Справа № 466/8978/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І.

при секретарі
Шутяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,-

у с т а
н о в и в:

У листопаді 2013 року гр. ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в
якому просить постановити рішення про
визнання за нею права власності на
приміщення площею 6,9 кв.м., що
знаходиться на першому поверсі будинку
АДРЕСА_1 та позначене у поверховому
плані під літерою «ІХ» та приміщення
площею 0,4 кв.м., що знаходиться на
першому поверсі будинку АДРЕСА_1 та
позначене у поверховому плані під
літерою «ХІ».

В позовній заяві зазначала про те, що
вона є власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності.

Поряд з її квартирою знаходиться
допоміжне приміщення (приміщення
колясочної), що позначено на
поверховому плані ІХ, площею 6,9 кв.м. та
приміщення ХІ, площею 0,4 кв.м.

Вказані приміщення знаходяться у
фактичному користуванні членів її
сім»ї з моменту користування та
набуття права власності на квартиру, а
саме: понад 27 років.

Її сусіди по будинку за весь час
користування спірним приміщенням не
заявляли жодних претензій щодо таких
дій та не чинили жодних перешкод у
користуванні ним, дозволили їй
провести переобладнання названих вище
приміщень для покращення
санітарно-технічного стану та не
заперечують проти того, що вона
одноособово фактично розпоряджається
та користується ними.

Проте відповідач, незважаючи на
досягнені попередні домовленості щодо
використання та розпоряджання
спірними приміщеннями порушив їх та
ставить під сумнів її права на вказане
нерухоме майно.

Нею, позивачкою, неодноразово
здійснювались невід»ємні покращення
спірного приміщення шляхом проведення
капітального та поточного ремонтів, та
постійного підтримання його у
належному санітарно-технічному стані.

Вважає, що визнання за нею права
власності на зазначені приміщення не
порушує прав інших мешканців будинку.

З огляду на такі факти просить
постановити рішення про визнання за
нею права власності на приміщення
площею 6,9 кв.м., що знаходиться на
першому поверсі будинку АДРЕСА_1 та
позначене у поверховому плані під
літерою «ІХ» та приміщення площею 0,4
кв.м., що знаходиться на першому поверсі
будинку АДРЕСА_1 та позначене у
поверховому плані під літерою «ХІ».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з»явилась, хоча про час і місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні 21 січня 2014 року дав
пояснення, аналогічні позовній заяві,
просив позов задовольнити. В судове
засідання, яке було призначене на 25
лютого 2014 року не з»явився, подав заяву
про розгляд справи у його відсутності
та у відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, від представника
відповідача ОСОБА_4 до суду поступила
заява про розгляд справи у їх
відсутності, з якої вбачається, що
відповідач позов визнає та просить
його задовольнити.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у
зв"язку з неявкою всіх учасників
процесу, фіксування судового засідання
25 лютого 2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без їх
участі, суд вважає за можливе
заслухати справу на підставі наявних
доказів та без фіксування судового
засідання технічними засобами.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим і підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно ксерокопії поверхового плану
1-го поверху будинку АДРЕСА_1
знаходяться приміщення, позначене
«ІХ», площею 6,9кв.м. та «ХІ», площею 0,4
кв.м. (а.с.8)

З позовної заяви та пояснень
представника позивача, даних в
судовому засіданні 21 січня 2014 року
вбачається, що вказані приміщення
знаходяться у фактичному користуванні
членів сім»ї позивача з моменту
користування та набуття права
власності на квартиру, а саме - 27 років.
Жодних претензій щодо фактичного
користування позивачем вказаними
спірними приміщеннями відповідач всі
ці роки не мала.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 344 ЦК України
особа, яка добровільно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п»яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. Особа, яка заявляє про
давність володіння, може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності суд вважає за можливе
визнати право власності на приміщення
площею 6,9 кв.м., що знаходиться на
першому поверсі будинку АДРЕСА_1 та
позначене у поверховому плані під
літерою «ІХ» та приміщення площею 0,4
кв.м., що знаходиться на першому поверсі
будинку АДРЕСА_1 та позначене у
поверховому плані під літерою «ХІ» за
позивачкою ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 70, 88, 197, 209, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 197, 344 України,
суд,

в и р і ш и
в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
приміщення площею 6,9 кв.м., що
знаходиться на першому поверсі будинку
АДРЕСА_1, позначене у поверховому плані
під літерою «ІХ» та приміщення площею
0,4 кв.м., що знаходиться на першому
поверсі будинку АДРЕСА_1, та позначене у
поверховому плані під літерою «ХІ».

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: В. І. Кавацюк