Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/583/14 Головуючий у 1
інстанції: Урупа І.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» березня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на
заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21 листопада 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Зазначило, що, відповідно до укладеного
договору № ZPXRRX04160003 від 29 травня 2007
року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі
2074,80 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору, погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов.

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 05
червня 2013 року має заборгованість -
29081,22 грн., яка складається з наступного:
2074,80 грн. - заборгованість за кредитом;
11555,91 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 559,13 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та
правил надання банківських послуг - 500,00
грн. (фіксована частина), 1361,01 грн.
(процентна складова).

Просило стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за кредитним
договором №ZPXRRX04160003 від 29 травня 2007
року у розмірі 29081,22 грн. та судові
витрати у розмірі 290,81 грн.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати заочне рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позову,
стягнути судові витрати.

В судове засідання апеляційного суду 25
березня 2014 р. відповідач ОСОБА_3,
отримавши судову повістку 05.03.2014 р., не
з'явився. Клопотань про відкладення
розгляду справи до апеляційного суду
не надав, тому, відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України, справу розглянуто у
його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач пропустив передбачений
законом строк на звернення до суду за
захистом свого порушеного права та на
підставі положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України "Про захист прав споживачів"
застосував сплив позовної давності як
підставу для відмови в задоволенні
позову Банку у повному обсязі за
відсутністю заяви ОСОБА_3, як сторони у
спорі, про його застосування.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитись з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що,
відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 №
ZPXRRX04160003№ від 29 травня 2007 року, Умов та
правил надання банківських послуг,
Тарифів, які разом складають кредитний
договір, ЗАТ «КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», (далі-Банк) Банк надав
ОСОБА_3 кредит на суму 2074 грн. 80 коп.
строком на 12 місяців. Кінцевий термін
повернення кредитних коштів
встановлюється не пізніше, ніж 29 травня
2008 року.

Відповідно до п.5.5 Умов, термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю п'ять років (а.с.53-54).

На порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання не
виконував, передбачені умовами
договору платежі не вносив, у зв'язку з
чим станом на 05 червня 2013 року має перед
Банком заборгованість 29081,22 грн., яка
складається з наступного: 2074,80 грн. -
заборгованість за кредитом; 11555,91 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 559,13 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; штрафи: 500,00 грн.
(фіксована частина); 1361,01 грн. (процентна
складова) (а.с.3-4).

Згідно зі ст. 631 ЦК України, строком
договору саме є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Статтею 256 Цивільного кодексу України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України ).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України ).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Таким чином, висновки суду про те, що за
умовами кредитного договору строком
виконання зобов'язання є 29 травня 2008
року і саме з цієї дати починається
перебіг п'ятирічного строку позовної
давності, встановленого п.5.5, а позивач
звернувся до суду 11 липня 2013 року, тобто
після спливу, визначеного за
домовленістю сторін, є вірними.

Однак, помилковим є посилання суду
першої інстанції на те, що Закон
України «Про захист прав споживачів»
забороняє вимагати повернення кредиту,
строк давності якого минув.

Відповідно до позиції Верховного Суду
України, висловленої в постанові від 20
листопада 2013 року в справі №6-126цс13, яка,
згідно зі ст.360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для судів, пункт 7 частини
11 статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою частиною 11 статті 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача, як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Застосовуючи позовну давність до
спірних правовідносин, суд першої
інстанції не врахував вимог ч.3 ст. 267 ЦК
України, згідно з якою позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення.

У силу положень ст. ст. 74, 76 ЦПК України,
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик, що надсилаються
особам, які беруть участь у справі,
свідкам, експертам, спеціалістам,
перекладачам. Судова повістка може
бути вручена безпосередньо в суді, а у
разі відкладення розгляду справи, про
час і місце наступного засідання може
бути повідомлено під розписку. Судові
повістки, адресовані фізичним особа,
вручаються їм під розписку, а юридичним
особам - відповідній службовій особі,
яка розписується про одержання
повістки. Розписка про одержання
судової повістки з поміткою про дату
вручення в той самий день особами, які
її вручали, повертається до суду.

З врахуванням вищезазначеного, та
зважаючи на те, що належним чином
повідомлений відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання апеляційного суду,
призначене на 25 березня 2014 року, не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, матеріали справи також не
містять заяв про застосування позовної
давності, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
застосування позовної давності.

Таким чином, доводи Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» про порушення судом
норм матеріального права, зокрема, ст.
267 ЦК України, на переконання
апеляційного суду, знайшли
підтвердження в суді другої інстанції.
Рішення суду підлягає скасуванню
відповідно до ч.4 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про
задоволення вимог ПАТ «ПРИВАТБАНК» в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 387 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 21 листопада 2013 року у цій
справі скасувати та ухвалити по справі
нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ ZPXRRX04160003 від 29 травня 2007 року в
розмірі 29081,22 грн., яка складається з:
2074,80 грн. - заборгованість за кредитом;
11555,91 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 559,13 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; штраф - 500,00 грн.
(фіксована частина), штраф - 1361,01 грн.
(процентна складова).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: