Справа № 413/756/14-ц
Провадження № 2/413/589/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді
Бондарь В. А.,

при секретарі
Скорозинській Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Красний Луч цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП
«Донбасантрацит» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, третя особа - ВП «Шахта
«Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит», -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до ДП «Донбаснтрацит» в особі
ВП шахта «Краснолуцька» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди і в його
обгрунтування навів наступне. З 13.01.2004
року по 16.12.2013 року ОСОБА_1 перебував у
трудових відносинах з ВП шахта
«Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» та
був звільнений 16.12.2013 року за ст.38 КЗпП
України у зв'язку з виходом на пенсію,
додатковою причиною звільнення також
був стан здоров'я позивача. Під час
звільнення позивачу були нараховані
кошти у сумі 13623,36 грн., але зазначених
кошт позивач не отримав ні у день
звільнення, ні у наступний день. Такими
діями відповідача були порушені норми
законодавства щодо звільнення та
розрахунку з працівником. Повний
розрахунок був проведений з ОСОБА_1
лише 31.01.2014 року, тому час затримки
складає 1 місяць 15 днів. Відповідно до
довідки підприємства середньомісячна
зарплата складає 10526,9 грн., тобто до
виплати позивачу належить 10526,9 грн. +
5263,5 грн. = 15790,4 грн. Позивач не має
юридичної освіти, а тому за захистом
своїх прав, які порушенні відповідачем,
був змушений звернутись до юриста
Мейжис Я.В., з яким 03.02.2014 року був
складений договір про надання правової
допомоги та проведено оплату за
послуги в сумі 2000,0 грн. Крім того
позивачеві діями відповідача була
завдана моральна шкода: ОСОБА_1
внаслідок свого стану здоров'я та
виходом на пенсію змушений був
звільнитись, у зв'язку з чим
розраховував на належні йому грошові
кошти, які він повинен був отримати у
день звільнення, необхідних йому для
подальшого лікування, він був
позбавлений можливості щодо
реалізації подальшого лікування та
проходження реабілітації, позивачу не
вистачало коштів на всі необхідні ліки
та процедури, також було порушено право
на реалізацію своїх звичок та бажань,
нормального та звичного укладу життя,
ушкодження його здоров'я призвело до
негативних наслідків морального
характеру, що потребує додаткових
зусиль для організації життя, побуту. У
зв'язку з постійними наслідками
захворювання позивач змушений
витрачати багато коштів на лікування
та обстеження, але брак коштів змушував
позивача відмовлятись від коштовних
ліків, від медичних обстежень. Сам факт
необхідності у судовому розгляді
впливає на позивача негативно, він
постійно переживає, у наслідок чого
став дратівливим, погіршилось
самопочуття, з'явились головні болі,
підвищений тиск, це впливає й на
відношення до близьких, на їх
взаємозв'язки. З урахуванням характеру
й обсягу заподіяних позивачу моральних
страждань, на основі принципів
розумності, виваженості і
справедливості він оцінив заподіяну
моральну шкоду в сумі 5 000, 00 грн. Таким
чином ОСОБА_1 просив суд стягнути з
відповідача на його користь середній
заробіток за час затримки розрахунку у
розмірі 15790,4 грн.; відшкодування
моральної шкоди в сумі 5 000 грн.;
відшкодування витрат на правову
допомогу у сумі 2000 грн. та оплату
судового збору покласти на
відповідача.

До початку розгляду справи по
суті ОСОБА_1 уточнив, а саме зменшив
позовні вимоги, визначивши
відповідачем ДП «Донбасантрацит», а ВП
«Шахта «Краснолуцька» - третьою особою.
Та, посилаючись на ті самі обставини,
беручи до уваги як доказ довідку
відповідача про середньоденну
заробітну плату, обчислив, що час
затримки розрахунку складає 32 робочих
дні відповідно до виробничого
календаря, тобто вважає, що до виплати
йому належить 5615,00 грн. То ж, ОСОБА_1
просить суд стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 5615,00 грн.
та відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 487,2 грн., оплату
судового збору покласти на
відповідача. Від вимог відшкодування
моральної шкоди позивач відмовився.

У судове засідання позивач ОСОБА_1
та його представник ОСОБА_2 не
з'явилися, надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутністю.
Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ДП
«Донбасантрацит» у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності. Уточнені
позовні вимоги визнає повністю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає позовну заяву
підлягаючою задоволенню з наступних
підстав.

Ст. 43 Конституції України
проголошує, що кожен має право на працю;
право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається
законом.

За ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1
дійсно перебував у трудових відносинах
з ДП «Донбасантрацит» ВП «Шахта
«Краснолуцька» з 13.01.2004 року та 15.12.2013
року був звільнений з підприємства за
ст.38 КЗпП України у зв'язку з виходом на
пенсію з виплатою вихідної допомоги, що
вбачається з трудової книжки позивача.

У відповідності до відомостей,
викладених у зверненні керівництва ВП
«Шахта «Краснолуцька» до генерального
директора ДП «Донбасантрацит» за №1144
від 16.12.2013 року, ОСОБА_1 на день його
звільнення з підприємства нараховано
до виплати 30793,13 грн., які в день
звільнення не були сплачені
позивачеві, що підтверджується також
звітом транзакцій ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» станом на 03.02.2014 року по
картковому рахунку ОСОБА_1 Остаточний
фактичний розрахунок з позивачем
підприємство здійснило 31.01.2014 року.

Факт затримки розрахунку з ОСОБА_1 з дня
його звільнення до 31.01.2014 року
представник відповідача не заперечує.

За ч.1 ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Постановою Кабінету
міністрів України №100 від 08.02.1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»
роз'яснено, що обчислення загальної
суми середнього заробітку за час
затримки розрахунку здійснюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати на число робочих днів
у розрахунковому періоді. Тобто, у
відповідності до виробничого
календаря за період з 16.12.2013 року по
31.01.2014 року нараховується 32 робочих дні.
З урахуванням відомостей, викладених у
довідці ВП «Шахта «Краснолуцька» ДП
«Донбасантрацит» за №68 від 24.02.2014 року,
де зазначено, що середньоденна
заробітна плата ОСОБА_1 без урахування
податку на доходи фізичних осіб
складає 175,49 грн., середній заробіток за
час затримки розрахунку дорівнює 5615,68
грн., а саме обчислюється так: 175,49 грн.*32
робочих дні. Що й підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Щодо позовної вимоги про
відшкодування витрат на правову
допомогу, то у відповідності до ч.1 та ч.2
ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Гонорар, отримуваний адвокатом за
надання правової допомоги, повинен
бути законним за формою і порядком
внесення і розумно обґрунтованим за
розміром, при визначенні якого
беруться до уваги такі фактори як обсяг
часу і роботи, що вимагаються для
належного виконання доручення; ступінь
складності та новизни правових питань,
що стосуються доручення; необхідність
досвіду для його успішного завершення.

Розмір гонорару представника позивача
і порядок його внесення визначені в
договорі №05 про надання правової
допомоги, укладеному між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 03.02.2014 року і складає 2000,00 грн.
Відповідно до квитанції №12222.64.1 від
06.02.2014 року ОСОБА_1 було сплачено на
рахунок ФОП ОСОБА_2 суму 2000,00 грн., що
свідчить про сплату гонорару.

При визначенні розміру відшкодування
витрат на правову допомогу суд
враховує розумність таких витрат,
складність, обсяг та характер наданої
фахівцем допомоги. На доведення чого
представником позивача суду надано
розрахунок суми гонорару за надану
правову допомогу від 25.03.2014 року,
відповідно до якого позивач та його
представник самостійно визначили
розмір фактичних витрат на правову
допомогу в сумі 487,20 грн. Таке
визначення розміру допомоги
відповідає нормам Закону України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах" від 20.12.2011
року, є співрозмірним до фактично
виконаних представником позивача
юридичних послуг, та підлягає
відшкодуванню.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи
докази з позиції їх достатності та
взаємозв'язку у сукупності, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП
«Донбасантрацит» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку в розмірі 5615,68 грн. та
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 487,20 грн. підлягають
задоволенню.

За п.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» від 08.07.2011 року зі змінами, від
сплати судового збору звільняються
позивачі за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин.

Ставка судового збору за подачу до суду
позовів майнового характеру
відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» складає 1 відсоток
від ціни позову, але не менше 0,2 розміру
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, і є відповідно 243,60
грн.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.43 Конституції України,
ст.117 КЗпП України, Постановою Кабінету
міністрів України №100 від 08.02.1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати» зі
змінами, Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" від 20.12.2011
року, ст.ст.3, 10, 11, 58-60, 79, 84, 88, 197, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст.4,5 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 року зі
змінами, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП
«Донбасантрацит» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, третя особа - ВП «Шахта
«Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» -
задовольнити.

Стягнути з ДП «Донбасантрацит» на
користь ОСОБА_1:

- середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 5615,68 грн.;

- відшкодування витрат на
правову допомогу в сумі 487,20 грн.

Стягнути з ДП «Донбасантрацит» на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Краснолуцький міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
В.А.Бондарь