Справа № 224/1758/13-ц
Номер провадження 2/224/44/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Дебальцевський міський
суд Донецької області

у складі головуючої судді Попович Т.М.

при секретарі Чернишевій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дебальцеве
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" в особі
Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення з
відповідачів солідарно на користь ПАТ
ДТЕК Донецькобленерго" в особі
Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 3492,41
грн., приріст інфляції в сумі 967,40 грн. та
3% річних в сумі 399,57 грн. та судовий збір
в сумі 214,60 грн.

25.12.2013 року представник позивача надав
заяву про уточнення прізвища
відповідача та просив вважати за
правильне - ОСОБА_2 замість ОСОБА_3
(а.с.55).

В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначив, що відповідачі є споживачами
житлово-комунальних послуг, за адресою:
АДРЕСА_1, та відповідно до вимог закону
зобов'язані своєчасно щомісячно
оплачувати житлово-комунальні послуги
та квартплату. Порушуючи вимоги
законодавства відповідачі платежі
здійснюють не в повному обсязі у
зв'язку з чим станом на 1.09.2012 року
виникла заборгованість в сумі 3492,41 грн.
Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК
України позивач вважає, що з
відповідачів також підлягає стягненню
приріст інфляції, що складає 967,40 грн. та
3% річних, що складають 399,57 грн.

Представник позивача, в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та наполягав на їх задоволені.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову та просив
застосувати позовну давність. (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилась, про дату, час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином, до суду надала заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 є власником будинку
АДРЕСА_1, на підставі договору
довічного утримання з ОСОБА_4 від 6
травня 2009 р., зареєстрованого в Реєстрі
05 липня 2011 року (а.с.45-46). ОСОБА_1
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 07
вересня 2010 року (а.с.29). Відповідач
ОСОБА_2 13 листопада 2012 року уклала шлюб
з ОСОБА_1 (а.с.48). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4 (а.с.31), на ім'я якого позивачем
був відкритий особовий рахунок НОМЕР_1
за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7). ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_5 (а.с.32). За довідкою ЦЖКГ
Миронівської ТЕС від 01.06.2011 року, на
підставі заяви ОСОБА_5, сума боргу 3670
грн. 73 коп., була перенесена в листопаді
2007 року з адреси АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1, де
в той час вона мешкала у свого батька
ОСОБА_4 (а.с.30).Сума боргу 3670 грн. 73 коп.
залікована до суми боргу станом на
01.01.2009 року відповідно до довідки
позивача від 06.12.2013 року ( а.с.60)

Відповідно до нарахувань позивача, за
номером особового рахунку НОМЕР_1
відкритого на ім'я ОСОБА_4 за адресою
АДРЕСА_1, станом на 01.09.2012 року є
заборгованість в сумі 3492,41 грн., в тому
числі 4051,66 грн. сальдо заборгованості
станом на 01.01.2009 року. На травень 2009 року
нарахована заборгованість склала 3969,56
грн. В серпні 2009 року позивач здійснив
перерахунок нарахувань за холодну
воду, відповідно якого зазначена сума
була зменшена на 309,25 грн. (а.с.7). На
зазначений розмір заборгованості
позивач нарахував інфляційне
збільшення суми боргу за період з 01.01.2009
р. по 23.10.2012 р. в сумі 967,40 грн. та 3% річних
за період з 01.01.2009 р. по 23.10.2012 р. в сумі
399,57 грн. (а.с.6).

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" (далі Закон): власником
приміщення, будинку, споруди, житлового
комплексу або комплексу будинків і
споруд (далі - власник) - фізична або
юридична особа, якій належить право
володіння, користування та
розпоряджання приміщенням, будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд,
зареєстроване у встановленому законом
порядку. Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону
передбачено, що споживачем є - фізична
чи юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що залежно від
функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" : споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Загальними умовами виконання
зобов'язання, що встановлені статтею 526
ЦК України, передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства;
недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

За змістом частини першої статті 901,
частини першої статті 903 ЦК України: за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між
сторонами є грошовими зобов'язаннями, у
якому серед інших прав і обов'язків
сторін, на боржника покладено виключно
певний цивільно-правовий обов'язок з
оплати отриманих житлово-комунальних
послуг, якому кореспондує право вимоги
кредитора, - вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630: розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК
України: боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Статтею 1231 ЦК України передбачено, що
до спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки),
яка була завдана спадкодавцем.

Майнова та моральна шкода, яка була
завдана спадкодавцем, відшкодовується
спадкоємцями у межах вартості
рухомого чи нерухомого майна, яке було
одержане ними у спадщину.

За ст. 1281 ЦК України спадкоємці
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не
міг знати про відкриття спадщини, він
має право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Розглянувши вимоги позивача про
стягнення заборгованості в сумі 3492,41
грн. суд дійшов до висновку, що вони не
підлягають задоволенню в повному
обсязі, оскільки не підтверджені
позивачем належними засобами
доказування. Зазначена позивачем в
якості сальдо заборгованість на 01.01.2009
року в розмірі 4051,66 грн. не підтверджена
щомісячним розрахунком, позивач не
зазначив за який саме період
утворилась заборгованість в розмірі
4051,66 грн., та не довів, що саме
відповідачі, винні в її виникненні.
Позивач не довів правомірність
переведення боргу споживача ОСОБА_5 в
розмірі 3670,73 грн., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, з адреси АДРЕСА_2 на
АДРЕСА_1. За період з 06 травня 2009 року по
01.09.2012 року відповідачі заборгованості
по сплаті комунальних послуг не мають.
Договір довічного утримання від 06
травня 2009 р. не містить положень про
зобов'язання відповідача ОСОБА_1
відповідати за боргами ОСОБА_4

Розглянувши вимоги позивача про
стягнення індексу інфляції в сумі 967,40
грн. та 3% річних в сумі 399,57 грн., суд
дійшов до висновку, що вони не
підлягають задоволенню, оскільки
відповідач в період з 06.05.2009 року - з
моменту укладення договору довічного
утримання, з урахуванням перерахунку
позивача в серпні 2009 року, не мав
заборгованість по щомісячним платежам,
сплачуючи нараховані комунальні
послуги наперед авансовими платежами
(а.с.7).

Вимоги позивача про стягнення з
відповідачів, як спадкоємців,
заборгованості спадкодавця ОСОБА_4,
також не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем пропущений строк
звернення до суду, встановлений ст. 1281
ЦК України, та застосовує строки
позовної давності відповідно до заяви
відповідача ОСОБА_1 про застосування
строку позовної давності

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

На підставі ст. 258, 322, 526, 901, 903, 1231
ЦК України, ст. 1, 13, 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", п.18 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218,
224-229 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" в особі
Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення з відповідачів солідарно на
користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в
особі Відокремленого підрозділу
«Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 3492,41
грн., приросту інфляції в сумі 967,40 грн.,
3% річних в сумі 399,57 грн. та судового
збору в сумі 214,60 грн., - відмовити.

Рішення постановлено в нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 15 січня 2014 року.

Повний текст рішення складений 20 січня
2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а в разі складення
рішення у повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Дебальцевський міський суд.

Суддя Дебальцевського

міського суду
Т.М. Попович