АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/5104/13-ц 22-ц/774/153/К/14
Справа № 212/5104/13-ц
Провадження 22ц/774/153/К/14
Категорія №30(4)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Савіної Г.О.,Грищенко Н.М.

при секретарі - Кузьміній Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3,
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» про
відшкодування шкоди, завданої в
наслідок ДТП.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначив, що 06 березня 2013 року по
вул.Кремлівській у м. Кривому Розі
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу марки
DACIA «Logan», номер державної реєстрації
НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_2,
та автомобіля марки ГАЗ 3302, номер
державної реєстрації НОМЕР_4, який
належить відповідачу ОСОБА_3 Внаслідок
ДТП було пошкоджено автомобіль
позивача.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Кривого Рогу від 27 березня 2013
року винним у ДТП визнано водія
автомобіля марки ГАЗ 3302, номер
державної реєстрації НОМЕР_4 -
відповідача ОСОБА_3

Відповідно до калькуляції № 028/2013,
наданої станцією технічного
обслуговування, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача склала 28201,84 грн.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ 1939507,
відповідальність заподіюваної шкоди
відповідача ОСОБА_3 застраховано у ПАТ
«Українська страхова компанія «КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у зв'язку з чим,
страховою компанією було прийнято
рішення про виплату позивачу ОСОБА_2
страхового відшкодування в розмірі
20051,22 грн., кошти перераховані станції
технічного обслуговування, що здійснює
відновлювальний ремонт.

Відповідачем ОСОБА_3 позивачу не
відшкодована франшиза у розмірі 500 грн.
Також, на думку позивача, відповідач
повинен відшкодувати йому різницю між
вартістю відновлювального ремонту та
страховою виплатою у сумі 7650,62 грн.,
моральну шкоду у розмірі 3000 грн.,
витрати на правову допомогу в сумі 1500
грн. та судовий збір у сумі 344,12 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2013 року за заявою
представника позивача позовні вимоги
до приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» залишено без
розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 28 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача
франшизу за полісом № АВ 1939507 в сумі 500
грн.; різницю між вартістю ремонту та
страховою виплатою в сумі 7650,62 грн.;
суму компенсації за завдану моральну
шкоду у розмірі 500 грн.; витрати на
правову допомогу в сумі 1500 грн. та
судовий збір у сумі 344,12 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача різниці між
вартістю ремонту та страховою виплатою
в сумі 7650,62 грн., моральної шкоди у сумі
500 грн., витрат на правову допомогу у
сумі 1500 грн.; в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 франшизи у
сумі 500 грн. рішення суду залишити без
змін.

Зокрема, відповідач ОСОБА_3 посилається
на те, що судом першої інстанції
необґрунтовано стягнуто з відповідача
на користь позивача різницю між
вартістю ремонту та страховою виплатою
в сумі 7650,62 грн., оскільки відповідно до
висновку автотоварознавчого
дослідження № Д/12/04/13 від 05.04.2013року
сума майнової шкоди, завданої власнику
автомобіля «DACIA LOGAN» р/н НОМЕР_3, складає
20 551,22 грн. Дана сума визначена з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що узгоджується з пп. «б» п. 7.39
«Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів»,
затвердженої наказом Мінюсту України
від 24.11.2003року № 14215/2092, згідно якого
коефіцієнт фізичного зносу
враховується у разі, якщо складові
частини кузова, кабіни, рами
відновлювали ремонтом або вони мають
корозійні руйнування чи пошкодження у
вигляді деформації. Так, автомобіль
«DACIA LOGAN» р/н НОМЕР_3, який належить
позивачу, мав пошкодження у вигляді
деформації передньої частини біля
двері та передньої лівої двері, що не
відносяться до ДТП.

Крім того, відповідач посилається на
те, що, страховою компанією позивачу
відшкодовано суму збитків у розмірі 20
551,22 грн., а відповідач має сплатити лише
франшизу у сумі 500 грн., у зв'язку з чим,
підстави для відшкодування шкоди
ОСОБА_3 відсутні.

Також, на думку відповідача, судом
першої інстанції не взято до уваги, що
позивач просив відшкодувати вартість
відновлювального ремонту, а не
відшкодувати шкоду в натурі, тому при
визначенні суми збитків враховується
коефіцієнт зносу транспортного засобу.
Крім того, позивачем в обґрунтування
фактично понесених витрат, пов'язаних
із відновлювальним ремонтом
пошкодженого транспортного засобу, не
надано доказів ремонту на суму 28201,84
грн.

Судом першої інстанції залишено поза
увагою, що позивачем не надано належних
та допустимих доказів заподіяної йому
моральної шкоди та безпідставно
стягнуто витрати на правову допомогу.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач ОСОБА_2 просить її відхилити, а
рішення суду, як законне та
обґрунтоване, на його думку, залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2013 року
по вул.Кремлівській у м. Кривому Розі
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу марки
DACIA «Logan», номер державної реєстрації
НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_2
та автомобіля марки ГАЗ 3302, номер
державної реєстрації НОМЕР_4, який
належить відповідачу ОСОБА_3 Внаслідок
ДТП було пошкоджено автомобіль
позивача.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Кривого Рогу від 27 березня 2013
року винним у скоєнні ДТП визнано водія
автомобіля марки ГАЗ 3302, номер
державної реєстрації НОМЕР_4,
відповідача ОСОБА_3

Відповідно до калькуляції вартості
відновлювального ремонту автомобіля
позивача, наданої станцією технічного
обслуговування, вона складає 28201,84грн.

Згідно акту огляду транспортного
засобу позивача від 12.03.2013 року, на
ньому було виявлено пошкодження, не
пов'язані з ДТП - деформація передньої
частини біля двері та передньої лівої
двері.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ 1939507,
відповідальність заподіюваної шкоди
відповідача ОСОБА_3 застраховано у ПАТ
«Українська страхова компанія «КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Згідно довідки ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП» 17.05.2013 року позивачу без
урахуванням франшизи у сумі 500 грн.,
було відшкодовано 20051,22 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача на
його користь різницю між вартістю
ремонту та страховою виплатою в сумі
7650,62 грн., суд першої інстанції
керувався п. 14 Постанови № 4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року та виходив з
наявності правових підстав для
задоволення позову у цій частині.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати їй в
натурі (передати річ того ж роду і тієї
ж якості, полагодити пошкоджену річ,
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» передбачено, що
якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), було
використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих із виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна. Зношеність
пошкодженого майна враховується у
випадках стягнення на користь
потерпілого вартості такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Жовтневого районного суду
міста Кривого Рогу від 27 березня 2013
року відповідача ОСОБА_6 визнано винним
у скоєнні ДТП та за ст. 124 КУПАП
притягнуто до адміністративної
відповідальності і призначено
покарання у вигляді штрафу. У
результаті ДТП автомобіль позивача
марки DACIA «Logan» було пошкоджено.

Відповідальність відповідача згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ 1939507 застраховано у ПАТ
«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

22 квітня 2013 року станцією технічного
обслуговування (ФО-П ОСОБА_7 ІНН НОМЕР_2)
була проведена калькуляція вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля марки DACIA «Logan», яка склала
28201 гривня 84 копійки.

У травні 2013 року відповідно до
Страхового акту № 132751591-1, страховою
компанією прийняте рішення про виплату
страхового відшкодування на його
користь в розмірі 20051 гривня 22 копійки,
вказані кошти перераховані станції
технічного обслуговування, що здійснює
відновлювальний ремонт.

Згідно акту виконаних робіт від 15.07.2013
року, наданого ФОП ОСОБА_7, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача марки DACIA «Logan» склала 28201 грн.,
з яких: вартість ремонтних робіт 12201
грн. та вартість запасних частин 16000
грн.

Таким чином, на підставі наданих
позивачем доказів про дійсну вартість
ремонту його пошкодженого автомобіля,
на думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про наявність правових підстав для
стягнення з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_2 різниці між
вартістю відновлювального ремонту та
страховою виплатою, перерахованою
страховою компанією, що складає 7650
гривень 62 копійки.

У зв'язку з вищенаведеним, доводи
апеляційної скарги про те, що судом
першої інстанції необґрунтовано
стягнуто з відповідача на користь
позивача різницю між вартістю ремонту
та страховою виплатою в сумі 7650,62 грн.
не беруться до уваги колегією суддів,
оскільки не ґрунтуються на законі та
спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
позивач просив відшкодувати вартість
відновлювального ремонту, а не
відшкодувати шкоду в натурі, тому при
визначенні суми збитків враховується
коефіцієнт зносу транспортного засобу,
не можуть бути взяті до уваги колегією
суддів, оскільки згідно ч.1 ст.1192 ЦК
України, з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати їй в натурі
(передати річ того ж роду і тієї ж
якості, полагодити пошкоджену річ,
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Позивач заявив позов
про відшкодування різниці між вартістю
відновлювального ремонту та страховою
виплатою на підставі зазначеної норми
закону.

Не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів посилання в
апеляційній скарзі на те, що позивачем
в обґрунтування фактично понесених
витрат, пов'язаних із відновлювальним
ремонтом пошкодженого транспортного
засобу, не надано доказів ремонту на
суму 28201,84 грн., оскільки в засіданні
колегії суддів ОСОБА_2 надано акт
виконаних робіт-відновлювального
ремонту його пошкодженого автомобіля,
згідно якого вартість ремонтних робіт
склала 28201 грн., з яких 20051,22 грн.
перераховано страховою компанією, а
решту суми 7650,62 грн. сплачено позивачем.

Відповідно до вимоги чинного
законодавства України особа, якій
завдано збитків, має також право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Моральна
шкода відшкодовується одноразово, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України
встановлено, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи,
внаслідок ДТП, яка сталася 06.03.2013 року з
вини відповідача, було пошкоджено
автомобіль позивача марки DACIA «Logan», у
зв'язку з чим, позивач ОСОБА_2 відчував
переживання, негативні емоції, не міг
користуватися своїм автомобілем.

У зв'язку з чим, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
правових підстав для часткового
задоволення позову ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди та
правильно, з урахуванням п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідачів та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили, суд першої
інстанції визначив розмір суми
відшкодування моральної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача.

Тому доводи апеляційної скарги в цій
частині не беруться до уваги колегією
суддів.

Задовольняючи вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь витрат на правову допомогу у
сумі 1500 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що вказані витрати
підтверджені договором про правової
допомоги та квитанцією про їх оплату у
сумі 1500 грн.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК
України до витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать витрати на
правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Граничний розмір
таких витрат встановлений законом.

Частиною 1 статті 56 ЦПК України
передбачено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги. Вона допускається
до участі в розгляді справи ухвалою
суду за заявою особи, яка бере участь у
справі.

Як вбачається із матеріалів справи,
інтереси позивача ОСОБА_2 представляв
ОСОБА_8 на підставі довіреності та
договору про надання юридичних
послуг(а.с.18,22).

Згідно квитанції, позивач ОСОБА_2
сплатив 1500 грн. за надання правової
допомоги (а.с.20,21).

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, представник позивача ОСОБА_8 не
надав свідоцтва про зайняття
адвокатською діяльністю та не був
допущений до участі у справі в якості
особи, що надає правову допомогу
ухвалою суду.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів,
доводи апеляційної скарги в цій
частині заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції під
час ухвалення рішення не було
враховано положення ст.56 ЦПК України, у
зв'язку з чим рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

Рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 франшизи у
сумі 500 грн. сторонами не оскаржено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- скасуванню в частині стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,316 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 28 жовтня 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у
сумі 1500 грн. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: