Справа № 562/2970/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"24" березня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі
Парфенюк Т.А.,

з участю позивача-відповідача
ОСОБА_1,

його представника-адвоката
ОСОБА_2,

представника
відповідача-позивача-адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача-позивача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні житлом шляхом
виселення та визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
і за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про визнання договору
недійсним, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1
просить зобов'язати ОСОБА_5 усунути
перешкоди у користуванні належним йому
на праві власності будинком АДРЕСА_1
шляхом виселення та визнання її такою,
що втратила право на користування цим
будинком, обґрунтовуючи тим, що не може
повноцінно здійснювати своє право
власності на зазначене майно, оскільки
там проживає та є зареєстрованою
попередній власник.

У зустрічній позовній заяві відповідач
ОСОБА_5 просить визнати недійсним
нотаріально посвідчений 06 червня 2012
року договір купівлі-продажу спірного
житлового будинку по АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що наміру продавати його
ОСОБА_1 не мала, кошти не отримувала,
будинок у власність не передавала, а
договір підписала внаслідок обману,
помилившись щодо обставин цієї угоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник повністю підтримали
свій первісним позов та з аналогічних
мотивів, просять відмовити у
зустрічному позові як безпідставний,
оскільки сторони досягли згоди з усіх
істотних умов. Про продаж будинку він
дізнався від сина ОСОБА_5 ОСОБА_4, який
сам запропонував йому придбати будинок
його матері. Своїм підписом у договорі
купівлі продажу будинку, посвідченого
нотаріусом 06 червня 2012 року, ОСОБА_5
підтвердила дійсність своїх намірів,
почувала себе нормально і ніяких
заперечень у неї не виникало. Продаж
будинку вчинено за ціною, зазначеною у
договорі.

Представники відповідача позовні
вимоги за первісним позовом не визнали,
вказуючи на те, що наміру укладати
договір купівлі-продажу єдиного
належного їй на праві власності
будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не збиралася.
Від свого сина ОСОБА_4 їй стало відомо,
що у нього з ОСОБА_1 були якісь
бізнесові справи і саме на вирішення
цих справ необхідно було вчинити
заставу належного їй будинку. ОСОБА_5 є
особою пенсійного віку, часто хворіє і
06 червня 2012 року вона також перебувала
у лікарні. Проте на прохання ОСОБА_4
прийшла разом з ним до нотаріуса де
підписала договір, як потім стало їй
відомо про продаж свого будинку, а не
про заставу. Волевоявлення учасників
правочину не відповідало дійсній їх
волі, будь-яких коштів від ОСОБА_1
ОСОБА_5 не отримувала, а тому вчинений
нею правочин має бути визнаний
недійсним. Просять з цих підстав у
задоволенні первісного позову ОСОБА_1
відмовити , а зустрічний позов ОСОБА_5
задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідків,
з'ясувавши обставини та вивчивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Як установлено судом, 06 червня 2012 року
ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець)
підписали договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, який посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_6 та 21
червня 2012 року зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно /а.с.5, 7/.

На підставі указаного вище договору
купівлі-продажу ОСОБА_1 набув право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_1,
що підтверджується відповідним
витягом /а.с.5/

Пунктом 4 договору купівлі-продажу від
06 червня 2012 року визначено, що продаж
домоволодіння вчинено за 112172 грн., які
продавець ОСОБА_5 отримала від покупця
повністю до підписання цього договору,
що зеперечується останньою.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За договором купівлі-продажу
відповідно до ст.655 ЦК України одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, а саме: про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається,
що він умови продажу житлового будинку
по АДРЕСА_1 (ціну, строки зняття з
реєстрації осіб, які проживають у
будинку, порядок передачі його у
власність продавцем чи умови
тимчасового користування ОСОБА_5
будинком після продажу тощо) з
продавцем - власником майна ОСОБА_5 не
обговорював, що свідчить про
відсутність між сторонами
домовленості на укладення договору
купівлі продажу спірного майна.

Встановлені судом обставини
відсутності домовленості сторін на
укладення договору купівлі-продажу
спірного домоволодіння підтвердив і
допитаний у судовому засіданні як
свідок ОСОБА_4 Останній показав, що саме
він звернувся до ОСОБА_1 з пропозицією
позичити йому кошти в сумі 35000 доларів
США під заставу будинку, який належить
його матері ОСОБА_5 Позику у вказаному
розмірі він отримав лише після
підписання останньою договору
купівлі-продажу будинку, з умовами
якого ознайомлювався особисто, але
ОСОБА_5 про укладення саме договору
купівлі продажу будинку не повідомив.
Наміру продавати будинок вона не мала.
На підписання договору ОСОБА_5 06 червня
2012 року приїхала з лікарні та договір
не переглядала.

Обставини перебування ОСОБА_5 у
хворобливому стані в день підписання
договору підтверджується медичною
карткою /а.с.26-28/.

Згідно довідки №1968 від 10 жовтня 2013 року
КП «Міське будинковолодіння» та
повідомлення органів державної
міграційної служби ОСОБА_5
зареєстрована АДРЕСА_1 /а.с.4, 9/.

Не підтвердили наміру ОСОБА_5 здійснити
продаж свого помешкання і допитані у
судовому засіданні в якості свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу,
тобто щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін), такий правочин
визнається судом недійсним.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що зустрічний позов ОСОБА_5
про визнання договору купівлі продажу
від 06 червня 2012 року недійсним є
обґрунтованим та підлягає задоволення,
а тому в задоволені первісного позову
ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України
з ОСОБА_1 підлягаю стягнення на користь
ОСОБА_5 понесені нею судові витрати у
розмірі 1121,72 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.230, 626, 638, 655
ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 88,
213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5
про усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом виселення та визнання
особи такою, що втратила право на
користування житлом, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
визнання договору недійсним
задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу
житлового будинку по АДРЕСА_1,
укладений 06 червня 2012 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_1 і посвідчений приватним
нотаріусом Здолбунівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_9, недійсним з дня
укладення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5
понесені нею судові витрати у розмірі
1121 (одна тисяча сто двадцять одна) грн. 72
(сімдесят дві) коп.

Вжиті ухвалою Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
30 грудня 2013 року заходи забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
будинковолодіння по АДРЕСА_1,
скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 28
березня 2014 року.

Суддя: