Справа
№ 242/5816/13-ц
Провадження № 4-с/242/3/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області в складі
головуючого - судді Моцного О.С. при
секретарі Відоновій О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Селидове скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій
відповідача та поновлення виконавчого
провадження, заінтересовані особи:
Відділення державної виконавчої
служби Селидівського міського
управління юстиції Донецької області,
ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.11.2013 року
звернулись до суду зі скаргою до ВДВС
Селидівського міського управління
юстиції Донецької області про визнання
неправомірними дій відповідача та
поновлення виконавчого провадження, в
якій зазначили, що рішенням
Селидівського міського суду Донецької
області від 06.09.2013 року зобов'язано
ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з її онукою ОСОБА_4,
встановлено порядок її участі у
спілкуванні та вихованні онуки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її
проживання: АДРЕСА_1, а саме: з 03 січня по
10 січня та з 01 червня по 15 червня щороку
без участі матері дитини - ОСОБА_3 У разі
неможливості побачення у визначений
судом час через хворобу, або з інших
поважних обставин, переносити її
побачення з онукою на черговий строк,
що дорівнює встановленому, який йде за
визначеним рішенням суду. Встановлено
також, що передача дитини від боржниці
до неї та провіз дитини до місця її
проживання здійснюється її сином -
ОСОБА_2, який є законним представником
інтересів і прав дитини. Рішення суду
набрало законної сили 17 вересня 2013 р.
Постановами відповідача від 30.10.2013 р. ВП
№ 40135980 та ВП № 40136161 закінчено
виконавче провадження. Вважають дії
відповідача щодо закінчення
виконавчого провадження
неправомірними, оскільки дія рішення
суду не обмежена у часі, боржницею
рішення фактично не виконане, тому
вважає, що виконавче провадження має
бути негайно поновлено. Просять суд,
визнати дії відділення ДВС
Селидівського МУЮ в Донецькій області
неправомірними та скасувати постанови
серія ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від
30.10.2013 р. та зобов'язати поновити
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчих листів, виданих 17
вересня 2013 року Селидівським міським
судом Донецької області у справі №
2/242/762/13, 242/2427/13-ц. Провадження
здійснювати до досягнення її онукою
повноліття та періодично
контролювати хід виконання судового
рішення боржницею.

В судове засідання ОСОБА_1, ОСОБА_2 не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили. До
суду надійшла заява з уточненнями
скарги, в якій заявники також просять
визнати дії ОСОБА_3 неправомірними та
такими, що порушують права малолітньої
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. А також
стягнути з ОСОБА_1 на їх користь
спричинену моральну шкоду в розмірі 100
гривень та понесені судові витрати.

Представник ВДВС Селидівського
міського управління юстиції
Донецької області в судове засідання
не з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином.
Надала заяву, в якій просила розглянути
справу без її участі, заяву ОСОБА_1 не
визнає, в обґрунтування своїх
заперечень письмово зазначила, що на
виконанні у ВДВС Селидівського
міського управління юстиції
перебували виконавчі провадження №
2/242/762/13 від 06.09.2013 р. та 2/242/762/13 від 06.09.2013
р, видані Селидівським міським судом
про встановлення порядку участі ОСОБА_1
у спілкуванні та вихованні онуки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем
проживання бабусі: АДРЕСА_1, а саме: з 03
січня по 0 січня та з 01 червня по 15
червня щороку без участі матері дитини
та про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити
перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з її
онукою ОСОБА_4 Виконавчі листи надійшли
на виконання 08.10.2013 року та 09.10.2013 року
державним виконавцем були відкриті
виконавчі провадження з наданням
боржнику добровільного строку до 16.10.2013
року. Постанови були направлені
рекомендованим листом з повідомленням
боржнику та стягувачу. 28.10.2013 р. боржник
по справі ОСОБА_3 з'явилась до відділу
ДВС, де їй було доведено до відома
резолютивну частину рішення, в якому
зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні з її онукою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлення
порядку участі ОСОБА_1 у спілкуванні та
вихованні онуки ОСОБА_4 ОСОБА_3 надала
заяву, в якій не заперечує проти
спілкування ОСОБА_1 з онукою, але якщо
сама дитина буде цього бажати. 30.10.2013 р.
державним виконавцем було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження зв'язку з фактичним
виконанням рішення. Також в ВДВС
перебував на виконанні виконавчий лист
№ 2/242/762/13 від 06.09.2013 року про стягнення з
ОСОБА_3 та користь ОСОБА_1 судового
збору в розмірі 114 грн. 70 коп., який
надійшов на виконання 08.10.2013 року та
09.10.2013 року по даному виконавчому листу
було відкрито виконавче провадження.
06.11.2013 року боржник ОСОБА_3
пред'явила квитанцію Укрпошти № 9043, що
підтверджує факт сплати судового збору
на ім'я ОСОБА_1 на суму 114,70 грн. 07.11.2013 р.
державним виконавцем було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася,
про час та місце слухання справи
повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила.

Суд, перевіривши матеріали справи і
дослідивши законодавство, що регулює
спірні правовідносини, встановив
наступне.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 06.09.2013 року
зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні з її онукою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено
порядок участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_4
за місцем проживання бабусі: АДРЕСА_1, а
саме: з 03 січня по 10 січня та з 01 червня
по 15 червня щороку без участі матері
дитини. У разі неможливості побачення у
визначений судом час через хворобу ,
або з інших поважних обставин,
переносити її побачення з онукою на
черговий строк, що дорівнює
встановленому, який йде за визначеним
рішенням суду. Встановлено, що передача
дитини від матері до бабусі та її
провіз до місця її проживання
останньої здійснюється батьком дитини
- ОСОБА_2 Рішення набрало законної сили
17.09.2013 року.

09.10.2013 року державним виконавцем були
відкриті виконавчі провадження з
наданням боржнику добровільного
строку до 16.10.2013 року. Постанови були
направлені рекомендованим листом з
повідомленням боржнику та стягувачу.

Згідно Акту державного виконавця від
28.10.2013 року ОСОБА_3 було доведено до
відома резолютивну частину рішення, в
якому її зобов'язано не чинити
перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з її онукою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та про встановлення
порядку участі ОСОБА_1 у спілкуванні та
вихованні онуки ОСОБА_4 ОСОБА_3 надала
заяву, в якій не заперечує проти
спілкування ОСОБА_1 з
онукою, але якщо сама дитина буде цього
бажати.

Постановами державного виконавця від
30.10.2013 року серія ВП № 40135980 та серія ВП
№ 40136161 закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно п. 6. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» (далі Пленум), інші учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, визначених у статті 7 Закону про
виконавче провадження, мають право на
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого згідно із
вимогами ЦПК, до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (частина
четверта статті 82 Закону про виконавче
провадження).

Таким чином, вирішуючи скаргу щодо
доводів ОСОБА_2, суд вважає їх
необґрунтованим та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
останній не є стороною виконавчого
провадження та позбавлений права
звертатися до суду зі скаргами в
порядку виконання вищезазначеного
рішення.

Вирішуючи скаргу в частині доводів
стягувача ОСОБА_1, суд вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закон України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження, та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
Законі України «Про виконавче
провадження», спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюють на підставах, у спосіб та
межах повноважень, визначених Законом
України «Про виконавче провадження»,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження» та інших
законів, а також рішеннями, що
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закриттю у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

П. 1 Пленуму зазначає, що відповідно до
частини п'ятої статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
У пункті 9 частини третьої статті 129
Конституції України до основних засад
судочинства віднесено обов'язковість
рішень суду. Судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами. Отже,
виконання судових рішень у цивільних
справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Суд звертає увагу на той факт, що
постановами державного виконавця від
30.10.2013 року серія ВП № 40135980 та серія ВП
№ 40136161 закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду, натомість,
державний виконавець, вирішуючи
питання про закриття виконавчого
провадження не впевнився чи
виконується боржником рішення суду
щодо усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною та встановлення порядку участі
ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні
онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її
проживання: АДРЕСА_1, а саме: з 03 січня по
10 січня та з 01 червня по 15 червня щороку
без участі матері дитини - ОСОБА_3
щороку без участі матері дитини.

Крім того, суд вважає, що дії чи
утримання від певних дій боржника не
повинні мати разовий характер,
оскільки, усунення перешкод в
спілкуванні з дитиною та встановлення
порядку участі ОСОБА_1 у спілкуванні та
вихованні онуки ОСОБА_4 вирішені судом
до повноліття дитини, тобто до
досягнення дитиною повної цивільної
дієздатності.

За таких підстав, суд вважає, що скарга
ОСОБА_1 в частині визнання дії
відділення ДВС Селидівського МУЮ в
Донецькій області неправомірними,
скасування постанов серія ВП
№ 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013 р.
та зобов'язати поновити виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013
року Селидівським міським судом
Донецької області у справі № 2/242/762/13,
242/2427/13-ц, а також здійснювати
провадження до досягнення її онукою
повноліття та періодично
контролювати хід виконання судового
рішення боржницею.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_1 в частині
визнання дії ОСОБА_3 неправомірними та
такими, що порушують права малолітньої
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також
стягнути з ОСОБА_1 на її користь
спричинену моральну шкоду в розмірі 100
гривень та понесені судові витрати, суд
вважає їх необґрунтованими, оскільки,
ці доводи самі по собі є позовними
вимогами і не можуть бути розглянуті в
порядку виконання судового рішення,
яке набрало законної чинності. В
зв'язку з чим, суд вважає, що в
задоволенні цієї частини скарги
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 60, 61, 209, 210, 386-387 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовити
у повному обсязі.

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії відділення Державної
виконавчої служби Селидівського
міського управління юстиції в
Донецькій області щодо закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчих
листів, виданих Селидівським міським
судом Донецької області у справі №
2/242/762/13 та 242/2427/13-ц від 17 вересня 2013 року
- неправомірними.

Постанови державного виконавця
відділення Державної виконавчої
служби Селидівського міського
управління юстиції в Донецькій серія
ВП № 40135980 та серія ВП № 40136161 від 30.10.2013
року про закінчення виконавчого
провадження - скасувати.

Зобов'язати відділення Державної
виконавчої служби Селидівського
міського управління юстиції в
Донецькій поновити виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів, виданих 17 вересня 2013
року Селидівським міським судом
Донецької області у справі №
2/242/762/13 та 242/2427/13-ц, здійснювати
провадження до досягнення онукою
ОСОБА_4 повноліття та періодично
контролювати хід виконання судового
рішення боржницею ОСОБА_3.

В решті скаргу ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Селидівський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її
оскаржує,апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя