Єдиний унікальний номер 253/8434/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2439/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Биліни Т.І., Кішкіної І.В.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Центрально-міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
22 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрально-міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 22 січня 2014 року був
частково задоволений позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання, а саме: з
відповідача на користь позивачки було
стягнуто аліменти у розмірі 450 гривень
щомісячно на період навчання з 24 квітня
2013 року але не більше ніж до досягнення
нею 23-х річного віку.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду першої інстанції
змінити і стягнути з нього на користь
дочки аліменти на період навчання у
розмірі 16 частини всіх видів його
заробітку з наступних підстав:

- судом першої інстанції не було
враховано, що відповідно до вимог
статті 184 СК України аліменти у твердій
грошовій сумі стягуються у випадку,
коли платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, відповідач має постійний
заробіток, який не перевищую 2 000
гривень,

- поза увагою суду першої
інстанції залишилось те, що мати
позивачки отримує заробітну плату у
розмірі 3 000 гривень.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції відповідач та його
представник підтримали доводи
апеляційної скарги і просили її
задовольнити.

Позивачка не з*явилась, повідомлена
належним про час і місце розгляду
справи через представника, про що
свідчить телефонограма, направлена на
його адресу і зареєстрована у журналі
телефонограм апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Згідно із свідоцтвом про народження,
батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
відповідач ОСОБА_1.

Відповідно до Довідки
Східноукраїнського національного
університету імені Володимира Даля від
16 квітня 2014 року ОСОБА_2 є студенткою 2
курсу денної форми навчання. Термін
навчання до 30 червня 2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 199 СК
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Обставини, які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів,
визначені статтею 182 СК України і до них
відносяться: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006
року обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

За пунктом 17 цієї Постанови, вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку, що повнолітня
дочка відповідача, яка продовжує
навчання і у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги, має право на
надання батьком матеріальної допомоги
на період його навчання.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права.

Підстав для його скасування не
встановлено.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Що стосується доводу апеляційної
скарги про те, що суд першої інстанції
неправильно пришов до висновку про
визначення аліментів у твердій
грошовій сумі, оскільки відповідно до
вимог статті 184 СК України аліменти у
твердій грошовій сумі стягуються у
випадку, коли платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, а він має
постійний заробіток, який не перевищую
2 000 гривень, то апеляційний суд
виходить із наступного.

Із наданої відповідачем Довідки про
його доходи, яка підписана ним особисто
як платником єдиного податку,
вбачається, що його доходи є
нерегулярними та мінливими, а саме:
чистий дохід у січні 2013 року складає 1 788
гривень, а у березні 2013 року - 1 155
гривень (а.с. 48).

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції відповідач надав Довідку про
доходи за цей же період, однак його
дохід за січень 2013 року складає уже 1 161
гривню, а в березні 2013 року - 527 гривень.

Таким чином,відповідачем
були надані до судових інстанції
довідки про різний розмір доходів за
один і той же період, що ставить під
сумнів достовірність даних, викладених
у довідці, наданій апеляційному суду, а
також не спростовує висновок суду про
нерегулярний та мінливий характер
доходів відповідача.

При визначенні розміру аліментів,
судом першої інстанції було враховано
те, що позивачка навчається на денній
формі навчання, розмір її стипендії та
витрати, які необхідні їй для проїзду
до місця навчання, на житлово-побутові
потреби, їжу, одяг, придбання
підручників, а тому довід апеляційної
скарги про те, що суд не врахував
статки матері позивачки при визначенні
розміру аліментів, є неспроможним,
оскільки основний тягар утримання
дочки (позивачки по справі) лежить саме
на ній.

При цьому апеляційний суд враховує
також вимоги статті 25 Загальної
декларації прав людини, згідно із якою
кожна людина має право на такий
життєвий рівень, включаючи їжу, одяг,
житло, медичний догляд та необхідне
соціальне обслуговування, який є
необхідним для підтримання здоров'я і
добробуту її самої та її сім'ї.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
22 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: