АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3613/14
Головуючий 1 - інстанції -
Справа № 611/242/14-ц
Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія -про захист честі, гідності
та ділової репутації
02 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого судді -
суддів колегії
- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Барвінківського
районного суду Харківської області від
10 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Подолівська"" про захист честі,
гідності та ділової репутації,
спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди,-
У березні 2014 року позивач
звернувся до Барвінківського
районного суду Харківської області з
позовом, в якому просив визнати
недостовірною інформацію,
розповсюджену ТОВ АФ «Подолівська» у
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області від 8
листопада 2013 року за № 453; зобов'язати
відповідача спростувати недостовірну
інформацію щодо нього; стягнути з ТОВ
АФ «Подолівська» моральну шкоду у
Рішенням Барвінківського районного
суду Харківської області від 10 квітня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції і прийняти нове рішення, яким
задовольнити вимоги його позову.

В обґрунтування скарги
посилається на те, що суд першої
інстанції взяв до уваги доводи
відповідача без врахування письмових
доказів на їх спростування.

Вважає, що наявність у зверненні
генерального директора ТОВ АФ
«Подолівська» ОСОБА_5 від 8 листопада 2013
року завідомо неправдивих відомостей,
відсутність жодних підстав для
звернення останнього до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області,
викликаних не наміром виконати свій
громадський обов'язок або захистити
свої права, свободи чи законні
інтереси, повинно тягнути
відповідальність, передбачену
законодавством України.

Зазначає, що голова
Барвінківської районної адміністрації
Харківської області Бовдуй І.П. та
громадянка ОСОБА_7 не уповноважували
відповідача у справі звертатися від їх
імені до голови
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області з
приводу порушення нібито їх прав, які
фактично не порушені, бо всі факти
спростовані.

Вказує, що суддею неправомірно
проігноровані його заяви про відвід
судді, як заінтересованого в
результаті розгляду даної справи, що
призвело до порушення норм
процесуального права та неправильного
вирішення справи.

У запереченнях на апеляційну
скаргу відповідач в особі генерального
директора ТОВ АФ "Подолівська" вказує
на невідповідність доводів скарги
обставинам справи. Зазначає, що
звертаючись до кваліфікаційно -
дисциплінарної комісії адвокатури,
відповідач мав намір довести до відома
комісії саме ту інформацію, яка йому
була відома на час звернення зі
скаргою, щоб у встановленому законом
порядку притягти ОСОБА_4 до
відповідальності за допомогою
уповноваженого на те органу, а не з
метою розповсюдження та поширення
недостовірної інформації щодо
позивача.

Належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи позивач
в засідання апеляційного суду не
з"явився, поштою надіслав заяву , в
якій просить розглянути справу у його
відсутність.

Заслухавши доповідь судді;
пояснення представника відповідача,
який проти скарги заперечував ;
дослідивши доводи скарги, заперечень
на скаргу та матеріали справи, судова
колегія доходить висновку, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 277 ЦК
України фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена
про особу, вважається недостовірною,
якщо особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Згідно роз'яснень, які містяться
в постанові Пленуму Верховного Суду
України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи", юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б однієї особи у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г)поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності ( неповні або
перекручені).

Негативною слід вважати
інформацію, в якій стверджується про
порушення особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій ( наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації
немайнове право.

Відповідно до ст. 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у
випадку, коли особа звертається до
зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і в
разі, якщо цей орган компетентний
перевірити таку інформацію та надати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
ст. 40 Конституції, а не поширення
недостовірної інформації.

Разом з тим наявність у такому
зверненні завідомо неправдивих
відомостей, а також у разі
встановлення, що для звернення особи до
вказаних органів не було жодних
підстав і було викликано не наміром
виконати свій громадський обов'язок
або захистити свої права, свободи чи
законні інтереси, тягне
відповідальність, передбачену
законодавством України.

Способами захисту гідності, честі
чи ділової репутації від поширення
недостовірної інформації можуть бути,
крім права на відповідь та
спростування недостовірної
інформації, також і вимоги про
відшкодування збитків та моральної
шкоди,заподіяної такими порушеннями як
фізичній так і юридичній особі.
Зазначені вимоги розглядаються у
відповідності до загальних підстав
щодо відповідальності за заподіяння
шкоди. Вирішуючи питання про
відшкодування моральної шкоди, судам
необхідно враховувати роз"яснення, що
містяться в постанові Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику у справах про
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди ( з подальшими змінами). ( п.п.15,16,27)

У п.5 вказаної постанови вказано,
що у відповідності до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов"язковому
з"ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної( немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв"язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останього
в її заподіюванні. Суд, зокрема, повинен
з"ясувати чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (
бездіяльністю) вони заподіяні та ін.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
подання відповідачем скарги до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області як до
органу, до компетенції якого належить
її розгляд, не може вважатись
поширенням відомостей, які порочать
честь, гідність чи ділову репутацію
позивача у розумінні ст.ст.297,299 ЦК
України або завдають шкоди його
інтересам, а також з того, що на час
подання скарги зазначена в ній
інформація про неналежність підпису
ОСОБА_7 в заяві від 22.10.2013 року
підтверджувалась результатами
перевірки цієї заяви, у тому числі
власноручною заявою ОСОБА_7 від 29.10.2013
року.

Судова колегія вважає, що вказані
висновки суду відповідають обставинам
справи, які з"ясовані повно і всебічно.

Судовим розглядом
встановлено, що генеральним директором
ТОВ АФ «Подолівська» ОСОБА_5 8 листопада
2013 року до кваліфікаційно -
дисциплінарної комісії адвокатури
Харківської області було подано
скаргу, в якій він просив про порушення
дисциплінарної справи щодо адвоката
ОСОБА_4 та накладення на нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на зайняття
адвокатською діяльиістю.

Зі змісту вказаної скарги
вбачається, що 22 жовтня 2013 року до
приймальні ТОВ АФ «Подолівська»
звернувся адвокат ОСОБА_4, який
повідомив, що діє від імені та в
інтересах громадянки ОСОБА_7 При цьому
документу, який би підтверджував його
повноваження представляти інтереси
ОСОБА_7, не надав, пред'явивши заяву від
імені ОСОБА_7 про те, що остання має
намір самостійно використовувати
земельну ділянку, яка належала її
покійній матері ОСОБА_9 і успадкована
нею, а також, що земельна ділянка ніби -
то шляхом самозахоплення
використовується ТОВ АФ «Подолівська»
чи АФ «Барвінківська».

У скарзі також зазначалось, що 4
листопада 2013 року під час засідання
колегії Барвінківської РДА
Харківської області від голови
Барвінківської РДА Бовдуя І.П. ОСОБА_5
стало відомо, що позивач звертався до
Бовдуя І.П. з вимогою здійснити на
ОСОБА_5 тиск з боку державного органу
для заборони розголосу незаконних дій
ОСОБА_4

15 листопада 2013 року генеральний
директор ТОВ АФ "Подолівська" подав до
кваліфікаційно - дисциплінарної
комісії адвокатури Харківської
області скаргу в новій редакці, в якій
виключив посилання на те, що 4
листопада 2013 року під час засідання
колегії Барвінківської РДА від голови
Барвінківської РДА йому стало відомо
про звернення ОСОБА_4 з вимогою
здійснення тиску на ОСОБА_5 для
заборони розголосу дій позивача з
підробки заяви ОСОБА_7, посилаючись, що
дізнався про відмову голови
Барвінківської РДА Бовдуя І.П.
підтвердити цю інформацію.

Раніше надіслану скаргу від
08.11.2013 року ОСОБА_5 просив не
розглядати.

Рішенням кваліфікаційно -
дисциплінарної комісії адвокатури
Харківської області від 24 грудня 2013
року, в порушенні дисциплінарної
справи відносно адвоката ОСОБА_4 було
відмовлено.

Заперечуючи проти позову генеральний
директор ТОВ АФ "Подолівська" ОСОБА_5
посилався на те, що у зверненні до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області він
зазначав тільки ті обставини, які були
йому відомі і діяв при цьому з наміром
захисту інтересів насамперед
очолюваного ним підприємства, а також і
ОСОБА_7, яка під час перевірки заяви,
поданої 22.10.2013 року від її імені
позивачем, заперечувала її
написанння , про що зазначила у
власноручно написаній заяві на ім"я
генерального директора ТОВ АФ
"Подолівська" від 29.10.2013 року.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_7
пояснила, що у 2013 році адвокат ОСОБА_4
запропонував їй оформити спадкові
права на земельну ділянку, яка належала
її померлій матері і вона ставила
підписи на якихось документах, що він
надавав. Свідомо заяв до ТОВ АФ
"Подолівська" та на ім"я голови
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Харківської області вона не
писала, хоча підписи в цих заявах
належать їй. Вважала, що могла не
читаючи підписати ці заяви серед
документів, пов"язаних з оформленням
земельної ділянки, які надавав їй на
підпис адвокат ОСОБА_4 Ніяких претнзій
з приводу оренди земельної ділянки
вона ні до кого не має.

Даних про повноваження ОСОБА_4 на
представництво інтересів ОСОБА_7
матеріали справи не містять і позивач
не заперечував , що до поданої
відповідачу заяви від імені ОСОБА_7
такі документи не надавались.

Заяви позивача про відводи розглянуті
судом у відповідності до вимог
ст.ст.20,23,24 ЦПК України.

Дійшовши висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
про визнання недостовірною інформацію,
розповсюджену відповідачем у скарзі до
Голови кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури Харківської
області суд правомірно відмовив і у
задоволенні інших його вимог, як
похідних.

Судова колегія визнає, що
рішення ухвалено судом з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно лдо ч.1 ст.308 ЦПК
України є підставою для залишення його
без змін і відхилення апеляційної
скарги , доводи якої висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України
судова колегія , -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Барвінківського районного
суду Харківської області від 10 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -