Справа № 2-860/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

народних засідателів - Кірносенко
Л.В., Любименко Л.Г.

при секретарі - Сушко І.В.,
Горбуновій Л.С.

за участю прокурора - Ковпак В.А.

за участю позивача - ОСОБА_5

за участю відповідача - ОСОБА_2

за участю відповідачки - ОСОБА_3

за участю представника органу,
якому за законом надано право захищати
інтереси

інших осіб - Салманової О.Ф.

за участю перекладача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом прокурора
Саксаганського району м. Кривого Рогу в
інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7 про визнання особи
недієздатною, визнання договорів
недійсними, витребування майна,
визнання права власності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Саксаганського району м.
Кривого Рогу діючи в інтересах ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, в
якому просить: визнати ОСОБА_5 з 26
червня 2007 року недієздатним; визнати
недійсним договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1 від 26 червня 2007 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 26 червня 2007 року за
реєстровим № 6980; скасувати реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_6 у КП ДОР «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації».

В ході розгляду справи прокурор
подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, в якому просить: визнати
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним;
визначити 26 червня 2007 року днем, з якого
ОСОБА_5 є недієздатним; визнати
недійсним договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 26 червня 2007
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 26 червня 2007 року за
реєстровим № 6980; скасувати реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_6 у КП ДОР «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації»; визнати
недійсним договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 18 січня 2008
року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 28 січня 2008 року за
реєстровим № 259; витребувати у ОСОБА_2
та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову наведено
наступне. Згідно ч.2 ст.121 Конституції
України на органи прокуратури
покладено обов'язок по представництву
інтересів громадян або держави в суді у
випадках, передбачених законом. Закон,
який в даному випадку регламентує
інститут повноважень прокурора у
цивільному процесі є Закон України
«Про прокуратуру» та
цивільний-процесуальний кодекс
України.

Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадян у суді
полягає у здійсненні прокурорами від
імені держави процесуальних та інших
дій, спрямованих на захист в суді
інтересів громадян у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
громадянина є його неспроможність
внаслідок фізичного або матеріального
становища або з інших поважних причин
самостійно захищати свої порушені
права або реалізовувати свої
процесуальні повноваження.

Згідно ст.45 ЦПК України у випадках,
встановлених законом, прокурор може
звертатися до суду із заявами про
захист прав, свобод та інтересів інших
осіб, або держаних чи суспільних
інтересів та брати участь у цих
справах. Прокурор здійснює у суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії цивільного процесу.

ОСОБА_5 є дитиною-сиротою, з дитинства є
інвалідом, отримує мізерну пенсію по
інвалідності, не працює, самостійно
неспроможний захистити у суді свої
порушені права та інтереси,
відноситься до соціально-незахищеної
категорії громадян, тому прокурор
Саксаганського району м. Кривого Рогу
вбачає підстави для представництва та
захисту прав та інтересів ОСОБА_5 в
суді.

До прокуратури Саксаганського району
м. Кривого Рогу 4 червня 2008 року
звернулась з письмовою заявою ОСОБА_10,
бабуся ОСОБА_5, яка діє в його інтересах
за довіреністю. Бабуся ОСОБА_5 є
пенсіонеркою, людиною похилого віку,
отримує невелику пенсію, внаслідок
чого не має можливості захистити права
свого онука, а тому звернулась до
прокурора з проханням допомогти у
визнані в судовому порядку недійсним
договору купівлі-продажу квартири по
АДРЕСА_1

Прокуратурою Саксаганського району м.
Кривого Рогу за заявою ОСОБА_10
проведене перевірку та встановлено, що
26 червня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, який посвідчений
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстровано в реєстрі за №6980.
Відповідно до вказаного договору,
ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1
за 7233,00 грн. Вказаний договір
зареєстровано в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 20
вересня 2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності угоди є
недодержання в момент вчинення угоди
стороною (сторонами) вимог,
встановлених ч.ч.1-3, 5-6 статті 203 ЦК
України. Вважає, що укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договір
купівлі-продажу квартири має бути
визнаний судом недійсним, оскільки він
суперечить закріпленим статтею 203 ЦК
України загальним вимогам, додержання
яких необхідно для дійсності угоди, а
саме: волевиявлення учасника угоди
повинно бути вільним та відповідати
його внутрішній волі. Вказану вимогу
закону не дотримано при укладенні
спірної угоди враховуючи наступне. Так,
ОСОБА_5 є сиротою, інвалідом з
дитинства, у зв'язку з чим рішенням
виконкому Саксаганської районної ради
м. Кривого Рогу №135/1 від 20 квітня 2005
року за ним закріплено житло - квартира
за адресою: АДРЕСА_1. Вказане рішення
виконкому на сьогоднішній день не
скасовано та є діючим.

Відповідно до вимог ст.32 Закону України
«Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» за дітьми-сиротами
зберігається право на житло до
досягнення ними 23-річного віку, в якому
вони проживали разом з батьками.
Вказані жилі приміщення не можуть бути
відчужені без отримання згоди на таке
від органів опіки та піклування.

10 травня 2007 року ОСОБА_5 звернувся з
письмовою заявою до опікунської ради
виконкому Саксаганської районної у
місті ради про надання йому дозволу на
приватизацію закріпленого за ним
житла, яке в подальшому він збирався
подарувати брату. Заяву ОСОБА_5
розглянуто на засіданні опікунської
ради 15 травня 2007 року (протокол №8), де
було вирішено погодитися з
приватизацією ОСОБА_5 закріпленої за
ним квартири по АДРЕСА_1

20 червня 2007 року ОСОБА_5 знову звернувся
до опікунської ради з заявою про
скасування рішення виконкому
Саксаганської районної ради м. Кривого
Рогу №135/1 від 20 квітня 2005 року про
закріплення за ним житла у зв'язку з
тим, що він житло приватизував та має
намір подарувати його брату - ОСОБА_11.
Вказану заяву ОСОБА_5 на засіданні
опікунської ради розглянуто не було,
оскільки ОСОБА_5 не надав вказані в
своїй заяві документи.

26 червня 2007 року ОСОБА_5 продав
громадянину ОСОБА_6 квартиру по
АДРЕСА_1, закріплену за ним як за
дитино-сиротою, без згоди на те органу
опіки та піклування. Вартість квартири
в договорі визначено у сумі 7233,00 грн. В
дійсності ж, ОСОБА_5 взагалі не отримав
будь-яких грошей за вказаним договором,
що підтверджено в ході перевірки
поясненнями самого ОСОБА_5, а також
опитаних ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_13

Про факт закріплення квартири по
АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі за
дитиною-сиротою, ОСОБА_6 було відомо,
так як за кілька днів до укладення
договору купівлі-продажу від 26 червня
2007 року, а саме 19 червня 2007 року, КЖП №44
було видано довідку про те що ОСОБА_5
дійсно зареєстрований у спірній
квартирі, та зазначено, що квартира
закріплена за ним згідно рішення
виконкому. Про те, що ОСОБА_6 було відомо
про вказаний факт свідчить його
розписка написана ним власноруч
наступного дня після укладення
договору купівлі-продажу, в якій він
зобов'язується розірвати договір
купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 з
ОСОБА_5 у строк до 09 липня 2007 року, при
цьому ОСОБА_6 підтверджує, що гроші за
цією угодою він отримав повністю.
Однак, свого зобов'язання розірвати
договір, ОСОБА_6 не виконав, а навпаки,
почав звертатися до паспортиста КЖП №44
з проханням зняти ОСОБА_5 з
реєстраційного обліку, мотивуючи це
тим, що він, ОСОБА_6, є власником
квартири. Отримавши відмову, оскільки
зняти ОСОБА_5 з реєстраційного обліку
можливо тільки за згодою органу опіки
та піклування, ОСОБА_6 звернувся до
ОСОБА_5, щоб той отримав таку згоду від
органу опіки та піклування начебто для
продажу квартири.

10 вересня 2007 року ОСОБА_5
звертається до опікунської ради з
заявою, в якій просить скасувати
рішення виконкому Саксаганської
районної ради м. Кривого Рогу №135/1 від 20
квітня 2005 року про закріплення за ним
житла, у зв'язку з тим, що він житло
приватизував та має намір продати. При
цьому, про те, що квартиру вже давно
продано, ОСОБА_5, не усвідомлюючи факту
продажу квартири, на засіданні
опікунської ради не повідомив. На
засіданні опікунської ради 11 вересня
2007 року було вирішено відкласти
розгляд питання про скасування рішення
про закріплення за ОСОБА_5 житла по
АДРЕСА_1 до грудня 2007 року, оскільки у
ОСОБА_5 постійно змінюються наміри щодо
розпорядження закріпленим за ним
житлом та він не може чітко визначитися
в своїх намірах (протокол №14 від 11
вересня 2007 року). Також, на засіданні
опікунської ради було з'ясовано, що
ОСОБА_5 має намір продати житло за
вартість значно меншу, ніж воно коштує
в дійсності.

Опитаний в прокуратурі району ОСОБА_5,
за участю перекладача - дактилолога
ОСОБА_13, пояснив, що продати належну
йому квартиру по АДРЕСА_1 у м. Кривому
Розі його попросив брат ОСОБА_11, та
пообіцяв купити за це хороший
мобільний телефон та одяг. Покупця
квартири він вперше побачив у
нотаріуса. За квартиру покупець ОСОБА_6
в присутності нотаріуса та перекладача
ОСОБА_13 передав йому приблизно 11 000
доларів США, але в той день гроші у
покупця він не забрав, оскільки вже був
пізній час та боявся, що їх забере у
нього брат ОСОБА_11. ОСОБА_6 запропонував
передати ОСОБА_5 гроші вранці
наступного дня. Однак, коли вони вранці
зустрілися, то ОСОБА_6 відмовився
купити спірну квартиру, та гроші не
віддав.

Вказані ОСОБА_5 факти підтвердила
опитана в прокуратурі району
перекладач -дактилолог Криворізького
товариства глухих ОСОБА_13, яка крім
того пояснила, що ОСОБА_6 наступного дня
після укладення договору
купівлі-продажу квартири, відмовився
передати ОСОБА_5 гроші за квартиру та
написав розписку про те, що він
зобов'язується розірвати договір
купівлі-продажу 09 липня 2007 року.

Крім того, все вищевикладене
підтвердили опитані в прокуратурі
району ОСОБА_12 (колишній опікун ОСОБА_5),
ОСОБА_11 (рідний брат ОСОБА_5), ОСОБА_10
(бабуся ОСОБА_5), ОСОБА_14(вчитель
Криворізької загальноосвітньої
школи-інтернату для глухих дітей).

Також, особа, що вчиняє угоду, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Цивільна дієздатність
ОСОБА_5, тобто його здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
можливість керувати ними, викликає
сумніви виходячи з наступного. ОСОБА_5 10
травня 2007 року та 20 червня 2007 року, що
підтверджено його заявами, мав намір
подарувати закріплену за ним квартиру
по АДРЕСА_1 своєму брату ОСОБА_11. Однак,
вже 26 червня 2007 року, він уклав договір
купівлі-продажу спірної квартири зі
ОСОБА_6 10 вересня 2007 року ОСОБА_5
звертається до опікунської ради з
заявою про надання дозволу на продаж
закріпленої за ним квартири, що
свідчить про те, що він не усвідомлював
наслідків вже укладеного ним договору
купівлі-продажу квартири зі ОСОБА_6 3
пояснень ОСОБА_5 та інших опитаних осіб
встановлено, що сума коштів, яку він
повинен був отримати за квартиру
складає всього 11 000 доларів США, що
значено менше від реальної вартості
житла. Кошти від продажу квартири
ОСОБА_5 так і не отримав, що не викликає
в нього ніяких занепокоєнь. Крім того,
документи на квартиру йому не
повернули, що теж його зовсім не турбує.
Тобто ОСОБА_5 не розуміє значення тих
обставин та подій в житті, що з ним
відбуваються. На питання з якою метою
він хотів продати квартиру, ОСОБА_5
пояснив, що за продаж квартири брат
ОСОБА_11 пообіцяв купити йому мобільний
телефон та одяг. До сих пір ОСОБА_5
просить у своєї бабусі ОСОБА_10 ключі
від квартири по АДРЕСА_1, та при цьому
говорить, що буде там жити. На слова
бабусі про те, що він квартиру продав,
ОСОБА_5 реагує агресивно, та говорить що
бабуся ховає від нього ключі. ОСОБА_5
навчався у Криворізькій
загальноосвітній школи-інтернаті для
глухих дітей у допоміжному класі, класі
для розумово відсталих дітей. З
пояснень його родичів встановлено, що
ОСОБА_5 поводить себе неадекватно,
часто досить дивно. В простих життєвих
ситуаціях не орієнтується, проявляє
безпорадність у прийнятті простих
рішень щодо розпорядження своїм
майном, доволі часто передає стороннім
особам свій паспорт. Відповідно до
вимог ст.30 ЦК України цивільну
дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може
керувати ними. Згідно до ст.39 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом
недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного
розладу не здатна усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
ними. Відповідно до ст.40 ЦК України
фізична особа визнається недієздатною
з моменту набрання законної сили
рішенням суду про це. Якщо від часу
виникнення недієздатності залежить
визнання недійсним договору чи іншого
правочину, суд з урахуванням висновку
судово-психіатричної експертизи та
інших доказів щодо психічного стану
особи, може визначити у своєму рішенні
день, з якого вона визнається
недієздатною.

Відповідно до вимог ч.2 ст.41 ЦК України
недієздатна фізична особа не має права
вчиняти будь-якого правочину. За
результатами судово-психіатричної
експертизи, встановлено, що ОСОБА_5 на
момент укладення договору №6980 від 26
червня 2007 року не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними.

18 червня 2008 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_2
договір купівлі-продажу спірної
квартири, достовірно знаючи про те, що
він не має права її відчужувати.

Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України,
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до ст. 388 ЦК України, майно
не може бути витребуване у нього.

Згідно до вимог ст. 338 ЦК України
власник має право витребувати майно у
добросовісного набувача, якщо воно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно, у володіння, не
з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи
той факт, що спірна квартира вибула з
володіння ОСОБА_5, який не мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, правочин не відповідав
внутрішній волі позивача, оскільки
останній не усвідомлював значення
своїх дій та не міг керувати ними.

В ході розгляду справи у якості
співвідповідача залучена ОСОБА_15.

Позивач у судовому засіданні
позов підтримав повністю та пояснив, що
бажає повернути собі квартиру. Для чого
була продана квартира не може пояснити.
Гроші за квартиру не отримував, ці
гроші залишилися у покупця. Не бачив,
щоб ОСОБА_6 комусь давав гроші за
квартиру.

Прокурор у судовому засіданні
позов підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що до відчуження квартири ОСОБА_5
ніякого відношення не має. За спірну
квартиру віддав ОСОБА_6 19 000 доларів
США, а саме: 19 січня 2008 року - 17500 доларів
США, а 20 січня 2008 року - 2000 доларів США.
Що з квартирою відбувалося до цього,
йому невідомо. В спірній квартирі
здійснив ремонт на загальну суму 40 000
гривень, квартира зареєстрована на
його ім'я. У ОСОБА_6 розписку про
передачу останньому 19 000 доларів США,
не брав. За його зверненнями про
притягнення ОСОБА_6 до кримінальної
відповідальності, у порушенні
кримінальної справи було відмовлено.

Відповідачка ОСОБА_7 у судовому
засіданні позов не визнала та
підтвердила пояснення ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_6 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідач ОСОБА_15 у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Представник органу, якому за
законом надано право захищати інтереси
інших осіб у судовому засіданні
пояснила, що при вирішенні справи
покладається на думку суду.

Третя особа приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 у судове засідання не
з'явилася, подала заяву, згідно якої
просить розглянути справу за її
відсутності.

Третя особа КП ДОР «Криворізьке
бюро технічної інвентаризації» до суду
не з'явилася, від представника якої
надійшла заява про розгляд справи без
участі представника підприємства.

У судовому засіданні
безпосередньо досліджені наступні
письмові докази: заява (том №1, а.с.4),
довіреність том№1, а.с.5), посвідчення
(том№1, а.с.6), паспорт (том№1, а.с.7),
довідка (том№1, а.с.8), посвідчення
(том№1, а.с.8 зворот), довідка (том№1,
а.с.9), договір купівлі-продажу (том№1,
а.с.10), витяг (том№1, а.с.11), розписка
(том№1, а.с.11 зворот), витяг (том№1, а.с.12),
технічний паспорт (том№1, а.с.13), рішення
виконкому (том№1, а.с.14), заява (том№1,
а.с.15), витяг з протоколу (том№1, а.с.16),
заява (том№1, а.с.17), заява (том№1, а.с.17
зворот), витяг з протоколу (том№1, а.с.18),
пояснення (том№1, а.с.19), пояснення
(том№1, а.с.26-27), посвідчення (том№1,
а.с.28), довідка (том№1, а.с.30), витяг
(том№1, а.с.52), договір купівлі-продажу
(том№1, а.с.53), витяг (том№1, а.с.54),
паспорт (том№1, а.с.55), направлення
(том№1, а.с.87), витяг з- протоколу (том№1,
а.с.88-89), характеристики (том№1, а.с.115,116),
акти (том№1, а.с.120-122, а.с.236-238), акт (том№3,
а.с.113-116).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК
України, всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо досліджені наявні у
справі докази, вважає, що у судовому
засіданні встановлені наступні факти
та обставини.

Позивач ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства,
що встановлено довідкою (том№1, а.с.8).

Позивач ОСОБА_5 у 1995 році був
направлений для навчання до ОКЗО
«Криворізька спеціальна
загальноосвітня школа-інтернат для
глухих дітей», на підставі висновку
медичної - педагогічної комісії з
діагнозом: дебільність, неврит
слухових нервів, глухота 4 групи, що
вбачається з направлення (том№1, а.с.87),
витягу з протоколу (том№1, а.с.88-89).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 пербувають в шлюбі з 8
жовтня 1999 року, що встановлено
паспортом (том №1, 55 зворот).

ОСОБА_6 та ОСОБА_15 перебували в шлюбі з 28
січня 1994 року по 20 лютого 2008 року, що
встановлено паспортом ( т.№3, а.с.202
зворот).

26 червня 2007 року між позивачем ОСОБА_5
(як продавцем) та відповідачем ОСОБА_6
(як покупцем) укладений договір купівлі
- продажу квартири АДРЕСА_1, що
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 Продаж вищевказаної
квартири вчинено за 7233, 00 грн., які
продавець одержав від покупця повністю
до підписання договору, що вбачається
з договору (том№1, а.с.10).

20 вересня 2007 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано
комунальним підприємством
Дніпропетровської обласної Ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на ім'я відповідача
ОСОБА_6, що вбачається з витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (том№1, а.с.12), технічного паспорту
на квартиру (том№1, а.с.13).

18 січня 2008 року між відповідачем ОСОБА_6
(як продавцем) та відповідачем ОСОБА_2
(як покупцем) укладений договір купівлі
- продажу квартири АДРЕСА_1, що
посвідчений приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_9. Продаж вищевказаної
квартири вчинено за 7978, 00 грн., які
продавець одержав від покупця в момент
підписання договору, що вбачається з
договору (том№1, а.с.53).

28 січня 2008 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано
комунальним підприємством
Дніпропетровської обласної Ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на ім'я відповідача
ОСОБА_2, що вбачається з витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (том№1, а.с.52).

Позивач ОСОБА_5 в період підписання
договору купівлі - продажу - 26 червня 2007
року, страждав на легку розумову
відсталість з емоційно - вольовими
порушеннями і за своїм психічним
станом не усвідомлював значення своїх
дій та не міг керувати ними. ОСОБА_5
після 26 червня 2007 року страждав на
легку розумову відсталість з емоційно -
вольовими порушеннями, що істотно
впливало на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. ОСОБА_5 на даний час
страждає на легку розумову відсталість
з емоційно - вольовими порушеннями.
Наявні у ОСОБА_5 психічні розлади в
даний час істотно впливають на його
здатність усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. Зазначені
обставини вбачаються з акту (том№3,
а.с.113-116).

Оцінюючи висновок стаціонарної
повторної комісійної судової -
психіатричної експертизи, суд вважає
цей висновок обґрунтованим, та таким,
що узгоджується з документами, що
характеризують особу ОСОБА_5, а тому
довіряє цьому висновку.

Встановленим судом фактам та
обставинам відповідають
правовідносини, які регулюються
нормами ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 203
ЦК України, особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 30 ЦК України,
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка усвідомлює значення своїх
дій та може керувати ними.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК
України, фізична особа може бути
визнана судом недієздатною, якщо вона
внаслідок хронічного, стійкого
психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Згідно вимог ч.2 ст. 40 ЦК України, якщо
від часу виникнення недієздатності
залежить визнання недійсним договору,
суд з урахуванням висновку судової -
психіатричної експертизи та інших
доказів щодо психічного стану особи
може визначити у своєму рішенні день, з
якого вона визнається недієздатною.

Таким чином, з урахуванням висновків
судової - психіатричної експертизи № 195
від 19 вересня 2013 року, суд приходить до
висновку про те, що позивач ОСОБА_5 26
червня 2007 року був недієздатним.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені,
зокрема, ч.2 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст. 41 ЦК України,
недієздатна фізична особа не має права
вчиняти будь-якого правочину.

У судовому засіданні встановлено, що 26
червня 2007 року між позивачем ОСОБА_5 та
відповідачем ОСОБА_6 укладений,
передбачений ст. 655 ЦК України, договір
купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1. На
момент вчинення договору купівлі -
продажу від 26 червня 2007 року квартири
АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_5 страждав на
легку розумову відсталість з емоційно -
вольовими порушеннями і за своїм
психічним станом не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними. Таким чином, у порушення вимог ч. 2
ст. 203 ЦК України, вчиняючи договір
купівлі - продажу від 26 червня 2007 року,
ОСОБА_5 не мав необхідного обсягу
цивільної дієздатності.

Тому, приходячи до висновку про
недодержання в момент вчинення ОСОБА_5
договору купівлі - продажу від 26 червня
2007 року квартири АДРЕСА_1, вимог ч.2 ст. 203
ЦК України, суд вважає за необхідне
визнати зазначений договір недійсним.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 216 ЦК
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину. Приходячи
до висновку про визнання договору
купівлі - продажу укладеного 26 червня
2007 року між позивачем ОСОБА_5 та
відповідачем ОСОБА_6, суд вважає за
необхідне стягнути на користь ОСОБА_6 з
ОСОБА_5 7233 грн. 00 коп., що отримані
останнім внаслідок продажу спірної
квартири. Крім того, суд вважає за
необхідне скасувати реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_5 право
власності на спірну квартиру.

У судовому засіданні встановлено, що 18
січня 2008 року між відповідачем ОСОБА_6
та відповідачем ОСОБА_2 укладений,
передбачений ст. 655 ЦК України, договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.
Тому, згідно ст. 60 СК України ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 є співвласниками спірної
квартири.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені,
зокрема, ч.1 ст. 203 цього Кодексу, на
підставі якої зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу. У
відповідності до вимог ст. 658 ЦК
України, право продажу товару, належить
власникові товару. Тому, прийшовши до
висновку про визнання недійсним
договору купівлі -продажу квартиру
АДРЕСА_1, укладеного 26 червня 2007 року
між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем
ОСОБА_6, суд вважає, що зміст договору
купівлі - продажу, укладеного 18 січня
2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,
суперечить вимогам ст. 658 ЦК України,
оскільки ОСОБА_6 не мав права продажу
спірної квартири, а тому договір
купівлі - продажу укладений 18 січня 2008
року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 належить
визнати недійсним. У відповідності до
вимог ч.1 ст. 216 ЦК України, суд вважає за
необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 з
ОСОБА_6 7978 грн. 00 коп., що отримані
останнім внаслідок продажу спірної
квартири. Суд не знаходить підстав для
повернення ОСОБА_6 спірної квартири,
яку від продав ОСОБА_2

У відповідності до вимог ст. 330 ЦК
України, якщо майно відчужене особою,
яка не мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на
нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК
України, майно не може бути
витребуване у нього.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним
договором придбане у особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувача), власник має право
витребувати це майно від набувача лише
у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з
володіння власника або особи, якій він
передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

Таким чином, прийшовши до висновку про
те, що ОСОБА_6, не мав права відчужувати
спірну квартиру, та враховуючи той
факт, що спірна квартира вибула з
володіння ОСОБА_5, який не мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, оскільки не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними, не з його волі, суд приходить до
висновку про те, що у відповідності до
вимог ч.1 ст. 388 ЦК України, останній має
право витребувати це майно від ОСОБА_2
та ОСОБА_3, яких суд вважає
добросовісним набувачами.

Суд не знаходить підстав визнавати
ОСОБА_5 після 26 червня 2006 року
недієздатним, оскільки у судовому
засіданні не встановлено, що він після
26 червня 2007 року не усвідомлював
значення своїх дій та не міг керувати
ними.

Вислухавши пояснення сторін та
представника органу, якому за законом
надано право захищати інтереси інших
осіб, дослідивши письмові докази, суд,
на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно
якої кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, та
ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні
справи розглядаються в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, на
користь держави належить стягнути
держмито: з відповідача ОСОБА_6 в сумі 139
грн. 28 коп., з відповідача ОСОБА_2 в сумі
17 грн. 00 коп., а також з ОСОБА_6 120грн.
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи. Крім
того, стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 витрати пов'язані з проведення
судової експертизи в сумі 3341 грн. 02 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 30, 40, 39, 41, 203, 215, 216, 330, 388, 655, 658 ЦК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Саксаганського
району м. Кривого Рогу в інтересах
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_15 - задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_5 26 червня 2007
року був недієздатним.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26
червня 2007 року укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Скасувати реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18
січня 2008 року укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2.

Витребувати від ОСОБА_2 та ОСОБА_7
на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності
на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
47,40 кв.м., житловою площею 32,80 кв.м.

Стягнути на користь ОСОБА_6 з
ОСОБА_5 7233 грн. 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з
ОСОБА_6 - 7978 грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні
позову - відмовити.

Стягнути на користь держави з
ОСОБА_6 державне мито в сумі 139 грн. 28
коп., з ОСОБА_2 державне мито в сумі 17
грн. 00 коп., та з ОСОБА_6 120 грн. 00 коп. по
сплаті витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 витрати пов'язані з проведення
судової експертизи в сумі 3341 грн. 02 коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий суддя :
В.М. Прасолов

Народних засідателів:
Л.В.Кірносенко

Л.Г.Любименко