Єдиний унікальний номер 255/9958/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1457/2014
Головуючий в 1 інстанції - Цукуров В.П.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Бугрим Л.М.,

суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.,

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 09 січня 2014 року на скаргу
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на неправомірні дії
посадових осіб ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, за участю заінтересованих
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 09 січня 2014 рокуу
задоволені скарги публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на неправомірні дії посадових осіб
ВДВС Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку, за
участю заінтересованих осіб - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 09 січня 2014 року, ПАТ
«УкрсоцБанк» подав апеляційну скаргу,
та просив ухвалу суду скасувати,
ухвалити нову, якою задовольнити
скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт зазначив, що з моменту
відкриття виконавчого провадження
постановою від 09.11.2011р. до його
зупинення постановою від 31.01.2013р.,
минуло понад 14 місяців, що є грубим
порушенням норм діючого законодавства
з боку працівників ВДВС. Про винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження, державний виконавець не
прийняв до уваги, що обов'язок боржника,
не є обов'язком фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, та виник у
зв'язку з зобов'язанням фізичної
особи-громадянина ОСОБА_1, які не є
пов'язаними із здійсненням нею
підприємницькою діяльністю. Даний факт
повинен був встановлюватись державним
виконавцем виходячи з того, який саме
виконавчий документ перебуває на
примусовому виконанні. У даному
виконавчому проваджені - це виконавчий
лист виданий місцевим судом, що
свідчить про те, що зобов'язання перед
банком ОСОБА_1 виникло в останньої як у
фізичної особи, а не як у фізичної
особи-суб'єкта підприємницької
діяльності.

Представник апелянта доводи скарги
підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а оскаржуване рішення слід
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини між
сторонами по справі, застосував
відповідні норми матеріального та
процесуального права та виходив з
наступного.

Судом першої інстанціївстановлено,
що09.11.2011р. державним виконавцем на
підставі ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» було винесено постанови
про відкриття виконавчого провадження
та надано боржнику строк для
самостійного виконання рішення суду
(а.с. 8).

У строк, наданий державним виконавцем,
боржником не вчинено дій, спрямованих
на добровільне виконання рішення суду.

Після спливу строку для самостійного
виконання рішення суду, державним
виконавцем здійснювались заходи щодо
примусового виконання рішення.

14.11.2011р. державним виконавцем Нещадимом
І.С. винесено постанову ВП № 29822403 про
арешт майна боржника та заборони на
його відчуження, яким накладено арешт
на все майно, яке належить боржнику
ОСОБА_1 та заборонено здійснювати
вюідчуження будь-якого нежилого їй
майна (а.с. 60-61)

18.11.2011р. у зв'язку із тим, що на виконанні
у відділі перебуває декілька
виконавчих проваджень відкритих у
відношенні одного й того ж боржника -
ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_1, державним
виконавцем було винесено постанову про
обєднання у зведене виконавче
провадження (а.с. 62).

29.11.2011р. державним виконавцем Нещадимом
І.С. було складено акт опису та арешту
майна, яким описано та накладено арешт
на автомобіль RENAULT KANGOO, 2006 р.в.,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 63-64), а
також акт опису та арешту майна, яким
описано та накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_2, що також належить боржнику
ОСОБА_1 (а.с. 65-66).

01.12.2011р. постановою державного
виконавця було призначено експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчого провадженні (а.с. 67).

07.12.2011р. до ВДВС Ворошиловського РУЮ у м.
Донецьку надійшла інформація, надана
ЖБК «Мир - 15», відповідно до якої за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована
неповнолітня дитина, тому державним
виконавцем було встановлено заборону
звернення стягнення на вказане майно.

08.12.2011р. державним виконавцем
здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_2,
про що було складено відповідний акт,
та встановлено, що за вказаною адресою
знаходиться ТОВ «Євромаркет», СПД
ОСОБА_1 за вказаною адресою не
знаходиться вже понад 2 роки (а.с. 77).

31.01.2013р. державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження, яку направлено на адресу
сторін, що підтверджується супровідним
листом, записом у книзі реєстрації
вихідної кореспонденції та реєстром
відправлення рекомендованої
кореспонденції та реєстром
відправлення рекомендованої
кореспонденції (а.с. 84-86).

24.05.2013р. державним виконавцем
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження (а.с. 88), яку разом з
виконавчим документом було направлено
на адресу Господарського суду
Донецької області (а.с.87).

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі-виконавчий документ),у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Перевіривши доводи скарги, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про те,що державний
виконавець діяв відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» та встановив відсутність
підстав для визнання дій державного
виконавця незаконними.

Апеляційний суд вважає,що висновок
суду першої інстанції про законність
дій державного виконавця,який діяв в
межах повноважень, відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження»,які були чинними на час
примусового виконання та відсутність
підстав для задоволення
скарги,відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

При встановленні зазначених фактів і
постановленні ухвали судом правильно
застосовано норми матеріального права
та не було порушено норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду і не
спростовують висновків суду щодо
мотивів відмови у задоволенні скарги,
викладених в ухвалі.

Згідно п.1ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. 303- 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відхилити.

Ухвалу Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 09 січня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: