РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18148/13-ц

пр. № 2/759/846/14

19 березня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Копчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Тірекс",
відділу Державної виконавчої служби
Святошинськогорайонного управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на автомобіль та виключення
з акту опису та арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 13
листопада 2013 року звернувся до
Святошинського районного суду м. Києва
з позовом про визнання за ОСОБА_1,
паспорт НОМЕР_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: 04214,
АДРЕСА_1 право власності на автомобіль
марки FORD, модель FUSION, державний
номерний знак - НОМЕР_4, рік випуску - 2004,
колір - сірий, № шасі (кузову) - НОМЕР_5,
тип транспортного засобу - легковий,
серія НОМЕР_6 реєстраційного документу,
виданого МРЕВ-11 ГУ МВС України у місті
Києві 30.03.2005р.; виключивши його з акту
опису та арешту майна, складеного
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Святошинського РУЮ у м. Києві. -
Кравчуком М.В. у межах виконавчого
провадження № 36613287; витрати, пов'язані
з розшуком та утриманням транспортного
засобу на штрафному майданчику
стягнути з Відповідача 1 - ТОВ "Тірекс"
(ідентифікаційний код 32385206).

Посилається в позові на те, що 10
листопада 2010 року між відповідачем ТОВ
«Тірекс» та позивачем був укладений
договір купівлі-продажу № 10/11
автомобіль марки FORD, модель FUSION,
державний номерний знак - НОМЕР_4, рік
випуску - 2004, колір - сірий, № шасі
(кузову) - НОМЕР_5, тип транспортного
засобу - легковий, серія НОМЕР_6
реєстраційного документу, виданого
МРЕВ-11 ГУ МВС України у місті Києві
30.03.2005р., згідно з яким ОСОБА_1 сплатив на
користь ТОВ «Тірекс» кошти в розмірі 22
182 грн. 10 коп.

14 жовтня 2013 року на 27 км. с/д
Київ-Вишгород-Десна органами ДПС ДАІ
було здійснено огляд та тимчасово
затримано транспортний засіб FORD,
модель FUSION, державний номерний знак -
НОМЕР_4, підставою для затримання була
постанова у № 961/15 від 27.06.2013 року ВДВС
Святошинського РУЮм. Києва в межах
виконавчого провадження ВП № 36613287, яка
стала результатом розгляду
господарського спору Господарським
судом м. Севастополя про стягнення
боргу з ТОВ «Тірекс» (ідентифікаційний
код 32385206) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.Т.
Трейд».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підримав,
просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином
(а.с. 50), причини неявки суду не
повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином, причини неявки не
повідомив.

Суд, з урахуванням думки представника
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи у відсутності
відповідача, вважає можливим
розглядати справу за відсутності
відповідача на підставі ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд не знаходить підстав для
задоволення вимог позивача, виходячи з
наступного.

В ст.ст.13,41 Конституції України
закріплено основні правові принципи
регулювання відносин власності,
головним із яких є принцип рівного
визнання й захисту усіх форм власності.

Відповідно до статті 13 Конституції
України власність не повинна
використовуватися на шкоду людині і
суспільству. У такій редакції
конституційна норма не лише покладає
на власника обов'язки, а й орієнтовно
вказує на його зобов'язання.

Судом встановлено, що 10.11.2010 року між
ТОВ «Тірекс» та ОСОБА_1 укладено
договір купівлі-продажу транспортного
засобу марки FORD, модель FUSION, державний
номерний знак - НОМЕР_4, рік випуску - 2004,
колір - сірий, № шасі (кузову) - НОМЕР_5,
тип транспортного засобу - легковий,
серія НОМЕР_6 реєстраційного документу,
виданого МРЕВ-11 ГУ МВС України у місті
Києві 30.03.2005р.

Відповідно до акту прийому-передачі до
договору купівлі-продажу №10/11 від
10.11.2010 року ТОВ «Тірекс» в особі
директора ОСОБА_4 передав автомобіль
ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно умов п. 3.1. договору
купівлі-продажу №10/11 від 10.11.2010 року,
ОСОБА_1 сплатив на користь продавця -
ТОВ «Тірекс» кошти в розмірі 22 182 грн.
10 коп., що підтверджується заявою про
переказ готівки від 03.06.2011року АТ «Банк
«Фінанси та кредит» та випискою по
особову рахунку від 06.06.2011 року АТ «Банк
Фінанси та кредит» (а.с. 10-11).

З свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу марки FORD, модель
FUSION, державний номерний знак - НОМЕР_4,
рік випуску - 2004, колір - сірий, № шасі
(кузову) - НОМЕР_5, тип транспортного
засобу - легковий, серія НОМЕР_6
реєстраційного документу, виданого
МРЕВ-11 ГУ МВС України у місті Києві
30.03.2005р., вбачається, що власником
спірного автомобіля є ТОВ «Тірекс» (а.с.
12).

Згідно Акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 14.10.2013 року, було затримано
згаданий автомобіль у зв'язку з
розшуком та арештом ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві (а.с. 13-14).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст.
214 ЦПК України під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не
встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України
якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про
автомобільний транспорт» транспортні
засоби, в тому числі легкові
автомобілі, підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація здійснюється в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

В ч.3 ст. 640 ЦК України зазначено, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації.

Згідно зі ст.52-1 Закону України «Про
дорожній рух» органи
Державтоінспекції МВС здійснюють
функції щодо державної реєстрації,
перереєстрації та ведення
автоматизованого обліку, накопичення,
оброблення та використання відомостей
про транспортні засоби, що підлягають
державній реєстрації, та про їх
власників; у випадках, передбачених
законом, здійснюють функції контролю
за внесенням обов'язкових платежів
власниками транспортних засобів.

Відповідно до п.8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 07.09.1998
року № 1388 перед відчуженням,
передачею транспортний засіб повинен
бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

При цьому, відповідно до Інструкції
про проведення огляду транспортних
засобів та їх реєстраційних документів
під час реєстрації, перереєстрації і
зняття з обліку, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
10.11.2005 № 987, під час реєстрації,
перереєстрації та зняття з обліку в РЕП
ДАІ автомобіля експертами
здійснюється його огляд та огляд
реєстраційних документів.

При реєстрації автомобіля також
сплачуються відповідні податки та
збори.

Підстави набуття права власності на
майно чітко визначені цивільним
законодавством.

Відповідно до пп. 2, 7, 8 Правил
передбачено порядок набуття права
власності на транспортний засіб з
обов'язковою реєстрацією власником
придбаного транспортного засобу на
підставі документів, що підтверджують
право власності.

Таким чином, до вчинення зазначених дій
продавець транспортного засобу не
вправі його відчужувати, а покупець
набувати право власності на
транспортний засіб.

Судом встановлено, що позивач не вчинив
дій, направлених на набуття права
власності на спірний
автомобіль, не перереєстрував
автомобіль на своє імя в органах ДАІ.

З викладеного вище випливає, що позивач
у встановленому законом порядку не
набув права власності на спірний
автомобіль, а тому правові підстави для
задоволення його вимог відсутні.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Таким чином, для пред'явлення позову
про визнання права власності
необхідними умовами є дві безумовні
обставини: особа, яка звертається до
суду повинна бути власником майна та це
право повинно оспорюватися.

Оскільки позивачем спірний автомобіль
у встановленому законом порядку
зареєстрований не був, право власності
у нього не виникло, правові підстави
для обраного позивачем способу захисту
в вигляді визнання за ним права
власності на спірний автомобіль за
відсутності підстав, з якими закон
пов'язує можливість застосування судом
вказаного способу захисту цивільних
прав та інтересів, відсутні.

Крім того, ні представником позивача,
ні відповідачем не надано суду доказів,
щодо перебування ОСОБА_4 на посаді
директора ТОВ "Тірекс" в момент
укладання договору купівлі-продажу №
10/11 від 10.11.2010 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

При цьому, за приписами ч.1 ст.60
вказаного Закону особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутись до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення цього майна з
під арешту.

Згідно ч.1, п.5 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Частинами 1 та 2 ст.57 вищезазначеного
Закону визначено, що арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як вбачається з перелічених норм
закону, держвиконавець має право
вчиняти дії в межах виконавчого
провадження тільки відносно майна
боржника, незалежно від того чи
знаходиться майно у самого боржника, чи
у інших осіб, попередньо впевнившись,
що це майно належать боржнику у
виконавчому провадженні.

Отже, позовні вимоги про зняття
арешту з арештованого майна також не
підлягають задоволенню, оскільки дані
вимоги тісно взаємопов'язані з
вимогами про визнання права власності
на спірний автомобіль, у задоволенні
яких відмовлено у зв'язку з їх
безпідставністю. Враховуючи, що на час
накладення арешту на автомобіль марки
марки FORD, модель FUSION, державний
номерний знак - НОМЕР_4, рік випуску - 2004,
колір - сірий, № шасі (кузову) - НОМЕР_5,
тип транспортного засобу - легковий,
серія НОМЕР_6 реєстраційного документу,
виданого МРЕВ-11 ГУ МВС України у місті
Києві 30.03.2005р., право власності було
зареєстроване за ТОВ «Тірекс» та на
даний час ОСОБА_1 не набув права
власності на цей автомобіль, суд не
знаходить законних підстав для
виключення даного автомобіля з акту
опису і арешту майна складеному
держвиконавцем ВДВС Святошинського
РУЮ у м.Києві.

Таким чином, враховуючи те, що позивач
не є власником спірного автомобілю,
підстав для захисту його цивільного
права шляхом зняття арешту з
арештованого майна суд не вбачає.

За таких обставин, повно та всебічно
дослідивши обставини справи, оцінивши
докази, надані сторонами, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.218, 220, 328 ЦК України,
ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 3, 10-11, 57-60,209,
212-215,224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Тірекс", відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві - відмовити в повному
обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подання через
Святошинський районний суд м. Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а у
разі, якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

Суддя: