У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: комунальне
підприємство «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації»,
реєстраційна служба Харківського
міського управління юстиції,
Департамент архітектури та земельних
відносин Харківської міської ради, про
визначення частки у праві спільної
сумісної власності, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Московського
районного суду м. Харкова
від 07 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 19 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до до ОСОБА_5, треті
особи: комунальне підприємство
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції, Департамент архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради, про виділення в натурі
частки у спільній сумісній власності
на квартиру АДРЕСА_1, про визнання її
права власності на Ѕ частину цієї
квартири та про припинення права
спільної сумісної власності з
відповідачем на вказану квартиру.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
вказувала на те, що вона та відповідач
набули право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1,
яка складається із 4-х житлових кімнат,
загальною площею 70 кв. м, але вона бажає
припинити право спільної сумісної
власності та визначити її частку у
праві власності.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 07 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 19 грудня 2013 року, позов задоволено
частково. Поділено у рівних частках між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільну сумісну
власність на квартиру АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину вказаної квартири. Припинено
право спільної сумісної власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на цю квартиру.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
у процесі розгляду справи судами не
порушені норми матеріального і
процесуального права, а тому ці судові
рішення необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, керуючись
статтями 370, 372 ЦК України дійшов
вірного висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині поділу у
рівних частках спірної квартири, яка
належала сторонам на праві спільної
сумісної власності, та припинення
права спільної сумісної власності на
цю квартиру.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 не
дають підстав для висновку про
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржувані судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому їх слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 07 листопада 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.М. МазурА.В. МаляренкоТ.О. Писана