Справа №
Провадження № 2/200/3603/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Данильченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування вимог з урахуванням
уточнень позивач посилається на те, що
13.06.2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено
виконавчий напис №3734 про звернення
стягнення на майно в іпотеці, а саме:
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, на
користь ПАТ «КБ «Надра» за борг у
розмірі 816 131,14 грн. на підставі договору
іпотеки, посвідченого 19.06.2007 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округ ОСОБА_3 за
реєстровим №4995, згідно кредитного
договору №8/2007/840-К/1086-Н від 19.06.2007 року,
укладеному між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_1.

Позивач посилається на те, що вказаний
виконавчий напис виданий без достатніх
на це підстав та зазначає, що у травні
2013 року до Самарського районного суду
м. Дніпропетровська відповідачем ПАТ
КБ «Надра» подано позов про стягнення
заборгованості з неї та поручителя в
сумі 753 930,45 гривень за кредитним
договором №8/2007/840-К/1086-Н від 19.06.2007 року,
укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1,
що свідчить про існування між ними
спору, а тому звернення стягнення на
квартиру повинно відбуватися в
судовому порядку.

Позивач просить визнати недійсним та
таким, що не підлягає виконанню,
виконавчий напис нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 №3734 від
13.06.2013 року.

В судовому засіданні позивач з
представником, посилаючись на
обставини, викладені в позові, позовні
вимоги підтримали.

Представник відповідача ПАТ КБ «Надра»
в судовому засіданні позов не визнав
та просив відмовити в його задоволенні.

Представник приватного нотаріуса
ОСОБА_2 в судовому засіданні вважав
позовні вимоги необґрунтованими.

Вислухавши пояснення осіб, які
з»явилися, дослідивши докази у справі,
суд дійшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
19.06.2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №8/2007/840-К/1086-Н.

Відповідно п.1.1. договору банк надав
позичальнику ОСОБА_1 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у 52 415,64 доларів США в
порядку та на умовах, визначених цим
договором.

Згідно до п.1.2. договору цільовим
використанням кредиту є проведення
розрахунків по договору
купівлі-продажу від 19.06.2007 року, що
укладений між позичальником та ОСОБА_4,
згідно якого позичальник придбає у
власність нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1

Відповідно до п.1.3.1. договору відсотки
за користування кредитом
розраховуються банком на підставі
відсоткової ставки у розмірі 14,99%
річних.

У відповідності до п.1.4. кредитного
договору банк надав позичальнику
кредит строком до 18.06.2037 року.

Згідно до п.2.1. кредитного договору в
якості забезпечення виконання
позичальником своїх зобов»язань щодо
погашення кредиту, сплати відсотків та
інших платежів, передбачених цим
договором, можливих штрафних санкцій,
позичальник (майновий поручитель)
укладає з банком договір іпотеки
(квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.2., п.2.3. кредитного
договору умови передачі майна в
іпотеку, звернення стягнення на майно,
що обтяжене іпотекою, викладені у
договорі іпотеки, що укладається між
банком і позичальником та
посвідчується нотаріально. При
непогашенні заборгованості
позичальника перед банком у повному
обсязі за рахунок майна, що обтяжене
іпотекою, банк звертає стягнення на
майно позичальника у відповідності з
діючим законодавством.

Згідно до п.5.1. кредитного договору у
разі прострочення позичальником
строку сплати мінімально необхідного
платежу по погашенню кредиту,
визначеного у п.3.3.3. цього договору, а
також у випадку прострочення строку
виконання зобов»язань позичальника
щодо повернення кредиту, сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій у строк,
визначений у п.4.3.5. цього договору
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення. Пунктом 5.2. договору
передбачено, що у разі порушення
позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7.,
4.3.9., 4.3.10 цього договору позичальник
зобов»язаний сплатити банку штраф у
розмірі 10% від суми кредиту, зазначеної
у п.1.1. цього договору, за кожен випадок.

19.06.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1
було укладено договір іпотеки №
8/2007/840-К/1086-И/2, у відповідності до п.1.1.
якого ОСОБА_1 з метою забезпечення
виконання зобов»язання, що витікає із
кредитного договору, передає в іпотеку,
а банк прийняв в іпотеку предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Пунктами 3.3.2., 3.3.6. договору іпотеки
передбачено право іпотекодержателя
звернути стягнення на предмет іпотеки
відповідно до чинного законодавства
України у разі, коли у момент настання
строку виконання іпотекодавцем
зобов»язань, забезпечених іпотекою за
цим договором, вони не будуть виконані;
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо при настанні строку
виконання зобов»язання (або тієї чи
іншої його частини), воно не буде
виконано.

Згідно до п.4.4. договору іпотеки у
випадку невиконання або неналежного
виконання зобов»язання в цілому або в
тій чи іншій його частині, а також у
випадку порушення іпотекодавцем
будь-яких зобов»язань за цим договором
або будь-яких гарантій та запевнень,
наданих іптекодержателю за цим
договором, іпотекодержатель має право
реалізувати своє право реалізувати
своє право іпотеки та звернути
стягнення на предмет іпотеки в порядку,
передбаченому цим договором.

У відповідності до п.4.5. договору
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити за рахунок предмету
іпотеки свої вимоги в повному обсязі,
який визначається на момент
реалізації предмета іпотеки, в тому
числі, але не виключно, всі платежі на
користь іпотекодержателя, передбачені
кредитним договором, а також
нараховані штрафні санкції за
порушення зобов»язань за кредитним
договором (пеня, штраф), витрати
іпотекодержателя на адвокатів,
аудиторів, експертів, оцінювачів,
витрати, понесені при зверненні
стягнення на предмет іпотеки та його
реалізації, та будь-які інші витрати,
понесені іпотекодержателем у зв»язку з
цим договором.

Відповідно до п.5.1. договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов»язання в цілому або в тій чи
іншій його частині також у випадку
порушення іпотекодавцем будь-яких
зобов»язань за цим договором або
будь-яких гарантій та запевнень,
наданих іпотекодержателю за цим
договором.

Згідно до п.5.3. договору іпотеки
звернення стягнення на предмет іпотеки
відбувається на підставі: рішення суду;
виконавчого напису нотаріуса;
домовленості сторін на передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов»язання у порядку,
встановленому статтею 37 Закону України
«Про іпотеку»; права іпотекодержателя
від свого імені продати предмет
іпотеки будь-якій особі на підставі
договору купівлі-продажу у порядку,
встановленому статтею 38 Закону України
«Про іпотеку». У відповідності до п.5.4.
договору іпотеки іпотекодержатель має
право на свій розсуд вибрати умови та
порядок звернення стягнення на предмет
іпотеки в межах, передбачених п.5.3.
цього договору.

Встановлено, вважаючи неналежним
виконання ОСОБА_1 своїх обов»язків за
кредитним договором, ПАТ КБ «Надра»
звернулося до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою
від 03.06.2013 року за № 472, в якій,
посилаючись на наявність у ОСОБА_1
заборгованості у загальному розмірі 92
141,69 доларів США та 77 942,62 грн. штрафних
санкцій за період з 19.06.2007 по 08.04.2013 року,
просило вчинити виконавчий напис на
договорі іпотеки №8/2007/840-К/1086-Н/2 від
19.06.2007 року.

13.06.2013 року за вказаною заявою
приватним нотаріусом ОСОБА_2 було
вчинено виконавчий напис за № 3734 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності позивачці. У виконавчому
написі пропонувалося за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
нерухомого майна, задовольнити вимоги
ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: основний
борг - 51 358,33 доларів США; сума
заборгованості по відсоткам - 40 783,36
доларів США; пеня - 36 046,83 грн.; штрафи - 41
895,79 грн.; витрати, пов»язані із
вчиненням виконавчого напису - 1700,00
грн., що всього становить 92 141,69 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 13.06.2013
року становить 736 488,52 грн. та 79 642,62 грн.,
а всього у гривневому еквіваленті
становить 816 131,14 грн. Строк, за який
провадиться стягнення, - з 19.06.2007 року по
08.04.2013 року.

Суд вважає, що вказаний
виконавчий напис підлягає визнанню
таким, що не підлягає виконанню,
зважаючи на наступне.

Згідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків. Згідно до
ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними
в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов»язковим для виконання.

Згідно до ст. 572 ЦК України
кредитор (іпотекодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов»язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом. Згідно до ч.1
ст.575 ЦК України іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК
України у разі невиконання
зобов»язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов»язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.33 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно до ч.1 ст. 88 Закону України
"Про нотаріат" нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більш трьох років, а у відносами між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Для вчинення виконавчого напису
стягувачем або уповноваженим
представником відповідно до ч.1 п.283
Інструкції про вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України нотаріусу
подається заява, у якій, зокрема, має
бути зазначено: відомості про
найменування і адресу стягувача та
боржника; дата та місце народження
боржника-фізичної особи, місце його
роботи; номери рахунків в банках,
кредитних установах, код в ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо. Заява може містити іншу
інформацію, необхідну для вчинення
виконавчого напису.

Згідно із ч.2 п. 284 Інструкції
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України.

За п.1 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1172 від
29.06.1999 року, нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більш трьох років.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечуючи проти позову,
представник відповідача посилався в
судовому засіданні на те, що банком
нотаріусу для вчинення виконавчого
напису було надано всі документи, що
підтверджують безспірність вимог, а
зокрема, оригінал договору іпотеки,
документ, що підтверджує безспірність
заборгованості боржника (розрахунок
заборгованості за договором), а також
копію повідомлення - вимоги про
наявність заборгованості, що свідчить
про дотримання з боку банку умов
повідомлення боржника про здійснення
банком захисту своїх прав та інтересів.

Проте, зазначені доводи представника
відповідача спростовуються
матеріалами справи та наданими
доказами.

Судом встановлено, що на час вчинення
нотаріусом оспорюваного виконавчого
напису від 13.06.2013 року між сторонами
існував спір стосовно виконання
позивачем ОСОБА_1 вказаного кредитного
договору, розміру заборгованості за
ним, що підтверджується зверненням
07.05.2013 року ПАТ КБ «Надра» з позовом до
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_5 заборгованості за
кредитним договором №8/2007/840-К/1086-Н від
19.06.2007 року, відкриттям ухвалою суду від
08.05.2013 року за цим позовом провадження
у цивільній справи за № 206/3038/13-ц.

Також встановлено, що в ході розгляду
Самарським районним судом
м.Дніпропетровська зазначеної
цивільної справи за клопотанням
ОСОБА_1, яка позов не визнала та
посилалася на те, що вона кредитний
договір з банком не підписувала,
ухвалою суду від 06.09.2013 року було
призначено проведення судової
почеркознавчої експертизи для
встановлення чи виконаний підпис у
кредитному договорі № №8/2007/840-К/1086-Н
від 19.06.2007 року ОСОБА_1

Крім того, відповідно до
постанови Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 11.07.2012 року,
тобто винесеної до часу вчинення
нотаріусом оспорюваного виконавчого
напису від 13.06.2013 року, за поданням
старшого слідчого СВ Бабушкінського РВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області, в межах розслідування
кримінальної справи №62129004, порушеної
за ознаками злочину, передбаченого ч.4
ст. 358 КК України, був наданий дозвіл на
здійснення виїмки в філії ВАТ КБ
«Надра» Дніпропетровського РУ
документів, які стосуються оформлення,
видачі та погашення кредиту по
договору іпотеки №8/2007/840-К/1086-Н/2 від
19.06.2007 року на ім »я ОСОБА_1

Зазначене свідчить про те, що на
час вчинення нотаріусом оспорюваного
виконавчого напису від 13.06.2013 року
заборгованість боржника ОСОБА_1 була
спірною, потребувала додаткового
доказування, ОСОБА_1 оспорювала в
Самарському районному суді
м.Дніпропетровська укладення нею
договорів кредиту, іпотеки та
купівлі-продажу квартири, яка є
предметом іпотеки, за її заявою
правоохоронними органами була
порушена кримінальна справа щодо
підробки відносно неї документів, на
підставі яких були оформлені зазначені
договори. Про зазначені обставини було
відомо ПАТ КБ «Надра» і наявність цих
обставин виключало вчинення 13.06.2013 року
виконавчого напису нотаріусом.

Зважаючи на викладене, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню і виконавчий
напис від 13.06.2013 року за № 3734, вчинений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, належить визнати таким, що не
підлягає виконанню.

Будь-яких належних та допустимих
доказів в обґрунтування своїх
заперечень проти позову відповідачем
суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис від 13.06.2013
року, зареєстрований в реєстрі за № 3734,
вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
Т.О.Кудрявцева