АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2114/14 р.
Справа № 619/6219/13-ц
Головуючий 1 інстанції Калмикова
Категорія: право власності
Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
прокурора Дергачівського району
Харківської області на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 15 січня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до Дергачівської міської ради
Харківської області, ОСОБА_4, третя
особа - Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю в
Харківській області про визнання права
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Дергачівської
міської ради Харківської області,
ОСОБА_4, третя особа - інспекція
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області про
визнання права власності

В обґрунтування позову посилався на те,
що йому та відповідачці ОСОБА_4
належить по 1/2 частині житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1

В 2005 - 2006 роках ним на території
вищевказаного домоволодіння за власні
кошти, без складання відповідної
технічної документації, були
побудовані прибудова до житлового
будинку літ. «а1» з верандою літ «а3»,
інші нежитлові приміщення.

Земельна ділянка загальною площею 0,1200
га, що знаходиться під будівлями, не
приватизована та належить до фонду
земель Дергачівської міської ради
Харківської області.

Просив визнати за ним право власності
на самочинно збудовані житлову
прибудову та нежитлові приміщення, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Позивач, представник відповідача -
Дергачівської міської ради
Харківської області, представник
третьої особи - інспекції Державного
архітектурно - будівельного контролю в
Харківській області у судове засідання
не з'явилися.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилась, надала заяву про визнання
позову.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 15 січня
2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
повністю.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
самочинне будівництво: прибудову літ.
«а1», веранду літ. «а3», гараж літ. «Ж»,
сарай літ. «З», льох літ. «И», душ літ.
«К», вбиральню літ. «Л», що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі прокурор
Дергачівського району Харківської
області просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, на незаконність та
необґрунтованість судового рішення,
невідповідність висновку суду
фактичним обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді та пояснення учасників процесу,
які з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до п., п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
і ухвалює нове, в разі невідповідності
висновків суду обставинам справи,
недоведеності обставин, які суд вважав
встановленими та, як слідство
порушення та неправильне застосування
норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
визнаючи за ним право власності суд
першої інстанції послався на ст. 392 ЦК
України, якою передбачено, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Але з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що згідно довідки від
08.10.2013 року, виданої КПТІ «Інвенрос»,
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано в 1/2
частині за позивачем згідно договору
дарування від 03.09.2003 року за №3479,
посвідченого приватним нотаріусом
Дергачівського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5 та в 1/2
частині за ОСОБА_4 згідно свідоцтва про
право на спадщину від 17.05.1995 року року
№1-1496, виданого Дергачівською
державною нотаріальною конторою.

Інвентаризаційна вартість самочинно
побудованих прибудови літ.«а1», веранди
літ. «а3», гаражу літ «Ж», сараю літ. «З»,
льоху літ. «И», душу літ. «К», вбиральні
літ «Л» станом на 25.09.2013 року складає
112972 гривень.

Згідно висновку про технічний стан та
несучу здатність будівельних
конструкцій прибудова «а 1», веранда
«а3», гараж «Ж», сарай «З», льох «И», душ
«К», вбиральня «Л», що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, наданого КП
«Архітектурне бюро Дергачівського
району», стан несучих та огороджуючих
конструкцій будівель кваліфікується,
як задовільний (стан II категорії).
Дефектів та пошкоджень в несучих та
огороджуючих конструкціях
досліджуваних будівель не виявлено.
Матеріали та розміри конструктивних
елементів є достатньо надійні та
відповідають вимогам будівельних норм
по несучій здатності. Стан інженерних
мереж та комунікацій задовільний.
Будівля та приміщення відповідають
всім будівельним, санітарним та
протипожежним нормам України.

Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 331
ЦК України встановлено, якщо договором
або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно ч. ч. 1, 4 і 5 ст. 24 Закону України
"Про планування і забудову територій"
від 20 квітня 2000 року № 1699, фізичні та
юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках,
що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами, дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних даних
на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному законом.

Після одержання забудовником вихідних
даних на проектування об'єкта
містобудування і здійснення
проектно-вишукувальних робіт,
будівельного паспорта і проектної
документації на будівництво об'єкту
містобудування, у нього виникає право
на отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Частиною 9 ст. 30 вищезазначеного Закону
України визначено, що здійснення
будівельних робіт на об'єктах
містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення
незазначених у дозволі будівельних
робіт вважається самовільним
будівництвом і тягне за собою
відповідальність згідно із
законодавством.

Матеріали справи не містять рішень
уповноважених органів щодо
розробленої компетентним органом
проектно-кошторисної документації на
будівництво, дозволу на виконання
будівельних робіт.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач пояснив, що з питання
прийняття в експлуатацію вже
збудованих приміщень він нікуди не
звертався, а відразу подав позов до
суду.

За таких обставин судова колегія
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4
ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, 16, 376, 386, 391 ЦК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Дергачівського району Харківської
області - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 15 січня
2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_3 до Дергачівської міської ради
Харківської області, ОСОБА_4, третя
особа - Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю в
Харківській області про визнання права
власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді