій з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної та
теплової енергії згідно із
законодавством України.

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про електроенергетику»
правопорушеннями в електроенергетиці
є, в тому числі, крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 37 ПКЕЕН
енергопостачальник має право:
перевіряти справність приладів обліку,
знімати показання відповідно до умов
договору та проводити обстеження
електроустановок споживачів щодо
виявлення споживання електричної
енергії поза приладами обліку;
вимагати від споживача відшкодування
збитків, завданих порушеннями,
допущеними споживачем під час
користування електричною енергією.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач
несе відповідальність згідно із
законодавством за: порушення правил
користування електричною енергією;
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку;
пошкодження приладу обліку.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Споживач має право внести до акта свої
зауваження. У разі відмови споживача
від підпису в акті робиться позначка
про відмову. Акт вважається дійсним,
якщо його підписали три представники
енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник
має право відключити споживача від
електропостачання (у випадках,
передбачених пунктом 35 цих Правил), а
також визначити величину збитків,
завданих йому протиправними діями
споживача. Розмір завданих
енергопостачальнику збитків
розраховується відповідно до
оформленого акта про виявлення
порушення та до методики, затвердженої
НКРЕ.

Відповідно до Закону України «Про
житлово - комунальні послуги» споживач
це фізична чи юридична особа, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

В порушення наведених вимог закону,
суд першої інстанції в достатньому
обсязі не перевірив та не звернув увагу
на те, що акт № 015861 від 10 серпня 2007 року
складений у присутності ОСОБА_1, щодо
якої судом не встановлено обставин
незаконності проживання у АДРЕСА_1, не
надав оцінки відсутності у зазначеної
особи заперечень щодо обставин
складання акта, здійснення
фотофіксації місця розташування
порушення та не вирішив, яка правова
норма підлягає застосуванню.

Зі змісту акту вбачається, що
особовий рахунок відкрито на
ОСОБА_4,яка , як встановлено судом, є
матір'ю ОСОБА_1

ОСОБА_1 не оспорювала факту свого
проживання у квартирі на час складання
акту про порушення та доказів, що акт
підписано не нею, а іншою особою суду не
надала (а.с.23).

Враховуючи викладене, апеляційний
суд вважає, що саме на ОСОБА_1 має бути
покладено відповідальність за збитки
завдані позивачу внаслідок
безоблікового використання
електричної енергії.

Та обставина, що згідно копії
квитанції від 28 січня 2009 року, по акту №
015861 від 10 серпня 2007 року мати
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 частково
сплатила заборгованість за актом не
звільняє ОСОБА_1 від відповідальності
за завдані збитки.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд,-

Вирішив :

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного Товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити.

Рішення Добропільського
міськрайнного суду від 10 січня 2014 року
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Донецькобленерго» заборгованість за
не обліковану електричну енергію в
розмірі 2094 (дві тисячі дев'яносто
чотири) гривні 06 копійок та понесені
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 202 (двісті дві) гривні 80
копійок.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: