Справа № 357/509/14-ц Головуючий у І
інстанції Гапоненко А.П.Провадження №
22-ц/780/1978/14 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Київської
області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 21 січня 2014 року у
справі за поданням старшого державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про примусове
проникнення до житла, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року подання
задоволено.

Не погодившись з висновками
наведеними в ухвалі суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу суду скасувати та
відмовити у задоволенні подання
старшого державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про примусове
проникнення до житла .

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона частково обгрунтована та
підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції
встановлено, що в міському відділі ДВС
знаходиться виконавчий напис № 4322 від
05.07.2013 року виданий приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«ОТП Факторинг України» боргу у сумі
1426548,72 грн. 19.08.2013 року державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.
Копія постанови направлено сторонам,
боржнику надано строк для
добровільного виконання,
рекомендованою кореспонденцією. У
строк наданий для добровільного
виконання - виконавчий документ
боржником не виконано. 05.09.2013 державним
виконавцем було направлено запит до
Реєстраційної служби Білоцерківського
МРУЮ та до відділу Держземагенства у м.
Біла Церква про наявність права
власності на нерухоме майно та
земельну ділянку. Згідно відповіді
Реєстраційної служби Білоцерківського
МРУЮ та відділу Держземагенства у м.
Біла Церква за боржником зареєстровано
право власності на будинок АДРЕСА_1.
26.09.2013р. при виході за адресою: АДРЕСА_1,
для опису заставного майна,
вищевказаного будинку та земельної
ділянки, двері ніхто не відчинив, про що
складено акт державного виконавця.
24.10.2013р. при виході за адресою: АДРЕСА_1,
для опису заставного майна,
вищевказаного будинку та земельної
ділянки, двері ніхто не відчинив, про що
складено акт державного виконавця.
Боржник ОСОБА_3 ухиляється від сплати
боргу та перешкоджає проведенню
виконавчих дій.

На підставі наведеного, судом
першої інстанції вирішено подання
задовольнити та надати дозвіл на
примусовий вхід до вищевказаного
будинку для проведення виконавчих дій.

З такою позицією суду першої
інстанції не погодився апелянт, в
зв»язку з чим звернувся з апеляційною
скаргою, яку мотивує наступним.

Апелянт вважає, що оскаржувана
ухвала постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що
державним виконавцем не додано до
подання, як доказ, матеріалів про
направлення викликів або вимог для
добровільного чи примусового
виконання виконавчого напису №4322 від
05.07.2013 року виданого приватним
нотаріусом Дніпровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг України» боргу у сумі 1426548,72
грн.

Також, апелянт вказує на те, що а
ні державним виконавцем, а ні судом
першої інстанції не враховано та не
встановлено той факт, що з листопада 2012
року він не проживає у вказаному
будинку, а постійне місце його
проживання знаходиться за місцем
реєстрації, що підтверджується
паспортними даними.

Судом першої інстанції на думку
апелянта дані обставини прийняті до
уваги не були, а тому вважати, що
апелянт умисно ухиляється від сплати
боргу та перешкоджає проведенню
виконавчих дій є безпідставним та не
доведеним, в зв»язку з чим оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального права.

З такою позиція апелянта
погоджується колегія суддів.

Таким чином, при постановленні
ухвали, судом першої інстанції
порушено норми чинного законодавства.

Так, вимоги апелянта підлягають
частковому задоволенню, ухвала
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 21 січня 2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

На підставі вимог ч. 3 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд скасовує і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року скасувати та
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді