У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробничий вектор», третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Капітал Груп», що
діє в інтересах Пайового венчурного
інвестування фонду недерсифікованого
виду закритого типу «Нові будівельні
технології», про визнання незаконною
відмови у наданні документів для
оформлення права власності на гаражний
бокс, зобов'язання надати документи для
оформлення права власності та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому
просила визнати незаконною відмову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
(далі ТОВ «Виробничий вектор») від 19
листопада 2012 року №211 про надання
документів для оформлення права
власності на гаражний бокс АДРЕСА_1,
зобов'язати ТОВ «Виробничий вектор»
надати документи для оформлення права
власності на зазначений гаражний бокс
та відшкодувати моральну шкоду.

В обґрунтування заявленого позову
зазначала, що 7 грудня 2007 року між нею та
ТОВ «Виробничий Вектор» було укладено
договір № 0019/005 про участь
у будівництві об'єкта нерухомості на
будівництво підземного паркінгу за
будівельною адресою: м. Київ, вул.
Механізаторів, 2. Одночасно з
укладенням цього договору вона уклала
з товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Капітал
Груп» (далі ТОВ «КзУА «Капітал Груп»)
договір № Б-236-07/0019 на
придбання облігації, яка в подальшому
підлягала обміну на об'єкт
інвестування, вартістю 279 291 грн 26 коп.,
що було еквівалентно 38 тис. євро.
Отримавши лист від відповідача, вона 27
жовтня 2011 року звернулася до ТОВ
«Виробничий вектор» за погашенням
облігації та отримання у власність
гаражного боксу, на що їй були надані
проекти договорів та актів для
підписання, серед яких був договір про
надання послуг, за умовами якого вона
мала щомісяця сплачувати кошти за
надані послуги з утримання та
управління підземного паркінгу. У
зв'язку з тим, що вона відмовилася від
підписання цього договору, їй було
відмовлено в погашенні облігації та
передачі гаражного боксу в підземному
паркінгу. Листом від 19 листопада 2012
року ТОВ «Виробничий вектор» було
відмовлено їй в погашенні облігації та
наданні документів для оформлення
права власності у зв'язку з пропуском
строку для погашення облігації,
вказаного в Інформації про випуск
облігацій, а саме 2 січня 2012 року.

Вважає, що вона виконала всі умови
договору, а відповідач незаконно
відмовив їй у видачі необхідних
документів для оформлення права
власності на гаражний бокс, тому
просила задовольнити позов.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 29 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
13 листопада 2013 року, у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
її позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_3, виходив із
того, що під час розгляду справи
встановлено невиконання умов
укладених договорів з боку позивача, а
відтак права останньої не були
порушені відповідачем і не підлягають
судовому захисту. Прийняті на себе
зобов'язання по пред'явленню облігації
до погашення у визначений строк ОСОБА_3
свідомо не виконала.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
без змін рішення районного суду,
виходив із того, що обставини справи
свідчать про доведеність факту
невиконання позивачкою своїх
обов'язків за договором, а тому суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог, ухвалив законне,
обґрунтоване і справедливе рішення.

Судами було установлено, що 7 грудня 2007
року між позивачем та ТОВ «Компанія з
управління активами «Капітал Груп», що
здійснює діяльність від імені та в
інтересах Пайового венчурного
інвестиційного фонду
недиверсифікованого виду закритого
типу «Нові будівельні технології», та
за участю АБ «АвтоЗАЗбанк», було
укладено договір № Б-236-07/0019
купівлі-продажу цінних паперів.

Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору
продавець зобов'язався передати у
власність покупця (позивача), а
покупець на умовах цього договору
зобов'язався прийняти та оплатити
облігацію номінальною вартістю 70 тис.
грн, характеристика якої приведена в п.
2.2 договору.

За умовами п. 2.3. цього ж договору
відповідно до Інформації про випуск
облігацій при погашенні облігації,
придбаної та повністю оплаченої
покупцем відповідно до умов цього
договору, власник облігації має право
отримати у власність об'єкт
нерухомості (машиномісце).

В цей же день між позивачем та ТОВ
«Виробничий вектор», як забудовником,
було укладено договір про участь у
будівництві об'єкту нерухомості (далі
договір), яким був визначений порядок
виконання сторонами, як інвестором та
забудовником, обов'язків, які
передбачені договором № Б-236-07/0019
купівлі-продажу цінних паперів та
Інформацією про випуск облігацій, а
також порядок погашення облігації і
передачі об'єкта нерухомості
інвестору.

У відповідності з пунктами 2.2, 3.3.
договору № 0019/005 позивач, як інвестор,
зобов'язався оплатити вартість
облігації та пред'явити її до погашення
забудовнику, а забудовник зобов'язався
збудувати об'єкт нерухомості та
передати його інвестору в рахунок
погашення облігацій у порядку, строки
та на умовах, що визначені цим
договором та Інформацією про випуск
облігацій.

11 грудня 2007 року позивачем була
оплачена вартість облігації в сумі 279 291
грн 26 коп. (квитанція № 002-11).

Порядок погашення облігації
визначений договором про участь у
будівництві та Інформацією про випуск
облігацій і набуття позивачем права
власності на проінвестований об'єкт
був можливий при виконанні умов,
визначених цим договором та
Інформацією про випуск облігацій.

Відповідно до п. 3.2 договору умовою
передачі об'єкта нерухомості інвестору
є передача останнім облігації
забудовнику до погашення. Передача
облігації забудовнику здійснюється
шляхом перерахування облігації на
рахунок в цінних паперах, відкритий
забудовником.

Пунктом 4.2.2. договору передбачено, що
інвестор зобов'язаний самостійно і за
власний рахунок відкрити рахунок у
цінних паперах у зберігача для обліку
та зберігання придбаної облігації за
договором купівлі-продажу облігацій.

Також пунктом 4.2.4. договору
передбачено, що інвестор зобов'язаний
передати забудовнику облігацію до
погашення упродовж терміну,
визначеного Інформацією про випуск
облігацій, з урахуванням положень п.
3.9 договору, відповідно до якого строк
погашення облігації наведений в
Інформації про випуск облігацій.

Пунктом 14 Інформації про випуск
облігацій визначено порядок погашення
облігацій.

Зокрема, п. 14.2 встановлено, що при
погашенні облігацій власник повинен
перерахувати облігації з особистого
рахунку в цінних паперах на рахунок
емітента. Умовою передачі машиномісця
є пред'явлення до погашення облігації,
номер якої відповідає номеру
машиномісця.

Із змісту п. 14.3 Інформації про випуск
облігацій убачається, що якщо власник
облігацій у визначений цією
інформацією термін не перерахував
облігації, що підлягають погашенню, зі
свого особистого рахунку у цінних
паперах на рахунок в цінних паперах
емітента, погашення облігацій
здійснюється протягом одного місяця з
дати закінчення погашення облігацій
після особистого звернення власника
облігацій за адресою: м. Київ,
вул. Боженка, 2.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_3, посилався
на те, що згідно з п.п. 3.2, 4.2.2 договору, п.
14 Інформації про випуск облігацій та п.
3.2. повідомлення про дострокове
погашення облігацій позивач був
зобов'язаний передати облігацію
відповідачу шляхом оформлення
розпорядження про перерахування
облігації на рахунок у цінних паперах
відповідача.

Як вбачається із змісту судових рішень,
позивач 27 жовтня 2011 року зверталася до
ТОВ «Виробничий вектор» за погашенням
облігації та отримання у власність
гаражного боксу, на що їй були надані
проекти договорів та актів для
підписання, серед яких був договір на
обслуговування підземного паркінгу.

Відповідно до п. 4.2.6. договору інвестор
зобов'язаний укласти договір про
надання послуг з управління та
утримання автопаркінгу до моменту
підписання акту прийому-передачі
об'єкта нерухомості.

А забудовник у відповідності до п. 4.3.5.
цього договору має право притримати
об'єкт нерухомості (не передавати
інвестору свідоцтво про право
власності) до моменту належного
виконання інвестором обов'язку,
передбаченого п. 4.2.6. договору.

За умови виконання вказаних вимог
позивачем, відповідач взяв на себе
зобов'язання зарахувати облігації на
рахунок в цінних паперах із наступною
передачею машиномісця шляхом
підписання акту приймання-передачі.

У зв'язку з тим, що позивач відмовилася
від підписання цього договору, їй було
відмовлено в погашенні облігації та
передачі гаражного боксу у власність.

Зважаючи на викладені умови договору,
судами було перевірено право
відповідача відмовити у погашенні
облігації у зв'язку із невиконанням
позивачем умов договору.

Зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, які судами
установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судами правильно
застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А.
Черненко