Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/7492/13-ц

Провадження № 2/116/278/14

13.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого судді Биховець М.О., при
секретарі Гусєвій К.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Родниківської сільської ради
Сімферопольського району, третя особа
Міськрайонне управління
Держкомземагенства в м. Сімферополь і
Сімферопольському районі АР Крим про
визнання права на завершення
приватизації і отримання свідоцтва на
право власності на земельну ділянку у
порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Родниківської сільської
ради Сімферопольського району, третя
особа Міськрайонне управління
Держкомземагенства в м. Сімферополь і
Сімферопольському районі АР Крим про
визнання права на завершення
приватизації і отримання свідоцтва на
право власності на земельну ділянку у
порядку спадкування за заповітом.
Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла бабка позивача ОСОБА_2,
після смерті якої залишилося спадкове
майно у вигляді земельної ділянки
площею 0,10 га по АДРЕСА_1. Позивач є
спадкоємцем, однак не має можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

Позивач та представник позивача у
судове засідання не з'явилися, про час і
місце судового розгляду повідомлені
належним чином, від представника
позивача за довіреністю ОСОБА_3
надійшла до суду заява з проханням
розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового розгляду повідомлений
належним чином, просив розглянути
справу у його відсутності.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, повідомлена належним чином
та в строк, причини неявки суду не
повідомили.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 21.05.2009 року (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина у вигляді земельної ділянки
площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва
і обслуговування індивідуального
житлового будинку, будівель і споруд
(а.с. 6).

Відповідно до заповіту, складеному
ОСОБА_2 30 квітня 2009 року, остання
заповідала все своє майно ОСОБА_1 (а.с.
44).

Згідно з відповідю Бахчисарайської
державної нотаріальної контори від
20.12.2013 року №4511/01-16, після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року заведена
спадкова справа №263/2013 (а.с. 40). З заявою
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року звернувся 17.05.2013 року
ОСОБА_1 (а.с. 42). Більш із заявою про
прийняття спадщини ніхто не звертався.

ОСОБА_2 за життя оформлювала своє право
власності на земельну ділянку, яка
рішенням Родниківської сільської ради
Сімферопольського району від 23.03.2006
року була виділена їй для будівництва і
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1 (а.с. 6).

В центрі державного земельного
кадастру знаходиться державний акт
серії АБЄ №075625 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, по
АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування індивідуального
житлового будинку, будівель і споруд,
оформлений на підставі рішення
Родниківської сільської ради
Сімферопольського району від 24.06.2009
року (а.с. 12).

При цьому, нормами ЦК України, які
регламентують спадкування, визначено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК
України).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті (ст.
1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спори про визнання права власності на
земельну ділянку та права на земельну
частку (пай) в порядку спадкування,
зокрема у випадках, якщо відсутній
отриманий спадкодавцем державний акт
про право власності на земельну
ділянку, зареєстрований належним
чином, якщо спадкодавцем не був
отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 30.08.2008 року №7 про те, що
відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів в їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування,
за винятком встановлених випадків, на
які поширюється дія п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру
приватизації земельної ділянки
відповідно до чинного законодавства
України, а органами місцевого
самоврядування відмовлено спадкоємцям
у завершенні процедури приватизації,
то спадкоємці мають право звертатися
до суду із позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги засновані на законі і
підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 239, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261-1265,
1268-1270, 1269, 1270 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право на завершення
приватизації і отримання свідоцтва про
право власності на земельну ділянку,
площею 0,10 га, кадастровий номер
:01:001:0184 для будівництва і
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями та
побутовими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні 13.01.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через
Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим протягом
десяти днів з дня отримання сторонами,
які не брали участі у судовому
засіданні, копії судового рішення.

Суддя: