ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/720/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

за участю секретаря судового
засідання - Зайцевої Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області,
Коробочкинська сільська рада
Чугуївського району Харківської
області, про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, треті особи - Чугуївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, Коробочкинська
сільська рада Чугуївського району
Харківської області, про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем та визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила суд
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Коробочкине, Чугуївського району
Харківської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на час відкриття спадщини
разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1
та визнати за нею в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку площею
3,68 гектарів в межах згідно з планом,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Коробочкинської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області, яка належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-ХР
№095925, виданого 02 січня 2003 року на
підставі розпорядження Чугуївської
районної державної адміністрації від 10
грудня 2002 року №333, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №496.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з земельної
ділянки площею 3,68 гектарів в межах
згідно з планом, призначеної для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Коробочкинської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області. Вказана земельна ділянка
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності, на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю.
29 червня 2011 року ОСОБА_3 склав заповіт,
згідно якого все своє майно заповів
Позивачу, ОСОБА_1. На момент смерті
ОСОБА_3, Позивач, ОСОБА_1, проживала
разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. В
передбачений законом строк до
Чугуївської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини в порядку спадкування за
заповітом Позивач не зверталась,
оскільки фактично прийняла спадщину в
порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України. Заяву про відмову від спадщини
Позивач не подавала. А коли звернулася
до Чугуївської державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, у видачі
свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що для
отримання спадщини як спадкоємець, що
фактично проживав зі спадкодавцем,
відсутні докази проживання разом зі
спадкодавцем на момент його смерті.

Зважаючи на викладені обставини
Позивач вимушена звернутися до суду,
оскільки не може оформити та юридично
закріпити за собою право власності на
спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилась, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог не заперечувала.

Представник третьої особи -
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності.

Представник третьої особи -
Коробочкинської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області, у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, згідно якої проти
задоволення позову не заперечував та
просив проводити розгляд справи у його
відсутності.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, про що
складено відповідний актовий запис №32,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2, виданим
виконавчим комітетом Коробочкинської
сільської ради Чугуївського району
Харківської області 24 червня 2013 року
(а.с.).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з земельної
ділянки площею 3,68 гектарів в межах
згідно з планом, призначеної для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Коробочкинської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області.

Вказана земельна ділянка належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності, на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-ХР
№095925, виданого 02 січня 2003 року на
підставі розпорядження Чугуївської
райдержадміністрації від 10 грудня 2002
року №333, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №496
(а.с.).

29 червня 2011 року ОСОБА_3 склав заповіт,
згідно якого все своє майно заповів
Позивачу, ОСОБА_1 (а.с.), що
підтверджується заповітом від 29 червня
2011 року посвідченим секретарем
виконавчого комітету Коробочкинської
сільської ради Михайловою І.А.,
зареєстрованим в реєстрі за №91 (а.с.).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування може
здійснюватися за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті та,
відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право
на спадкування виникає в момент
відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

На момент смерті ОСОБА_3, Позивач,
ОСОБА_1, проживала разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Коробочкинської сільської ради
Харківської області від 18.02.2014 року
№02-41/192 (а.с.). Зазначене в судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_2

В передбачений законом строк до
Чугуївської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини в порядку спадкування за
заповітом Позивач не зверталась,
оскільки фактично прийняла спадщину в
порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України. Заяву про відмову від спадщини
не подавала.

Окрім Позивача, право на спадкування
після смерті ОСОБА_3 мала Відповідач,
ОСОБА_2, яка на протязі останніх п'яти
років здійснювала догляд за ОСОБА_3. Але
в передбачений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини в порядку
спадкування за законом не зверталася,
отже, є такою що не прийняла спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Згідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу
України, свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" свідоцтво про право на
спадщину видається на підставі
письмової заяви спадкоємців після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини. Видача свідоцтва
про право на спадщину спадкоємцям, які
прийняли спадщину, ніяким строком не
обмежена.

Згідно з частиною 3 статті 1296
Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем,
який прийняв спадщину, свідоцтва про
право на спадщину відповідно до статті
1296 Цивільного кодексу України є правом,
а не обов'язком спадкоємця. Відсутність
у спадкоємця свідоцтва про право на
спадщину не може бути підставою для
відмови у відкритті провадження у
справі.

У встановлений законом строк Позивач
звернулася до Чугуївської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
але у видачі свідоцтва про право на
спадщину їй було відмовлено у зв'язку з
тим, що для отримання спадщини як
спадкоємець, що фактично проживав зі
спадкодавцем, відсутні докази
проживання разом зі спадкодавцем на
момент його смерті.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Таким чином, саме постійне проживання
спадкодавця зі спадкоємцем на час
відкриття спадщини є підставою для
визнання спадкоємця таким, що прийняв
спадщину, а не лише реєстрація місця
проживання спадкодавця за адресою
місця проживання спадкоємця.

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути -
визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 2 ст. 16 Постанови
Пленуму Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року N7, заповіт є правочином,
тому на нього поширюються загальні
положення про правочини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно Наказу Міністерства юстиції
України №914/5 від 26.05.2009 року «Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо державної реєстрації прав
власності на об'єкти нерухомого майна
на підставі рішень судів», рішення
судів про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на
об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності є
правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація прав власності на об'єкти
нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ППВС України
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року N7, ППВС
України №5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
ст.ст. 16, 328, 1217, 1218, 1223, 1268, 1297, 1298
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8,
10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи - Чугуївська державна
нотаріальна контора Харківської
області, Коробочкинська сільська рада
Чугуївського району Харківської
області, про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Коробочкине, Чугуївського району
Харківської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на час відкриття спадщини
разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Коробочкине,
Чугуївського району Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в селі
Коробочкине Чугуївського району
Харківської області, право власності
на земельну ділянку площею 3,68 гектарів
в межах згідно з планом, призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Коробочкинської сільської ради
Чугуївського району Харківської
області, яка належала ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-ХР
№095925, виданого 02 січня 2003 року на
підставі розпорядження Чугуївської
районної державної адміністрації від 10
грудня 2002 року №333, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №496.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Чугуївський міський суд,
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -