Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Головного управління міського
господарства Ужгородської міської
ради та апеляційною скаргою
комунального підприємства "ЖРЕР-№1" на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 15 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явила до ГУ міського
господарства Ужгородської міської
ради, КП "ЖРЕР №1" позов про стягнення
шкоди.

Позивачка зазначала, що 30 січня 2012 року
в м. Ужгороді по вул. Заньковецької
біля будинку №3 на неприбраному від
снігу та льоду тротуарі вона впала та
одержала пошкодження. На відновлення
здоров'я вона витратила 10 363,36 грн., які
повинні відшкодувати комунальні
служби. Окрім того, неправомірними
діями відповідачів їй заподіяно
моральну шкоду, яку вона оцінює у 2 000
грн.

Рішенням та додатковим рішенням суду з
відповідачів солідарно на користь
позивачки стягнуто 10 363, 36 грн.
матеріальної та 2000 грн. моральної
шкоди.

В апеляційних скаргах :

-КП "ЖРЕР №1" просить рішення щодо нього
скасувати, ухваливши нове про відмову у
позові. Вказує на те, що його вини у
заподіянні шкоди позивачці немає,
оскільки у цей день його працівники
виконали роботи з підсипки тротуарів
піщано-сольовою сумішшю.

- ГУ міського господарства
Ужгородської міської ради просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про
відмову у позові до цього відповідача.
Посилається на те, що вулиця
Заньковецькій у м. Ужгороді, де
травмувалась позивачка, для
обслуговування на баланс передана не
йому, а КП "ЖРЕР №1", яке і повинно нести
відповідальність за неналежне
утримання прибудинкової території.

Колегія суддів вважає, що скарги
підлягають до часткового задоволення з
наступних підстав.

По справі встановлені слідуючі факти
та обставини.

Позивачка ОСОБА_1 30 січня 2012 року
приблизно о 17:30 за к.ч. біля буд.№3 по
вул.Заньковецької посковзнулась і
впала на неприбраному від снігу
тротуарі, що підтверджено показами
свідка (а.с.30,31-32).

З довідки Ужгородської станції швидкої
медичної допомоги вбачається що 17:50 за
к.ч. на станцію поступив виклик від
ОСОБА_1. Позивачці на вулиці надано
першу медичну допомогу. З діагнозом
забій (злам) в ділянці лівого колінного
суглобу карета швидкої допомоги
доставила ОСОБА_1 до травмпункту ЦМКЛ
(а.с.4).

В травматологічному відділенні УЦМКЛ
поставлено діагноз закритий над
виростковий перелом лівої стегнової
кістки зі зміщенням. 03 лютого 2012 року
проведена операція остеосинтез
стегнової кістки LСP-пластиною.
Рекомендована ходьба на милицях з
дозованим навантаженням на оперовану
ногу 3-3.5 місяців (а.с.5).

Позивачка вважає, що шкода її здоров'ю
завдана в вини відповідачів ГУ
міського господарства Ужгородської
міської ради, КП "ЖРЕР №1".

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в
деліктних зобов'язаннях передбачає
презумпцію вини; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювачу шкоди.

Виходячи з визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу, саме на
відповідача покладено обов'язок
доведення відсутності його вини в
завданні шкоди позивачу.

На спростування доводів позивачки
відповідач КП ЖРЕР-1 надав копію акту
прийняття виконаних робіт
затверджений директором КП ЖРЕР-1 від 31
січня 2012 року. Акт підписано майстром,
гол.інженером КП ЖРЕР-1, власником кв.58,
підписи власників кв.135 та кв. 42 не
ідентифіковані. Жодних інших доказів
відповідачем КП "ЖРЕР №- 1" не надано.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до довідки Закарпатського
обласного центру гідрометеорології на
дорогах м.Ужгороді в період 28-30 січня 2012
року місцями відмічалась ожеледиця. З
показань свідка ОСОБА_2 видно, що
позивачка 30 січня 2012 року одержала
травму саме на тротуарі біля буд.№3 по
вул.Заньковецькій, який був вкритій
льодом.

З копії акту прибирання прибудинкової
території буд. №3 по вул. Заньковецької
не вбачається можливим встановити ким,
коли саме, які саме роботи проводились
30 січня 2012 року. Дана копія акту містить
лише загальну інформацію.

Постановою КМ України від 20 травня 2009
року за № 529 затверджено "Типовий
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій". Якість надання послуг, щодо
прибирання прибудинкової території
визначається відповідно до
затвердженої органом місцевого
самоврядування структури тарифу,
періодичності та строків надання
послуг.

Відповідних доказів ані суду першої
інстанції ані суду апеляційної
інстанції КП "ЖРЕР №1" не було надано.

Висновки суду про наявність вини КП
"ЖРЕР № 1" у неналежному утриманні
прибудинкової території біля буд.№3 по
вул.Заньковецької, м. Ужгород є вірними.

В той же час, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду щодо
розміру матеріальної та моральної
шкоди яка підлягає стягненню з цього
відповідача.

Позивачка стверджувала, що витрати на
відновлення її здоров'я склали 10 363, 36
грн. та надала до позовної заяви чеки на
придбання ліків на суму 1 863,36 грн.,
квитанцію про оплату набору імплантів
для блокуючих пластин для виростків
стегнової кістки згідно рахунку від 31
січня 2012 року на суму 8 500 грн (а.с.6,7,8).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
позивачки зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Згідно ст. 58 ЦПК України належність
доказів - це якість доказу, що входить в
предмет доказування. Належним є той
доказ, який містить інформацію, що має
значення для справи.

Ані з копії чеків, приєднаних до
позовної заяви, ані з оригіналів
чеків, що були досліджені в суді
апеляційної інстанції не вбачається
можливим встановити витрати позивачки
на придбання ліків на суму 1 252,8 грн..

Суд апеляційної інстанції приймає до
уваги лише один чек на придбання ліків
на суму 610,56 грн., а також фінансові
документи на придбання набору
імплантів для блокуючих пластин для
виростків стегнової кістки на суму 8 500
грн.. Інші документи надані позивачкою
на підтвердження витрат на придбання
ліків не містять ознак фінансового
чеку, тобто не є належними доказами.

Суд першої інстанції визначив моральну
шкоду в розмірі 2000 грн., без врахування
приписів ст.23 ЦК України,

Враховуючи характер завданої шкоди,
ступінь вини відповідача, вимоги
розумності та справедливості,
відшкодування моральної шкоди слід
встановити в розмірі 1 000 грн. Саме такий
розмір компенсації сприятиме
відновленню порушеного права
позивачки.

Крім того, в своїй позовній заяві
ОСОБА_1 зазначає що шкода її здоров'ю
завдана з вини не тільки КП "ЖРЕР №1",
яке відповідає за утримання
прибудинкової території, а також з вини
ГУ міського господарства Ужгородської
міської ради,

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода
завдана фізичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно рішення Ужгородської міської
ради від 20 квітня 2011 року № 134 "Про
передачу житлового фонду та
документації" виконком міської ради
визначив КП "ЖРЕР №1" виконавцем з
надання житлово-комунальних послуг та
утримання житлового фонду у м. Ужгород
в районі №4, до якого відноситься буд.
№3 по вул.Заньковецької.

ГУ міського господарства Ужгородської
міської ради не є безпосереднім
утримувачем прибудинкової території, а
здійснює лише загальне керівництво
підлеглими йому комунальними службами.

Матеріали справи не містять документів
які свідчать про неправомірність дій,
рішень чи бездіяльність ГУ міського
господарства Ужгородської міської
ради що завдали шкоди позивачці.

Таким чином, у задоволенні вимог щодо
стягнення на користь ОСОБА_1 з ГУ
міського господарства Ужгородської
міської ради слід відмовити.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК
України зазначені вище обставини є
підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ГУ міського
господарства Ужгородської міської
ради задовольнити.

Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Житлово-ремонтний
експлуатаційний район №1" задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 15 жовтня 2013 року змінити.

У вимогах ОСОБА_1 до Головного
управління міського господарства
Ужгородської міської ради про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-ремонтний експлуатаційний
район №1" на користь ОСОБА_1 9 210,56
(дев'ять тисяч двісті десять) грн. 56 коп.
матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча)
грн. моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили після
його проголошення, але може бути
оскаржено протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: