№ 336/6948/13-ц
пр. № 2/336/67/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участю представника позивача
ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Моторного (транспортного) страхового
бюро України (далі МТСБУ) звернулось з
позовом до ОСОБА_2, уточненим в ході
розгляду справи, вказавши, що 30.07.2010
року з вини відповідача сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілю ВАЗ 21093020, реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та
автомобілю ДЕУ Ланос, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 За
зверненням ОСОБА_3 йому було виплачено
відшкодування за завдану шкоду в сумі
15926,41 гривень, а також МТСБУ сплачено
вартість послуг аварійного комісара в
сумі 720 гривень, а всього 16646,41 гривень,
які позивач просить стягнути з
відповідача разом з судовим збором та
витратами на правову допомогу в сумі 2000
гривень.

У судовому засіданні представник
позивача на позові наполягала,
пояснила, що вина ОСОБА_2 у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди
встановлена постановою суду, цивільна
відповідальність відповідача у
встановленому порядку застрахована не
була, у зв'язку з чим виплата
відшкодування здійснювалась саме
МТСБУ. Також вказала, що позивачем були
понесені витрати на правову опомогу в
сумі 2000 гривень, але відповідного
розрахунку немає, який саме час
витрачений та які смаепослуги надані
не пояснила.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково в
частині стягнення суми матеріальної
шкоди у 16646,41 гривень та судового збору,
проти стягнення витрат на правову
допомогу заперечував, посилаючись на
їх необґрунтованість.

В ході дослідження матеріалів справи
судом встановлено таке.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 10.08.2010 року ОСОБА_2
притягнуто до відповідальності за
скоєння адміністративних
правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 3,
ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді п'яти років позбавлення права
управління транспортними засобами з
оплатним вилученням транспортного
засобу.

Як вбачається з постанови суду від
10.08.2010 року 30.07.2010 року о 14.40 годині
ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння,
керуючи автомобілем ВАЗ 21093020,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
перехресті вул. Адлерська та вул.
Куйбишева у м. Запоріжжя, не надав
перевагу у русі автомобілю, що рухався
справа, внаслідок чого скоїв зіткнення
з автомобілем Ланос ДЕУ, реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Як передбачено ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із висновком
автотоварознавчого дослідження № 114,
вартість спричиненої шкоди в
результаті пошкодження автомобілю DAEWOO
LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2,
складає 21501,27 гривень.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 16.08.2010
року, довідки про розмір відшкодування
№ 1 від 17.09.2010 року, наказу МТСБУ № 2756
від 27.09.2010 року ОСОБА_3 було виплачено як
відшкодування завданої шкоди 15926,41
гривню, що підтверджено платіжним
дорученням № 4165 від 11.10.2010 року.

Стаття 22 п. 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961 від 01.07.2004 року вказує, що
у разі настання події, яка є підставою
для проведення регламентної виплати,
МТСБУ у межах страхових сум, що були
чинними на день настання такої події,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вказує ст. 41 п. 41.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961 від 01.07.2004 року МТСБУ за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння, зокрема, транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

Стаття 1191 ч. 1 ЦК України надає право
зворотної вимоги (регресу) особі, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є,
зокрема, втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Статтею 40 п. 40.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961 від 01.07.2004 року
передбачено право МТСБУ залучати
аварійних комісарів, експертів або
юридичних осіб, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти у порядку,
встановленому Уповноваженим органом,
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
у випадках, визначених у статті 41 цього
Закону.

Реалізуючи вказане право, МТСБУ для
здійснення оцінки розміру збитків,
спричинених в результаті пошкодження
автомобілю DAEWOO LANOS, реєстраційний номер
НОМЕР_2, було залучено
спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_4,
якому платіжним дорученням № 3590 від
31.08.2010 року за надані послуги зі збору
документів, огляду транспортного
засобу та за автотоварознавче
дослідження було сплачено 720 гривень.

Враховуючи вищевказане, суд вбачає
законні підстави для задоволення
позовних вимог в частині стягнення
16646,41 гривні з відповідача.

При вирішенні питання про стягнення з
ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в
сумі 2000 гривень, суд виходить з
наступного.

27.09.2012 року між МТСБУ та ТОВ «Таліон»
укладено контракт № 67 про надання
правової допомоги. Відповідно до
додаткової угоди № 6 від 31.07.2013 року ТОВ
«Таліон» прийнято завдання на ведення
від імені МТСБУ справи за участю ОСОБА_2
та встановлено розмір винагороди у 2000
гривень.

Фактично інтереси МТСБУ при розгляді
цивільної справи в суді представляла
адвокат ОСОБА_5 відповідно до договору
про надання юридичних послуг,
укладеного з МТСБУ у невизначену дату,
та довіреності від 03.07.2013 року, що
відповідає вимогам ст. 40, 42 ЦПК України.

Договором про надання юридичних послуг
вартість таких послуг не визначена,
жодних документів на підтвердження
фактичної сплати МТСБУ будь-якій особі
коштів за надання правової допомоги не
надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» № 4191 від
20.12.2011 року розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Статті 10,60 ЦПК України покладають
обов'язок доведення обставин, які є
підставою для вимог або заперечень, на
сторони.

Враховуючи, що позивачем не надано
доказів на підтвердження фактичної
сплати витрат на правову допомогу, а
також відсутність відомостей щодо
складу наданих послуги та витраченого
для їх надання часу, суд не вбачає
підстав для стягнення таких витрат з
відповідача на користь позивача, тож у
цій частині позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України в порядку регресу 16646,41 гривень
(шістнадцять тисяч шістсот сорок шість
гривень 41 коп) виплаченого
відшкодування, судовий збір в сумі 229,40
гривень (двісті двадцять дев'ять
гривень 40 коп).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя.

Суддя
О.І. Дацюк

14.01.2014