________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1698/14
УХВАЛА

13.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання -
Непомнющий М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - Київська районна
адміністрація Одеської міської ради,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про виділ частки з
будинку, що є спільною частковою
власністю, припинення права спільної
часткової власності та визнання права
власності,

В С Т А Н О В И В:

Київським районним судом м. Одеси
розглядається цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, Комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
про виділ частки з будинку, що є
спільною частковою власністю,
припинення права спільної часткової
власності та визнання права власності.

Попереднє судове засідання в цивільній
справі завершено та справу призначено
до розгляду ухвалою суду від 21.05.2013
року.

До початку розгляду справи по суті,
після проведення експертизи, позивач
уточнив позовні вимоги шляхом їх
зменшення та просить:

виділити в натурі ОСОБА_1 88/100 частки
домоволодіння, що знаходиться у
спільній частковій власності,
розташоване по АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку під
літерою «А», загальна площа якої
становить 41,5 кв. м., житлова - 25,4 кв. м.,
підсобна - 16,1 кв. м., а саме: 2-1 - коридор,
площею 2,8 кв. м., 2-2. - коридор, площею 3,4
кв. м., 2-3.- коридор, площею 1,8 кв. м., 2-4.-
житлова, площею 12,2 кв. м., 2-5.- житлова,
площею 13,2 кв. м., 2-6.-ванна, площею 2,3 кв.
м., 2-7.- кухня, площею 5,8 кв. м., під
літерою «И», загальна площа якої
становить 177,1 кв. м., житлова - 120,4 кв. м.,
підсобна - 56,7 кв. м., а саме: 3-1. - підвал,
площею 10,1 кв. м., 3-2.- коридор, площею 6,5
кв. м., 3-3.- вітальня, площею 29,0 кв. м., 3-4.-
кухня, площею 21,8 кв. м., 3-5.- санвузол,
площею 2,1 кв. м., 3-6.- коридор, площею 9,9 кв.
м., 3-7.- житлова, площею 11,8 кв. м., 3-8.-
житлова, площею 8,4 кв. м., 3-9.- туалет,
площею 1,4 кв. м., 3-10.- ванна, площею 15,9 кв.
м., 3-11.- житлова, площею 15,9 кв. м.,
мансарда 3-12.- житлова, площею 30,7 кв. м.,
3-13.- житлова, площею 24,5 кв. м., сарай
літера «В», навіс літера «Ж», вбиральня
літера "Е", що складає 88/100 частки
домоволодіння, розташоване на
земельній ділянці площею 728 кв. м.;
визнати за ОСОБА_1 право власності на
відокремлене домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1 та складається
із вищезазначених складових, що
розташоване на земельній ділянці
згідно схеми розподілу земельної
ділянки та встановлення меж,
завіреного 16 грудня 2005 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, реєстри
№№ 6220, 6221, згідно заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2;
припинити право на спільну часткову
власність ОСОБА_1 на 88/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1.

20 лютого 2014 року до канцелярії суду
відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну
позовну заяву та просить виділити йому
в натурі 12/100 частки домоволодіння, що
знаходиться у спільній частковій
власності, розташоване по АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку під
літерою «А», загальною площею 85,2 кв. м.,
житловою - 28,0 кв. м., підсобною - 57,2 кв. м.,
а саме: 1-1.- веранда, площею 9,4 кв. м., 1-2. -
кухня, площею 11,8 кв. м., 1-3. - ванна, площею
7,7 кв. м., 1-4. - житлова, площею 15,9 кв. м., 1-5.
- житлова, площею 12,1 кв. м., 1-6. - санвузол,
площею 4,4 кв. м., 1-7. - кухня, площею 23,9 кв.
м., гараж літ. «Г», розташоване на
земельній ділянці площею 728 кв. м.;
визнати за ОСОБА_2 право власності на
відокремлене домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1 та складається
із вищезазначених складових, що
розташоване на земельній ділянці
площею 728 кв.м.; припинити право на
спільну часткову власність ОСОБА_2 на
12/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
просив прийняти зустрічну позовну
заяву, об'єднавши її в одне провадження
для спільного розгляду з позовом
ОСОБА_1

Вирішуючи питання щодо прийняття
зустрічної позовної заяви суд виходить
з того, що за положеннями ч.1 ст. 10, ч. 1 ст.
11 ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Право відповідача пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
судом справи по суті встановлено
частиною 1 статті 31 та частиною 1 статті
123 ЦПК України.

Розгляд цивільної справи № 1512/16041/2012 по
суті не розпочинався. Умови, визначені
ч. 1 ст. 31 ЦПК України відповідачем
ОСОБА_2 не порушені.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЦПК України,
зустрічна позовна заява, яка подається
з додержанням загальних правил
пред'явлення позову, повинна
відповідати вимогам статей 119 і 120 цього
Кодексу.

Перевіривши зустрічну позовну заяву
ОСОБА_2 на відповідність вимогам статей
119 і 120 ЦПК України, судом встановлені
підстави для залишення її без руху.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
вимагається в позовній заяві вказувати
найменування суду, до якого подається
заява.

Офіційним найменуванням суду, до якого
подана заява ОСОБА_2 є «Київський
районний суд м. Одеси». У зустрічній
позовній заяві ОСОБА_2 найменування
суду відбито невірно, та не співпадає з
офіційною редакцією, що свідчить про
неналежне виконання вимог п. 1 ч. 2 ст. 119
ЦПК України.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За аналогією такі ж вимоги повинні
виконуватися і у відношенні інших осіб,
які приймають участь у справі.

Всупереч цьому, в зустрічній позовній
заяві ОСОБА_2 не вказані необхідні дані
третьої особи, яка приймає участь у
справі - Комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації»
Одеської міської ради (після зміни
назви з «Комунальне підприємство
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості»), так не вказані
найменування, місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Стосовно визначеної ОСОБА_2 ціни
позову, звертається увага на наступне,
позивач зазначає ціну позову у розмірі
65000 грн., не пояснюючи, з яких міркувань
він виходив.

За правилами п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України, у позовах про визнання права
власності на майно або його
витребування, ціна позову визначається
- вартістю майна., а у позовах про право
власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і навіть впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

Отже від визначеної ціни позову
залежить і розмір судового збору.

ОСОБА_2 заявляє вимогу майнового
характеру: про визнання права
власності на нерухоме майно -
відокремлене домоволодіння, загальною
площею 85,2 кв.м., що розташоване по
АДРЕСА_1. Сплачений судовий збір в
розмірі 650 грн. вочевидь не відповідає
дійсній вартості майна.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на
момент пред'явлення позову встановити
точну його ціну неможливо, розмір
судового збору попередньо визначає
суд з наступним стягненням
недоплаченого або з поверненням
переплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи.

Позивач не довів наявність перешкод в
визначенні дійсної вартості спірного
майна на час звернення до суду,
сплативши при цьому розмір судового
збору, виходячи з власних міркувань.

На підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд
попередньо визначає вартість спірного
майна в розмірі - 600 000 (шістсот тисяч)
гривень, виходячи з застосування
порівняльного підходу з урахуванням
інформації про продаж або
пропонування до продажу за останні
шість місяців відокремлених
домоволодінь площею 80 кв.м.,
розташованих в Київському районі м.
Одеси, відповідно до п. 5 Порядку
проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов'язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 04.03.2013 року.

Ставка судового, згідно з ч.ч. 1, 2 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру встановлена у розмірі 1
відсотку ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_2 позовну заяву подав до суду у 2014
році. Статтею 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
установлена мінімальна заробітна
плата з 01 січня 2014 року у розмірі 1218
гривень.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 за
вимоги майнового характеру повинен був
сплатити судовий збір у сумі 3654
гривень, а фактично сплатив 650 (шістсот
п'ятдесят) гривень, недоплативши 3004 (три
тисячі чотири) гривні.

На підставі наведеного суд зобов'язує
позивача доплатити судовий збір з
вимог майнового характеру та додати
відповідну довідку до позовної заяви.
При підтверджені іншої вартості
спірного майна належними доказами,
позивач зобов'язується оплатити
судовий збір з вимог майнового
характеру у розмірі 1 відсотку ціни
позову, але не більше 3 розмірів
мінімальної заробітної плати станом на
01 січня 2014 року.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір», за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового та немайнового характеру.

Крім вимог майнового характеру, ОСОБА_2
заявляє також вимоги і немайнового
характеру щодо виділення в натурі
частки домоволодіння та припинення
права спільної часткової власності.
Дані вимоги є об'єктом справляння
судового збору, який підлягає оплаті в
розмірі 0, 2 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто 243,60 грн.

На підставі наведеного суд зобов'язує
ОСОБА_2 доплатити судовий збір та
додати відповідні довідки до позовної
заяви та виконати належним чином
вимоги п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України в позовній заяві ОСОБА_2 не
зазначені докази обставинам, на які він
посилається, відсутні додатки.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та документ,
зазначений в п. 1 додатків надав лише в
одному екземплярі, а копії зустрічної
позовної заяви надав у двох
примірниках замість трьох.

Згідно ч. 2 ст. 124 ЦПК України, до
зустрічної позовної заяви, поданої з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті,
застосовуються положення статті 121 ЦПК
України, відповідно до якої, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 113, 119 - 124 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Залишити без руху зустрічну позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про виділ
частки із майна, що є у спільній
частковій власності і визнання права
власності на відокремлене
домоволодіння та припинення права
спільної часткової власності».

Надати ОСОБА_2 строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали, роз'яснивши,
якщо він відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтею 119 ЦПК України
позовна заява буде вважатись поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цим позовом у встановленому
порядку.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.