Справа № 1411/292/2012
Провадження № 2/477/3/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області у складі: головуючого - судді
Козаченка Р.В.,

при секретарі судового засідання -
Бітюковій С.В.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх
представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 (не з'явився),

відповідачки - ОСОБА_5 (не з'явилася),

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5
та ОСОБА_4 про стягнення вартості
безпідставно набутого майна та
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із
зазначеним позовом, в якому вказували
про наступне.

20 травня 2006 року вони уклали з
відповідачем ОСОБА_4 договір про намір,
за яким вони домовилися в майбутньому
укласти договір купівлі-продажу
будинку в АДРЕСА_1. За цим договором
вони узгодили купити будинок за 10000
доларів США, що на той час було
еквівалентно 51000 грн. На підтвердження
цього вони передали йому аванс в сумі
1000 доларів США, а він, як спадкоємець
будинку після смерті свого батька,
зобов'язався оформити документи про
власність на будинок. Після цього вони
почали з дозволу ОСОБА_4 проживати в
будинку та добудовувати його.

Проте ОСОБА_4 так і не оформив документи
на спадщину, а в 2007 році вони дізналися,
що будинок на праві власності
оформлений за його сестрою ОСОБА_5

Вказуючи, що вона користується їх
майном та благами, які вони використали
на добудування та поліпшення будинку,
та посилаючись на положення статей 1212,
1213 ЦК України, просили стягнути з неї на
свою користь в рівних частках загальну
вартість безпідставно набутого майна
(будівельних матеріалів та будівельних
робіт) в сумі 64241 грн. 25 коп.

Крім того, посилаючись на те, що з 2007
року через ці обставини вони постійно
знаходяться в стані стресу,
переживають душевні страждання через
неможливість відновити своє порушене
право, просили стягнути з кожного із
відповідача на свою користь по 1700 грн.
відшкодування моральної шкоди

Під час провадження в справі збільшили
свої вимоги і просили стягнути з
відповідачки в рівних частках вартість
будівельних матеріалів та робіт з
врахування індексу інфляції в
загальній сумі 102274 грн. 17 коп., вказуючи,
що за час з 2006 року, вартість
матеріалів та робіт, які вони витратили
на поліпшення будинку, знецінилася, а
тому їм потрібно відшкодувати їх
вартість з врахуванням індексу
інфляції.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідачі на останнє судове
засідання не з'явилися, про його час та
місце були повідомлені належним чином,
причини неявки суд не повідомили. Під
час судового розгляду та згідно з
письмовими запереченнями просили
повністю відмовити в задоволенні
позову через його безпідставність та
необґрунтованість. Вказували, що
дозволу на будівництво не надавали, а
витрати на будинок ніс ОСОБА_4 Вимоги ж
по відшкодуванню моральної шкоди
взагалі не мають будь-яких підстав для
задоволення, так як не мають під собою
обґрунтування.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
пояснення свідків, дослідивши та
оцінивши докази в справі, дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

9 квітня 2006 року відкрилася спадщина на
будинок та земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_6

Спадкоємцями майна були відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

20 травня 2006 року між позивачами та
відповідачем ОСОБА_4 була досягнута
домовленість про майбутнє укладення
договору купівлі-продажу будинку, на
підтвердження чого між ним та ОСОБА_1
був підписаний договір про наміри
укласти в подальшому договір
купівлі-продажу будинку за 10000 доларів
США, що на той час дорівнювало 51000 грн.

Оскільки вподальшому договір
купівлі-продажу будинку не був
укладений, тому договір про наміри
припинив свою дії і виходячи з положень
ст. ст. 570, 635, 675 ЦК України аванс
підлягав поверненню позивачам.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 12 липня 2011
року, зміненим ухвалою апеляційного
суду Миколаївської області від 4 жовтня
2011 року, з ОСОБА_4 стягнуто на користь
позивачів по 3992 грн. 50 коп. переданого
авансу в 1000 доларів США (в розрахунку по
курсу НБУ на час вирішення справи). Цим
же рішенням стягнуто відшкодування
моральної шкоди в сумі 850 грн.

Між тим, після укладення договору про
наміри позивачі почали добудовувати
будинок та здійснювати його
поліпшення.

Однак в жовтні 2006 року відповідачі
звернулися до нотаріальної контори
щодо оформлення спадщини: ОСОБА_5 - із
заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_4
- про відмову від неї.

За рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 27 червня 2007
року єдиним спадкоємцем будинку було
визнано ОСОБА_5, за якою визнано право
власності на спадковий будинок.

Таким чином власником будинку стала
ОСОБА_5, яка відмовилася укладати з
позивачами договір про його
купівлю-продаж.

Вони, в свою чергу, на даний час також
втратили інтерес до будинку, але
вважали, що нова власниця - ОСОБА_5 має
сплатити їм вартість будівельних
матеріалів та робіт, використаних ними
по добудові та поліпшенню будинку.

В той же час, фактично позивачі
домовлялися про купівлю будинку з
ОСОБА_4, а не з ОСОБА_5

З договору про наміри, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, не вбачається надання
дозволу на здійснення позивачами
поліпшення або ж добудовування
будинку.

Положення п. 2.1 цього договору про те, що
фактична передача будинку буде
проведена 22 травня 2006 року, не свідчить,
що був наданий дозвіл на його ремонт та
добудову. Тим паче, що фактично
договорі купівлі-продажу не був в
подальшому укладений і на час
укладення договору про наміри ОСОБА_4
не був його власником і не був його
єдиним спадкоємцем.

Належних доказів про отримання дозволу
на проведення ремонту будинку
позивачі не представили.

Надані ними копії платіжних документів
та покази свідків вказують тільки на
купівлю будматеріалів та можливі
проведені роботи, а не на отриманий
дозвіл.

Відповідно до статті 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

У судовому засіданні відповідачі
заперечували факт надання згоди на
проведення позивачами ремонтних робіт
у будинку.

Позивачі не набули права
власності на житловий будинок, не
перебували з відповідачкою ОСОБА_5 у
договірних відносинах з приводу найму
житлового будинку, не отримували
дозволу на його поліпшення, а тому не
мали будь-яких законних підстав без
згоди власника проводити будь-які
роботи у ньому.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимогам зазначених
статей Кодексу позивачами не надано
доказів наявності згоди власника
будинку на проведення будівельних
робіт.

Виходячи з безпідставності
матеріальних вимог вимоги по стягненню
моральної шкоди також задоволенню не
підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 88, 212-216 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення в рівних
частках: вартості безпідставно
набутого майна у виді будівельних
робіт та будівельних матеріалів,
використаних на поліпшення будинку по
АДРЕСА_1, в загальній сумі 102274 (сто дві
тисячі двісті сімдесят чотири) грн. 17
коп., та моральної шкоди, в загальній
сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00
коп., відмовити повністю.

В задоволенні позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
відшкодування вартості завданої
моральної шкоди по 1700 (одній тисячі
сімсот) грн. 00 коп. кожному, відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення.

В судовому засіданні було проголошено
вступну та резолютивну частину. Її
повний текст складено на 28 березня 2014
року.

Суддя
Р.В. Козаченко