АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 16 січня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
відшкодування моральної шкоди та
виплати компенсації.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до Міністерства оборони
України про відшкодування моральної
шкоди та виплати компенсації.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2013
р. зобов'язано Міністерство оборони
України прийняти рішення про
призначення йому одноразової грошової
допомоги як інваліду першої групи
внаслідок захворювання, що мало місце в
період проходження військової служби,
в сумі 43 081 грн. 20 коп.

Зазначав, що 19 червня 2013 р. на підставі
його заяви та виконавчого листа
відділом примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було відкрито виконавче провадження,
однак рішення суду відповідачем було
виконано лише 12 листопада 2013 р.

Вказував, що бездіяльністю відповідача
його моральному та фізичному здоров'ю
було завдано шкоди, остільки за весь
період намагання поновити порушені
конституційні права його життя було
перенасичене негативними емоціями та
психічними переживаннями.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд стягнути на його користь
компенсацію за прострочення
трьохмісячного строку перерахування
коштів за рішенням суду, передбачену
положеннями ч.4 ст.4 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» в сумі 430 грн. 81 коп. та 10
000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 січня 2014 р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи,
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2013
р. зобов'язано Міністерство оборони
України прийняти рішення про
призначення ОСОБА_1 одноразової
грошової допомоги як інваліду першої
групи внаслідок захворювання, що мало
місце в період проходження військової
служби, в сумі 43 081 грн. 20 коп. /а.с.5/

19 червня 2013 р. на підставі заяви
позивача та виконавчого листа старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімовою А.Н. було відкрито виконавче
провадження та надано боржнику строк
на виконання постанови в добровільному
порядку протягом семи днів з моменту
винесення (отримання) постанови. /а.с.8/

Судом встановлено, що 12 листопада 2013 р.
позивач дізнався про виконання рішення
суду, яке, на його думку, було виконано
не вчасно.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що
вимога позивача про стягнення
компенсації є необґрунтованою.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Перерахування коштів стягувачу
здійснюється у тримісячний строк з дня
надходження до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
необхідних для цього документів та
відомостей.

Згідно ч.1, 2 ст.4 зазначеного Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження», з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом. У разі якщо
рішення суду про стягнення коштів з
державного підприємства або юридичної
особи не виконано протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
його виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Частиною1 ст.5 зазначеного Закону у
разі якщо центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом трьох
місяців не перерахувала кошти за
рішенням суду про стягнення коштів,
крім випадку, зазначеного в частині
четвертій статті 4 цього Закону,
стягувачу виплачується компенсація в
розмірі трьох відсотків річних від
несплаченої суми за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» визначено порядок
виплати компенсації, яка можлива лише
якщо прострочення по перерахунку
коштів за рішенням суду виникло у
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, який виконує такі
виплати у випадку не виконання
державним підприємством такої виплати
протягом шести місяців.

Не доведено матеріалами справи й
заподіяння діями чи бездіяльністю
відповідача ОСОБА_1 моральної
/немайнової/ шкоди.

Враховуючи викладені обставини,
матеріали справи, у їх сукупності, а
також, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, колегія суддів
вважає законними й обґрунтованими
висновки районного суду про
відсутність правових підстав до
задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 16 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/25133/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5114/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Калініченко О.Б.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.