Справа № 223/1235/13-ц
Провадження № 2/223/129/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.
Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого - судді Луньової
О.Г.

при секретарі Швиденко
О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
зазначила, що 30.08.2012 року звернулася до
Вугледарського міського суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу, який було
задоволено в повному обсязі. Ухвалою
суду від 16.11.2012 року по зазначеній
справі було накладено арешт на рухоме
та нерухоме майно ОСОБА_3, а саме
трикімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. 22.08.2013 року державним
виконавцем відділу ДВС Вугледарського
міського управління юстиції Донецької
області було винесено постанову про
накладення арешту на все майно та
заборону відчуження будь-якого майна
ОСОБА_3, 18.11.2013 року ОСОБА_3 здійснила
відчуження квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4 за
договором дарування від 18.11.2013 року, а
тому звернути стягнення на зазначене
нерухоме майно в рамках виконавчого
провадження по стягненню коштів з
ОСОБА_3 за рішенням Мар'їнського
районного суду від 14.08.2013 року
неможливо. Позивач вважає, що спірний
договір є недійсним з підстав того, що
його було укладено під час, коли на
квартиру було накладено арешт, а також
з тих підстав, що даний правочин має
ознаки фіктивності. Позивач просить
суд визнати недійсним договір
дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1,
від 18.11.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; застосувати наслідки
недійсності правочину та повернути у
власність ОСОБА_3 зазначену квартиру;
стягнути з відповідачів на її користь
судові витрати та витрати на правову
допомогу.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги та їх
обґрунтування в повному обсязі,
зазначивши, що в позовній заяві
помилково зазначено дату укладання
договору дарування 18.11.2013 року,
оскільки їй не були відомі ці
відомості. Просить визнати недійсним
договір дарування квартири за адресою:
АДРЕСА_1, від 24.12.2012 року, укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4; застосувати наслідки
недійсності правочину та повернути у
власність ОСОБА_3 зазначену квартиру.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'являлася, відповідно до копії
свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого
24.01.2014 року Донецьким міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_3
померлаІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, надала письмові
заперечення на позов, в яких позовні
вимоги не визнала, вказала, що договір
дарування між нею та її матір'ю
укладався з метою настання реальних
наслідків щодо існування будь-яких
заборон на відчуження квартири їй
відомо не було. Надала заяву про
розгляд справи за її відсутності, за
участі її представника ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав в повному обсязі, вказавши, що
договір дарування був укладений
відповідно до вимог діючого
законодавства України, був нотаріально
посвідчений та право власності було
зареєстровано, дії сторін були
направлені на реальне вчинення
договору дарування, у зв'язку з чим
відсутні підстави для визнання його
фіктивним. Крім того зазначив, що арешт
на спірну квартиру було накладено
державним виконавцем 22.08.2013 року, тобто
після укладення договору дарування
24.12.2012 року. Представник відповідача
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, а
також зняти арешт з квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позовна заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06 листопада 2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснено, що
для визнання правочину фіктивним
необхідно встановити наявність умислу
всіх сторін правочину. Судам необхідно
враховувати, що саме по собі
невиконання правочину сторонами не
означає, що укладено фіктивний
правочин. Якщо сторонами не вчинено
будь-яких дій на виконання такого
правочину, суд ухвалює рішення про
визнання правочину недійсним без
застосування будь-яких наслідків. У
разі якщо на виконання правочину було
передано майно, такий правочин не може
бути кваліфікований як фіктивний.

Відповідно ч. 1 до ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України
договір дарування нерухомої речі
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 було укладено договір
дарування квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Вугледарського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 1616 (а.с.
86-87). Від імені ОСОБА_4 при укладанні
зазначеного договору діяла на підставі
довіреності ОСОБА_6.(а.с. 101-102).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна станом на 24.12.2012 року заборони
відчуження об'єкту за адресою: АДРЕСА_1
відсутні (а.с.106).

Відповідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна, державним реєстратором було
зареєстровано право власності ОСОБА_4
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 24.12.2012 року (а.с. 27).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснила, що багато років знає ОСОБА_3
та ОСОБА_4, будь яких відомостей які б
свідчили, що договір дарування, який
був укладений між відповідачами
укладений не з метою настання реальних
наслідків, а з метою уникнення
відповідальності за іншими
зобов'язаннями їй не відомо.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Вугледарського міського
управління юстиції Донецької області
від 23.01.2013 відкрито виконавче
провадження, щодо виконання ухвали
Вугледарського міського суду
Донецької області від 16.11.2012 року про
арешт майна, яке належить ОСОБА_3 (а.с.7).

Рішенням Мар'їнського районного суду
Донецької області від 14.08.2013 року з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто
борг в сумі 40683 грн., передбачені
договором позики щомісячні відсотки в
сумі 111501 грн., 3 % річних з простроченої
суми в розмірі 381,26 грн (а.с.8-9).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Вугледарського міського
управління юстиції Донецької області
від 22.08.2013 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження було накладено арешт на
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_3, відповідно до ухвали
Вугледарського міського суду
Донецької області від 16.11.2012 року (а.с.12).

26.09.2013 року державним виконавцем
відділу ДВС Вугледарського міського
управління юстиції Донецької області
було закінчено виконавче провадження
та знято арешт з майна ОСОБА_3 (а.с.13).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Вугледарського міського
управління юстиції Донецької області
від 16.10.2013 відкрито виконавче
провадження, щодо виконання рішенням
Мар'їнського районного суду Донецької
області від 14.08.2013 року (а.с.14).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач не надав доказів щодо
порушення вимог укладання договору
дарування від 24.12.2012, згідно якого
ОСОБА_3 подарувала належну їй на праві
власності квартиру, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, своїй доньці ОСОБА_4
Крім того, відсутні підстави для
визнання договору дарування недійсним
за ознаками його фіктивності, так як
відсутні докази щодо умислу сторін
договору на укладання фіктивного
договору, а також з огляду на те, що як
дарувальником, так і обдарованою були
здійснені усі дії щодо укладання та
виконання вказаного договору,
сторонами договору дарування вчинені
всі необхідні дії для його виконання, а
тому даний договір не може бути
визнаний фіктивним.

Крім того, укладаючи 24.12.2012 року договір
дарування квартири, ОСОБА_3 мала всі
підстави розпоряджатися належним їй
майном, так як арешт на все належне
майно було накладено державним
виконавцем відділу ДВС Вугледарського
міського управління юстиції Донецької
області в 2013 році.

Суд приймає до уваги, що позовна заява
подана особою, яка не є стороною
спірного договору дарування.

Суд вважає за необхідне скасувати
арешт, накладений ухвалою
Вугледарського міського суду
Донецької області від 17.01.2014 року на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 234 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009
року, ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
недійсності правочину відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою
Вугледарського міського суду
Донецької області від 17.01.2014 року на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене сторонами,
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, до Апеляційного суду
Донецької області через Вугледарський
міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області

О.Г. Луньова