Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді - Логінової С.М.,
при секретарі - Юзьковій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом Національної академії
внутрішніх справ до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат за період
Національна академія внутрішніх справ
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування витрат за період
навчання, посилаючись на те, що Наказом
ректора Київського національного
університету внутрішніх справ від
22.07.2006 року №69 дск ОСОБА_1 з 1 вересня 2006
року було зараховано курсантом першого
курсу денної форми навчання Київського
національного університету внутрішніх
справ.
29.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим
органом - УМВС України в Хмельницькій
області та ОСОБА_1 було укладено
договір №Хм-53 про підготовку фахівця у
Київському національному університеті
внутрішніх справ, згідно з яким ОСОБА_1
навчався за рахунок коштів державного
бюджету і після закінчення навчання,
повинен відпрацювати за місцем
розподілу не менше як три роки, а у разі
відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання - відшкодувати
фактичні витрати за період навчання.
З 01.09.2006 року по 18.06.2010 ОСОБА_1 у період
навчання на здобуття вищої освіти за
державним замовленням за напрямком
"Правознавство" перебував на
державному забезпеченні харчуванням,
речовим майном, грошовим утриманням та
житлом із наданням відповідних
Наказом Київського національного
університету внутрішніх справ № 463 від
18.06.2010 року ОСОБА_1 було присвоєно
кваліфікацію юриста за спеціальністю
«Правознавство», видано диплом
спеціаліста та направлено для
подальшого проходження служби до УМВС
України у Хмельницькій області.Таким
чином навчальним закладом повністю
виконано умови договору про підготовку
До спливу встановленого трирічного
терміну перебування на службі по
закінченню навчання наказом УМВС
України в Хмельницькій області від
06.03.2012 року №47 о/с на підставі поданого
ОСОБА_1 рапорту останнього було
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням.
Відповідно до п. 3.2. Типового договору
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України,
затвердженого наказом МВС України № 150
підставою для відшкодування фактичних
витрат на підготовку фахівця є відмова
від подальшого проходження служби в
ОВС протягом перших трьох років після
закінчення навчання.
Згідно із п. 2.3.6 договору № Хм-53 від
29.11.2007 року про підготовку фахівця за
державним замовленням та його
працевлаштування, укладеного між
ОСОБА_1 та Київським національним
університетом внутрішніх справ ОСОБА_1
зобов'язувався у разі звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі за
підставами, передбаченими п. 3 цього
договору відшкодувати фактичні
витрати, пов'язані з утриманням у
навчальному закладі згідно із
затвердженим розрахунком. П. 3.2.
передбачено підставу відшкодування
фактичних витрат на підготовку у разі
відмови від подальшого проходження
служби в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.
Витрати, пов'язані з утримання ОСОБА_1 у
Київському національному університеті
внутрішніх справ під час його навчання
за період з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року
просить стягнути з відповідача на їх
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, направив заяву з
проханням слухати справу у його
відсутності, не заперечує проти
постановлення заочного рішення у
справі.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Суд приходить до висновку ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, оскільки представник
позивача направив до суду заяву, в якій
не заперечує проти такого розгляду
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
«Про вищу освіту» випускник вищого
навчального закладу, який навчався
за державним замовленням і якому
присвоєно кваліфікацію фахівця з
вищою освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
Згідно із ч. 2 ст. 44 Закону України «Про
освіту» вищі навчальні заклади
здійснюють свою діяльність за
державним контрактом (замовленням) та
угодами як основною формою регулювання
відносин між навчальними закладами та
підприємствами, установами,
організаціями, громадянами.
Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту»
визначено, що випускники вищих
навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 992 від 22.08.1996 року затверджено Порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, п. 8 якого передбачено, що
випускники, які уклали угоду з вищим
навчальним закладом після
зарахування на навчання, повинні
відпрацювати за місцем призначення не
менше трьох років. Відповідно до п. 14
вищевказаного Порядку у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням, звільнення із служби
за контрактом військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
у зв'язку з набранням законної сили
обвинувальним вироком суду або
рішенням суду про притягнення до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, через
службову невідповідність, у зв'язку з
позбавленням військового звання в
дисциплінарному порядку, за порушення
дисципліни, систематичне невиконання
умов контракту військовослужбовцем,
особою рядового і начальницького
складу протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати
у встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно із ч. 2 Указу Президента України
№ 77/96 «Про заходи щодо реформування
системи підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів» від 23.01.1996 року
особи, які навчаються за рахунок
державних коштів, укладають з
адміністрацією вищого навчального
закладу угоду, за якою вони
зобов'язуються після закінчення
навчання та одержання відповідної
кваліфікації працювати в державному
секторі народного господарства не
менше ніж три роки. У разі відмови
працювати в державному секторі
народного господарства випускники
відшкодовують в установленому порядку
до державного бюджету повну вартість
навчання.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 313 від 1 березня 2007
року відшкодування здійснюється в
розмірі фактичних витрат, пов'язаних із
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до розпорядження КМУ від
27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких
вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ»
Київський національний університет
внутрішніх справ реорганізовано в
Національну академію внутрішніх справ.
Національна академія внутрішніх справ
є правонаступником Київського
національного університету внутрішніх
справ.

У відповідності із затвердженим
статутом, НАВС є державним вищим
навчальним закладом 4-го рівня
акредитації. Основним завданням
діяльності НАВС є освітня діяльність
згідно з державними стандартами вищої
освіти у відповідності до вимог Закону
України «Про вишу освіту».

Судом встановлено, що наказом ректора
Київського національного університету
внутрішніх справ №69 дск від 22.07.2006 року
ОСОБА_1 з 1 вересня 2006 року було
зараховано на навчання на 1 курс
навчально-наукового інституту
підготовки кадрів кримінальної
міліції Київського національного
університету внутрішніх справ.

29.11.2007 року між Київським національним
університетом внутрішніх справ та
ОСОБА_1 було укладено договір №Хм-53 про
підготовку фахівця у Київському
національному університеті внутрішніх
справ, згідно з яким ОСОБА_1 навчався за
рахунок коштів державного бюджету на
денній формі навчання для здобуття
кваліфікаційного рівня «бакалавр,
спеціаліст» за напрямом підготовки
«Правознавство» і після закінчення
навчання, повинен відпрацювати за
місцем розподілу не менше як три роки, а
у разі відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання -
відшкодувати фактичні витрати за
період навчання.

Відповідно до п. 2.3.6 вказаного договору
ОСОБА_1 зобов'язувався у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за підставами,
передбаченими п. 3 цього договору
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком. П. 3.2. передбачено підставу
відшкодування фактичних витрат на
підготовку у разі відмови від
подальшого проходження служби в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

Наказом Київського національного
університету внутрішніх справ № 463 від
18.06.2010 року ОСОБА_1 було присвоєно
кваліфікацію юриста за спеціальністю
«Правознавство» та видано диплом
спеціаліста.

Наказом Управління МВС України у
Хмельницькій області № 215 о/с від 10.07.2010
року ОСОБА_1, який прибув з Київського
національного університету внутрішніх
справ призначено на посаду
оперуповноваженого відділення
кримінальної міліції у справах дітей
Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України з 21
червня 2010.

Наказом УМВС України у Хмельницькій
області від 06.03.2012 року № 47 о/с ОСОБА_1 з
14.03.2012 року було звільнено за власним
бажанням.

У період навчання у Київському
національному університеті внутрішніх
справ з 01.09.2006 року по 18.06.2010 року ОСОБА_1
перебував на державному забезпеченні
харчуванням, речовим майном, грошовим
утриманням та житлом із наданням
відповідних комунальних послуг.

Витрати, пов'язані з утриманням ОСОБА_1
у Київському національному
університеті внутрішніх справ під час
його навчання за період з 01.09.2006 року по
18.06.2010 року становлять 26047 грн. 86 коп., із
яких витрати, пов'язані із грошовим
забезпеченням у сумі 8638,19 грн., витрати,
пов'язані із оплатою комунальних
послуг і вартості спожитих
енергоносіїв у сумі 5925,33 грн.; витрати,
пов'язані із харчуванням у сумі 10108,45
грн.; витрати, пов'язані речовим
забезпеченням у сумі 1375,89 грн.

Дані факти підтверджується: довідкою
про доходи та відрахування за 2006 рік;
довідкою про доходи та відрахування за
2007 рік; довідкою про доходи та
відрахування за 2008 рік; довідкою про
доходи та відрахування за 2009 рік;
довідкою про доходи та відрахування за
2010 рік, перерахунком фактичних витрат
на оплату комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв;
довідкою - витрат речового майна
перемінного особового складу
університету за період з 22.07.2006 р. по
06.2010 р., довідкою про фактичне
перебування на харчовому забезпеченні
за період з 01.09.2006 р. по 19.06.2010 р.,
довідкою про відшкодування фактичних
витрат на підготовку фахівця у
Київському національному університеті
внутрішніх справ від 10.06.2010 р.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що права
позивача порушені і підлягають
захисту. З ОСОБА_1 на користь
Національної академії внутрішніх
справ слід стягнути витрати, пов'язані
з його навчанням у означеному
навчальному закладі за період з 01.09.2006
року по 18.06.2010 року у розмірі 26047 грн. 86
коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.526, 623 Цивільного кодексу
України, Законом України "Про освіту",
Законом України "Про вищу освіту",
Указом Президента України від 23 січня
1996 року № 77 "Про заходи щодо
реформування системи підготовки
спеціалістів та працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів", Порядком працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 серпня 1996 року № 992, суд

вирішив:

позов позовом Національної академії
внутрішніх справ до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат за період
навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1)
на користь Національної академії
внутрішніх справ (р/р 0003, код 08751177,
МФО 820172 банк ДКСУ, м. Київ) 26047 грн. 86 коп.
(двадцять шість тисяч сорок сім гривень
вісімдесят шість копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 260 грн. 48 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а особою, без
участі якої проголошено рішення -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії до апеляційного суду
Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.