Справа № 750/1458/14
Провадження № 2/750/818/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Карапута Л.В.

при секретарі Руденок В.О.,

за участю позивача, представника
позивача ОСОБА_1, відповідачів,
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
визнання права на користування жилим
приміщенням, третя особа - Орган опіки
та піклування Деснянської районної у м.
Чернігові ради,

в с т а н о в и в :

10.02.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом до відповідачів про визнання
права користування жилим приміщенням
та подавши заяву про уточнення
позовних вимог від 04.03.2014 року просила
визнати за нею право на користування
квартирою АДРЕСА_1

В судовому засідання позивач та його
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення
позову не заперечував.

ОСОБА_2 та його представник подали
письмові заперечення проти позову та
просили відмовити в задоволенні.

Представник Органу опіки та піклування
Деснянської районної у м. Чернігові
ради поклалися на думку суду та
одночасно просили врахувати інтереси
неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення, допитавши
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач по справі ОСОБА_5 згідно
ордеру №397 від 28 квітня 1988 року отримав
в користування квартиру АДРЕСА_1 на
склад сім'ї із трьох осіб: на самого
ОСОБА_5, дружину - ОСОБА_11 та на сина -
ОСОБА_2.

Квартира двокімнатна, кімнати
ізольовані площею 11,6 та 16,9 кв.м.,
загальна площа квартири становить 49,96
кв.м, житлова площа - 28,50 кв.м.

Батьки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_11
розлучились 17.08.1993 року і в цьому ж році
мати виписалась з квартири. В даний час
в спірній квартирі зареєстровані
ОСОБА_5, ОСОБА_2 та малолітні діти:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
особовим рахунком на квартиру (а.с. 13).

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_4 отримала право на тимчасову
прописку на півтора місяця, проте лише
в лютому 2012 році остання знялася з
тимчасової реєстрації.

З 29.11.2011 року ОСОБА_5 знаходився на
протязі 10 місяців в Чернігівському
тубдиспансері.

З 28 грудня 2012 року до березня 2013 року в
квартирі проживали квартиранти згідно
договору оренди житла від 28.12.2012 року,
укладеного ОСОБА_2.

Шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 укладено 12
лютого 2013 року, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане жиле приміщення свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб.

З підстав звернення позивача до суду у
відповідності до ч.2 ст. 65 ЖК України,
позов не підлягає задоволенню,
оскільки в силу ч. І даної статті -
вселення до спірного житла проводиться
за письмової згоди, проте ОСОБА_2 та
ОСОБА_2, як законний представник
неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7
не надає письмову згоду.

Крім того, з цієї-ж підстави не може
бути нормативним обґрунтування
визнання за позивачкою права
проживання в квартирі на підставі ст. 64
ч. І ЖК України.

Посилання позивача на ст. 56 СК України
не надає останній права порушувати
житлові права відповідачів і в першу
чергу неповнолітніх дітей, права яких
захищені як національним
законодавством, так і міжнародними
нормами.

Зокрема, відповідно до ст. 3 Конвенції
ООН «Про права дитини», яка
ратифікована Постановою Верховної
Ради України 27.02.1991 року, в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

З врахуванням вищевикладеного, в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК
України.

Суддя
Л.В. Карапута