Справа № 124/7456/13-ц
Центральний районний суд м.
Сімферополя в складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Аваль Інвест»
простягнення матеріальної та
Позивач просить стягнути з відповідача
відшкодування моральної шкоди, 4814 грн.
витрат, пов,язаних з подорожчанням
допомогу, мотивуючи тим, що на
підставі договору № 017083, який було
укладено 03.07. 2013 року між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Аваль Інвест»
останнє зобов'язалося надати позивачу
позику в сумі 250000 грн. на строк 15 років.
В сімферопольському офісі товариства
позивачу повідомили, що плата за
видачу цієї позики складає 8900 грн. , а
також що гроші, які позивач позичає,
надійдуть на його платіжну картку
протягом двох-трьох днів. Вказана
позика була потрібна для придбання
автомобіля. На даний час позику позивач
не отримав, працівники товариства не
дають конкретної відповіді про строки
її отримання, а також нагадують про
обов'язки позивача здійснити
щомісячний платіж. Крім того, вивчивши
додатки до договору позики, позивач
встановив, що перелічена ним грошова
сума не є платежем за договором позики,
а є платою за надання інформаційних
послуг, платіжні реквізити в додатку
вказані не на товариство з обмеженою
відповідальністю «Аваль Інвест», а на
приватне підприємство «Авальінвест».
Звернувшись до відповідача за позикою,
позивач мав намір придбати автомобіль,
який потрібен йому для роботи на
відповідальній посаді. На той час даний
автомобіль коштував 239 603, 00 грн, тоді як
зараз він коштує 244 417, 00 грн , тобто його
ціна зросла на 4 814 грн. Таким чином
позивач понесе додаткові витрати на
придбання автомобіля.
Крім того, для захисту своїх порушених
прав позивач був змушений звернутися
до адвоката і поніс додаткові витрати
на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.
Відповідач про день, час та місце
розгляду справи сповіщався належним
Представник позивача просив про
проведення справи у відсутності не
з,явившегося відповідача, та винесенню
по справі заочного рішення.
Суд вважає можливим проведення
заочного розгляду справи у відсутності
відповідача, та відповідно до ст. 224 ЦПК
України винести по справі заочне
рішення, оскільки в матеріалах справи
достатньо даних про права та обов'язки
сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судом із матеріалів справи
встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ТОВ «Аваль Інвест» 3.07.2013
року було укладено договір № 017083 з
додатками до нього.

Предметом вказаного договору є
надання особі послуг з адміністрування
програми, що умовно називається "Перший
Страховий БАНК", з метою отримання
безвідсоткової позики у групі. У
відповідності з п. 2.1. вказаного
договору, позивач вніс 8900 грн. у якості
плати за надання послуг, зазначених
п.1.1 договору договору, що
підтверджується відповідною
квитанцією.

Виконання послуг з адміністрування
системи полягає в тому, що учасник
сплачує передбачені договором кошти, а
ТОВ «АВАЛЬ Інвест» захід з розподілу
Фонду Учасників, який формується за
рахунок платежів сплачених самими
учасниками. Клієнт одержує право на
тримання безвідсоткової позики
рішенням ТОВ «АВАЛЬ Інвест», яке
останній приймає на власний розсуд,
право на отримання безвідсоткової
позики мають не всі учасники системи, а
тільки ті, які зробили найбільшу
кількість загальних платежів (ст. 4
Договору).

Договір не містить строків та (або)
термінів отримання учасником
безвідсоткової позики, не передбачає
будь-якої відповідальності ТзОВ «АВАЛЬ
Інвест» за невиконання умов договору
та будь-яких гарантій отримання
учасником безвідсоткової позики
навіть у разі повної оплати всіх
Загальних внесків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19
Закону України "Про захист прав
споживачів" нечесна підприємницька
практика забороняється. Нечесна
підприємницька практика включає
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, указаний Закон установив
недійсність правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Оскільки позивач сплачував кошти за
можливість одержання права на
отримання безвідсоткової позики, а
ТзОВ «Аваль Інвест» без залучення
власних коштів формувало Фонд
Учасників, за рахунок коштів яких
здійснювалось надання безвідсоткової
позики одному з учасників групи, що є
компенсацією за рахунок коштів інших
учасників, залучених до умов
діяльності програми "Перший Страховий
Банк", то спірний договір є таким, що
вводить а оману споживачів шляхом
залучення їхніх коштів з метою
реалізації діяльності пірамідальної
схеми.

Саме такого висновку дійшов Верховний
Суд України у своїй Постанові від 23.05.2012
року. Зазначена Постанова прийнята з
підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК
України, а тому висновки викладені в
ній є обов'язковими для всіх судів
України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст.360-7 ЦПК України).

Таким чином, спірний правочин є таким,
що здійснений з використанням нечесної
підприємницької діяльності і його
недійсність прямо встановлена законом
(ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»),
тобто він є нікчемним. У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування. Вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
пред'явлена будь-якою заінтересованою
особою.

За таких обставин ТзОВ «АВАЛЬ Інвест»
зобов'язане повернути позивачу всі
грошові кошти, отримані ним за даним
нікчемним правочином, яка складає 8989
грн.

Суд також вважає об,єктивим твердження
позивача про те, що діями відповідача
позивачу завдано моральну шкоду, що
виразилась в переживанні, моральних
стражданнях через неможливість
придбати автомобіль, позивач був
змушений звертатися до суду, що
вимагало від позивача додаткових
зусиль, витрат часу, у зв,язку з чим суд
вважає необхідним задовольнити вимоги
в частині стягнення моральної шкоди у
розмірі 2000 грн.

Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення позовних вимог в
частині стягнення 4814 грн. витрат,
пов,язаних з подорожчанням автомобіля,
оскільки сам позивач в своєму позові як
на його підставу посилається на ст. 216
ЦК України, згідно якої недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю та у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, отже вказаний правочин є
недійсним з момента укладення і
вказаною нормою закону не передбачена
можливість відшкодування упущеної
вигоди тощо.

Вимоги про відшкодування витрат на
юридичну допомогу у розмірі 3000 грн.
задоволенню також не підлягають,
оскільки нічим не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 11,2013,216 ЦК України,
ст.ст. 10,11,209,212-215ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ТОВ «Аваль Інвест» на користь ОСОБА_1
8900 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вимоги залишити
беззадоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Ю. Г. Гулевич