Номер провадження № 2/522/678/14
РІШЕННЯ

Іменем України

« 01» квітня 2014 року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Суворової О.В.,

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу, визнання майна спільною
сумісною власністю, визнання права
власності на майно, набуте за час
спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.
Також просила встановити, що грошові
кошти, що знаходяться на банківському
вкладному рахунку НОМЕР_1 у Публічному
Акціонерному Товаристві «Акціонерний
банк «Південний» за договором
банківського вкладу НОМЕР_1 від 28
березня 2013 року, а також грошові кошти,
що знаходяться на банківському рахунку
НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк» за договором №
5700/162-РR є їх спільною сумісною
власністю, просила визнати за нею право
власності на 1/2 частину банківського
вкладу на рахунку НОМЕР_1, відкритому у
Публічному Акціонерному Товаристві
«Акціонерний банк «Південний» за
договором банківського вкладу НОМЕР_1
від 28 березня 2013 року і визнати за нею
право власності на 1/2 частину грошових
коштів, що знаходяться на банківському
рахунку НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк» за
договором № 5700/162-РR.

Обґрунтовуючи свої вимоги,
позивачка зазначає, що вона та ОСОБА_4
проживали у незареєстрованому шлюбі у
період з 19 червня 1995 року до 31 березня
2013 року, підтримували фактичні шлюбні
відносини, вели спільне господарство,
були пов'язані спільним побутом та
проживанням, мали спільний бюджет, між
ними були усталені відносини, що
притаманні подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4 помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим 02
квітня 2013 року.

За період перебування у
незареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2013
рік вона та ОСОБА_4 набули спільні
заощадження, які перебувають у
банківських установах на рахунках за
договорами банківського вкладу ,
укладеними на ім'я ОСОБА_4, а саме
банківський вклад у розмірі 70 000
доларів США на рахунку НОМЕР_1 у
Публічному Акціонерному Товаристві
«Акціонерний банк «Південний» за
договором банківського вкладу НОМЕР_1
від 28 березня 2013 року, та банківський
вклад у розмірі 20 000 гривень на рахунку
НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк» за договором №
5700/162-РR.

За цих підстав, так як іншим
шляхом факт проживання однією сім'єю
чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 встановити не може, вона
звернулася до суду.

Представник позивачки в судове
засідання з'явився, заявлені вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідачі заперечували проти
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 проживала
з ОСОБА_4 лише по жовтень 2012 року, після
чого вони стали проживати окремо один
від одного та припинили шлюбні
відносини. Після смерті ОСОБА_4 саме
відповідачі понесли всі витрати на
поховання та на поминальний обід. Крім
того , грошові кошти у розмірі 70000
доларів США, що були розміщені на
банківському рахунку у Публічному
Акціонерному Товаристві «Акціонерний
банк «Південний» за договором
банківського вкладу НОМЕР_1 від 28
березня 2013 року, не є спільними
заощадженнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а
належать відповідачці ОСОБА_2, яка
постійно проживаючи у Сполучених
Штатах Америки, привезла вказані
грошові кошти на Україну та попросила
свого батька ОСОБА_4 розмістити вказані
кошти на вкладному рахунку з метою
отримання прибутку за рахунок великої
процентної ставки за депозитом.

Заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовна заява
обґрунтована, доведена та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 1995 року
позивачка та ОСОБА_4 проживали разом за
адресою: АДРЕСА_1. В подальшому ОСОБА_4
та ОСОБА_1 переїхали до будинку за
адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, селище
Іллічівка, вулиця Івана Франко, де
проживали до кінця 2012 року.

Станом на 05.12.2012 року ОСОБА_4 був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні 01.04.2014 року
представник відповідачів визнала, що
ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали однією сім'єю
без реєстрації шлюбу по жовтень 2012
року. Таким чином, вказана обставина
звільняється від доказування
відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з
20.07.2000 року займав посаду водія
Одеської виробничої дільниці Одеської
дистанції захисних лісонасаджень по
21.03.2013 року, що підтверджується
відповіддю на адвокатський запит від
15.01.2014 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1
у порядку переведення з ВАТ
«Одесапродконтракт» працює продавцем
на ПП «Фаворіт» з 23.02.2006 року по
теперішній час, що підтверджується
довідкою від 30.01.2014 року.

28.12.2012 року ОСОБА_4 уклав з ПАТ
«Акціонерний банк Південний» договір
банківського строкового вкладу,
відповідно якого ОСОБА_4 передав ПАТ
«Акціонерний банк Південний» 70000
доларів США з строком повернення 28.03.2013
року , натомість банком було відкрито
ОСОБА_4 вкладний рахунок НОМЕР_4 .

Після спливу строку дії даного
договору 28.03.2013 року ОСОБА_4 уклав з ПАТ
«Акціонерний банк Південний» ще один
договір банківського строкового
вкладу НОМЕР_1, відповідно якого ОСОБА_4
передав ПАТ «Акціонерний банк
Південний» 70000 доларів США зі строком
повернення 28.06.2013 року, натомість
банком було відкрито ОСОБА_4 вкладний
рахунок НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 мав
банківський вклад у розмірі 20 000
гривень на рахунку НОМЕР_2 у АТ
«Ощадбанк» за договором № 5700/162-РR.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3, виданим 02 квітня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч.3, 4 ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Ретельно дослідивши надані сторонами
докази, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримували фактичні
шлюбні відносини у період з 19 червня 1995
року до 31 березня 2013 року, вели спільне
господарство, були пов'язані спільним
побутом та проживанням, мали спільний
бюджет, між ними були усталені
відносини, що притаманні подружжю, що
підтверджується показаннями свідків
та іншими матеріалами справи.

Зокрема, у судовому засіданні 15.10.2013
року за клопотанням позивача були
допитані в якості свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

У судовому засіданні за клопотанням
відповідачів були допитані в якості
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13

Так, ОСОБА_6 пояснила, що вона була
знайомою ОСОБА_4, та познайомила його з
позивачкою в середині дев'яностих
років. Підтвердила, що ОСОБА_4 та
позивачка фактично проживали у шлюбі,
ОСОБА_4 відвозив позивачку на лікування
до міста Львів наприкінці 2012 року.
Після того як донька позивачки
втратила дитину, позивачка для
моральної підтримки тимчасово
переїхала до доньки, а ОСОБА_4 переїхав
до квартири своєї доньки ОСОБА_14 Але не
зважаючи на дані обставини, ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 продовжували підтримувати
шлюбні відносини.

Останній раз вона бачила ОСОБА_4 разом з
позивачкою восьмого березня 2013 року,
коли вони разом приїхали привітати її
зі святом.

ОСОБА_7 повідомила, що була знайома з
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 1996 року,
товаришували сім'ями. Підтвердила, що
ОСОБА_4 та позивачка проживали разом,
спільно вели господарство. Весілля
доньки ОСОБА_1 ОСОБА_16 позивачка
організовувала та проводила також з
ОСОБА_4. ОСОБА_4 відвозив позивачку на
операцію до міста Львів у листопаді 2012
року. Не задовго до смерті ОСОБА_4, вона
бачилась з ним та позивачкою, та
вказала, що вони були разом.

ОСОБА_9, друг ОСОБА_4, зазначив, що ОСОБА_4
та ОСОБА_1 з моменту знайомства спільно
проживали років десять. Шість, сім
років тому між ними виникла сварка
через небажання ОСОБА_4 одружуватись на
ОСОБА_1, після якої їх стосунки набули
періодичного характеру. Суд скептично
відноситься до вказаних показань,
оскільки вони суперечать обставинам,
що були визнані сторонами по справі, та
іншим показанням свідків. Крім того,
ОСОБА_9 повідомив, що йому відомо про
участь у організації та проведенні
ОСОБА_4 у весіллі у доньки ОСОБА_1 у
жовтні 2012 року.

Суд також не приймає до уваги показання
ОСОБА_10, оскільки він зазначив, що
взагалі не цікавився приватним життям
ОСОБА_4, та не обізнаний щодо відносин,
що існували між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

ОСОБА_11, друг ОСОБА_4 з 1982 року, пояснив,
що ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_1 по
жовтень-листопад 2012 року. В листопаді
2012 року ОСОБА_4 відвозив позивачку на
операцію до м. Львів, останній раз бачив
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 разом, коли вони
приїжджали до нього за продуктами на
передодні зустрічі Нового 2013 року.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом,
проте наприкінці 2012 року ОСОБА_4
переїхав жити до квартири АДРЕСА_2,
підстави переїзду та які були стосунки
ОСОБА_4 з позивачкою після переїзду їм
не відомі, оскільки вони не питали
ОСОБА_4 про його приватне життя.

Судом також встановлено, що з 19.11.2012
року по 26.11.2012 року ОСОБА_1 знаходилась
на лікуванні в урологічному відділенні
міської клінічної лікарні №10, що
підтверджується випискою з історії
хвороби ОСОБА_1 №11088.

04.12.2012 року ОСОБА_1 поступила до
Обласної клінічної лікарні міста
Львова, де 05.12.2012 року була прооперована
та виписана 10.12.2012 року, що
підтверджується випискою медичної
картки стаціонарного хворого від 10.12.2012
року за №28374/2614.

Крім того, судом було встановлено, що
донька ОСОБА_1 ОСОБА_16 перебувала у
стаціонарі Одеської обласної лікарні з
04.12.2012 року по 09.12.2012 року з діагнозом
переривання вагітності по медичним
показникам, що підтверджується
випискою з медичної картки ОСОБА_16 за
№29662.

Відповідно п.2 ч.2 ст.3 СК України
подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що тимчасовий від'їзд позивачки, що мав
місце наприкінці 2012 року та був
пов'язаний з лікуванням позивачки та
доглядом позивачки за ОСОБА_16 після
переривання вагітності по медичним
показникам не спростовують факт
перебування у фактичних шлюбних
відносинах ОСОБА_4 та позивачки.

Крім того, судом встановлено, що під час
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
працювали та заробляли кошти, робили
спільні заощадження, натомість
відповідачами не надано доказів на
підтвердження обставин щодо
належності грошових коштів у розмірі
70000 доларів США ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 74 Сімейного Кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 Сімейного Кодексу
України.

Отже, до майна, що було набуте під час
проживання осіб однією сім'єю,
застосовуються положення сімейного
законодавства, які регулюють правові
відносини з приводу права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи одержані одним
із подружжя.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вклади
незалежно від їх виду та від того, на
чиє ім'я з подружжя вони внесені,
відповідно до ст. 61 СК України є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», при
застосуванні ст. 74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

З аналізу норм діючого законодавства
вбачається, що ознаками фактичних
шлюбних відносин є: факт спільного
співжиття жінки та чоловіка; взаємна
матеріальна допомога та підтримка;
взаємне визнання та виявлення
подружніх відносин перед третіми
особами; наявність спільного побуту, та
інші обставини, що свідчать про
проживання жінки та чоловіка однією
сім'єю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 19
липня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 - моменту
смерті ОСОБА_4 і в цей період ними було
нажито спільну сумісну власність -
грошові кошти, які у розмірі 70000 доларів
США були розміщені 28.12.2012 року на
вкладному рахунку НОМЕР_4 за договором
банківського вкладу від 28.12.2012 року, а
потім розміщені на вкладному рахунку
НОМЕР_1 у Публічному Акціонерному
Товаристві «Акціонерний банк
«Південний», за договором банківського
вкладу НОМЕР_1 від 28 березня 2013 року, та
у розмірі 20000 гривень були розміщені на
банківському рахунку НОМЕР_2 у АТ
«Ощадбанк» за договором № 5700/162-РR

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень
СК України, цей Кодекс набирає чинності
одночасно з набранням чинності
Цивільним кодексом України.

Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, цей Кодекс набирає
чинності з 1 січня 2004 року.

Таким чином, Сімейний кодекс України
розповсюджується на спірні
правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а
до цієї дати ці правовідносини були
врегульовані Кодексом про шлюб та сім'ю
України.

За змістом п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України,
суди розглядають вимоги про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу лише
у разі, якщо від цього залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав.

Кодекс про шлюб та сім'ю України не
пов'язував виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
у зв'язку із проживанням однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином, вимога заявниці про
встановлення факту проживання нею та
ОСОБА_4, однією сім'єю без реєстрації
шлюбу підлягає задоволенню лише у
частині періоду з 1 січня 2004 року по 31
березня 2013 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 212, 214, 215, 223, 256, 259 ЦПК України,
ст.ст. 61, 74 СК України, п.п. 20, 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21.12.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», постанова Пленуму Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу, визнання майна
спільною сумісною власністю, визнання
права власності на майно, набуте за час
спільного проживання - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1
разом з ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по 31
березня 2013 року.

Встановити, що грошові кошти, що
знаходяться на банківському вкладному
рахунку НОМЕР_1 у Публічному
Акціонерному Товаристві «Акціонерний
банк «Південний», за договором
банківського вкладу НОМЕР_1 від 28
березня 2013 року, є спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Встановити, що грошові кошти, що
знаходяться на банківському рахунку
НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк» за договором №
5700/162-РR, є спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину банківського вкладу на рахунку
НОМЕР_1 відкритому у Публічному
Акціонерному Товаристві «Акціонерний
банк «Південний» за договором
банківського вкладу НОМЕР_1 від 28
березня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину грошових коштів, що
знаходяться на банківському рахунку
НОМЕР_2 відкритому у АТ «Ощадбанк» за
договором № 5700/162- РR.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.В.Суворова

01.04.2014