Справа № 262/7723/13-ц
Провадження № 2/262/62/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2014 року
м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого судді
Лебеденко С.В.

при секретарі
Коструб М.Ю.

за участі позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м. Донецька в особі
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради про визнання права власності за
набувальною давністю -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого
зазначив, що йому 11.06.1992 року під час
роботи на посаді помічника машиніста в
ПАТ Пролетарське ПТУ м. Донецька була
виділена житлова площа, в якій він з
сім»єю почав проживати з 1992 року та по
теперішній час. Згідно відповіді на
адвокатський запит в БТІ житло, яке
розташоване по АДРЕСА_1 в БТІ не
зареєстровано. Починаючи з 1992 року, він
добросовісно, відкрито та безперервно
володів домоволодінням АДРЕСА_1,
утримував будинок, підтримував в
належному стані, сплачував за
електроенергію, мешкав. Посилаючись на
ст. 344 ЦК України, просив визнати за ним -
ОСОБА_1 право власності за набувальною
давністю на домоволодіння АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просили їх
задовольнити, надавши пояснення,
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача -
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради до судового засідання не з'явився,
про дату, час та місце судового
засідання, повідомлялись належним
чином. Відповідно до письмової заяви,
просили розглядати справу за їх
відсутністю і винести рішення на
розсуд суду. (а.с. 24).

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку про
наступне.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за заявою (скаргою) осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін, які беруть участь у
справі.

Ч. 1 ст. 344 ЦК України встановлює, що
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

При цьому п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК встановлено, що
правила ст. 344 ЦК про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки ЦК набрав чинності з 1 січня 2004
р., норми ст. 344 ЦК поширюються на
правовідносини, що виникли з 1 січня 2001
р., а отже визнати право власності за
набувальною давністю суд може не
раніше 1 січня 2011 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач ОСОБА_1 зазначив, що він
працював в Пролетарському
вантажно-транспортному управлінні
Донецького виробничого об'єднання по
видобутку вугілля, що підтверджується
копією трудової книжки (а.с. 14) та за
місцем роботи отримав житло за адресою:
АДРЕСА_1, про що надав суду копію
виписки з протоколу засідання профкому
Пролетарського ПТУ від 11.06.1992 року щодо
виділення йому кімнати. (а.с. 13).

Також позивач надав суду висновок
експерта від 05 грудня 2008 року,
відповідно до якого, на підставі
візуального обстеження квартири
АДРЕСА_1 встановлено, що при проведенні
будівельних робіт по зведенню даної
будівлі, порушень вимог будівельних
норм (в тому числі, які належать до
вимог протипожежної безпеки та
санітарно-гігієнічним вимогам) не
виявлено; ознак невідповідності
внутрішніх інженерних мереж вимогам
будівельних норм не виявлено; будинок
знаходиться в задовільному технічному
стані та придатний для подальшої
експлуатації. (а.с. 5-12).

Ст. 41 Конституції України зазначає, що
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Право власності належить до числа
таких суб'єктивних прав, які можуть
виникнути при наявності певного
юридичного факту, а то й їх сукупності.
Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України
обставинами, які мають значення для
справи і які повинен довести саме
позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України) є:
законність об'єкту володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність.

Разом, з тим, згідно інформації КП БТІ м.
Донецька від 02.10.2013 року, станом на
31.12.2012 року право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Відомостями щодо належності квартири
АДРЕСА_1 КП БТІ м. Донецька не володіє.
(18).

Відповідно до інформації Комунального
підприємства «Керуюча компанія
Пролетарського району м. Донецька»,
будинок АДРЕСА_1 не перебуває на
балансі підприємства. (а.с. 37).

Виконавчий комітет Пролетарської
районної у м. Донецьку ради також не має
відомостей щодо форми власності жилого
будинку по АДРЕСА_1 та щодо присвоєння
будинку поштової адреси.(а.с. 38).

Таким чином, судом встановлено, що
будинок за адресою: АДРЕСА_1 не є
законним об'єктом володіння, оскільки
на балансі КП «КК Пролетарського
району м. Донецька» не знаходиться,
дані щодо введення будинку в
експлуатацію та присвоєння поштової
адреси відсутні, інформація щодо форми
власності також відсутня.

Право власності за давністю володіння,
перш за все, може виникнути на придатне
для володіння майно, яке відноситься до
будь-якої форми власності, крім того,
яке вилучено з цивільного обороту.
Нерухоме майно може стати предметом
набуття за давністю, оскільки
вважається, що таке майно існує. Якщо
будівля чи споруда не є об'єктом
нерухомості, прийнятому в
експлуатацію, право на яке
зареєстровано в установленому порядку,
то набути право власності за давністю
володіння на таке майно неможливо.

Враховуючи наведене, оцінюючі докази у
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, ст. 344 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214,
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Територіальної громади м.
Донецька в особі Пролетарської
районної в м. Донецьку ради про
визнання права власності за
набувальною давністю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
С.В. Лебеденко