Справа № 263/1856/14-ц
Провадження № 4с/263/16/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі: головуючого судді
Соловйова О.Л., при секретарі Ханча С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» (далі за
текстом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»)
на постанову державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції ГУЮ
України в Донецькій області (далі за
текстом Жовтневий ВДВС м. Маріуполя)
Крилової Л.Ю. від 08.02.2014 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом, виданим Жовтневим
районним судом м. Маріуполя 11.12.2013 року
№ 2н263117813,-

В С Т А Н О
В И В :

Заявник звернувся до суду із
вказаною скаргою на дії державного
виконавця Жовтневого ВДВС м. Маріуполя
Крилової Л.Ю. в обгрунтування якої
посилається на наступні підстави.

За заявою ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Жовтневим районним
судом м. Маріуполя 27.09.2013 року видано
наказ № 2н/263/1178/2013 про солідарне
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованості за спожиту
електроенергію в розмірі 182 грн. 41 коп.
та судового збору в розмірі 114,70 грн.
Постановою № 41962729 від 08.02.2014 року ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу № 2н/263/1178/13, оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження»: відсутній
ідентифікаційний номер або номер і
серія паспорта боржника. Постанову
винесено державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ
Криловою Л.Ю. ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» вважає
вищезазначену постанову винесеною з
порушенням норм Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку з тим,
що ідентифікаційний номер боржника,
дата його народження у виконавчому
листі зазначаються при їх наявності,
якщо вони відомі суду, не є перешкодою у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки не є обов'язковим реквізитом
виконавчого документа.

В судове засідання сторони не
з'явились з невідомих суду причин, про
слухання справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи в
відсутність сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
за текстом ЦПК України) передбачено
право сторін виконавчого провадження
звернутися до суду із скаргою, якщо
вони вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю під час виконання
судового рішення порушено їх права та
свободи.

Згідно із роз'ясненнями, наданими
у постанові № 14 Пленуму Верховного
суду України від 26.12.2003 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» у справах за
скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
інших посадових осіб державної
виконавчої служби предметом судового
розгляду можуть бути рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби (дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів).

При розгляді справи
встановлено, що 27.09.2013 року за заявою
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Жовтневим
районним судом м. Маріуполя видано
судовий наказ про солідарне стягнення
з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за
спожиту електричну енергію у розмірі
182 грн. 41 коп., судового збору у розмірі
114 грн. 70 коп. При цьому у наведеному
судовому наказі зазначено адресу
мешкання боржників; ІПН боржника
ОСОБА_2 При цьому у вказаному судовому
наказі відсутній рік народження, серія
паспорту або ж ІПН боржника ОСОБА_4

Постановою про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
08.02.2014 року № 41962729 державного виконавця
Жовтневого ВДВС м. Маріуполя Крилової
Л.Ю. в прийнятті до провадження
вказаного судового наказу було
відмовлено на п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження" та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються, зокрема
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Тобто, у разі
незазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув уваги на визначену ЦПК України
судову процедуру розгляду заяв про
видачу судового наказу. Так, згідно ч. 2
ст. 102 ЦПК України суддя видає судовий
наказ без проведення судового
засідання і виклику стягувача і
боржника. Отже, у виданому судовому
наказі заперечуються відомості,
передбачені ст. 103 ЦПК України.

Таким чином, державний виконавець не
звернув уваги на те, що в суду чи
заявника відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

Посилання судів на положення Закону
України "Про виконавче провадження", як
на підставу для

відмови у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчого
документа вимогам ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження" не
можна визнати обґрунтованим, і таке
посилання є формальним, оскільки
судовий наказ містить основні його
реквізити, передбачені ч. 2 ст. 103 ЦПК
України, дату видачі судового наказу
стягувачу, дату набрання судовим
наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання, судовий наказ підписаний
суддею, скріплений гербовою печаткою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Враховуючи викладені положення
діючого законодавства, не зазначення у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру не є законною
та обґрунтованою підставою для відмови
у примусовому виконанні судового
рішення державною виконавчою службою,
оскільки таке виконання рішення є
невід'ємною складовою частиною
судового захисту будь-якої особи.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
постанову державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції ГУЮ
України в Донецькій області Крилової
Л.Ю. від 08.02.2014 року № 41962729 про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
судовим наказом № 2н3, виданого
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
27.09.2013 року, - задовольнити.

Визнати протиправними дії
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ГУЮ України в Донецькій
області Крилової Л.Ю., щодо відмови в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу 2н3, виданого
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
27.09.2013 року.

Скасувати постанову державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ГУЮ України в Донецькій
області Крилової Л.Ю. від 08.02.2014 року №
41962729 про відмову у відкритті
виконавчого провадження за судовим
наказом № 2н3, виданого Жовтневим
районним судом м. Маріуполя 27.09.2013 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судової ухвали, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя

О.Л. Соловйов