Справа № 407/1245/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 травня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області у
складі:

головуючого - судді :
Лобарчук О. О.

при секретарі :
Ряполовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрациту
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон дитини без
згоди батька, третя особа - орган опіки
та піклування Антрацитівської міської
ради Луганської області,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд
дитини за межі України із матір'ю без
згоди батька та просить визнати
відмову ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною. Дозволити
їй без згоди батька ОСОБА_2 оформити
документи для тимчасового виїзду
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі державного кордону України та на
її в'їзд до Російської Федерації.
Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі державного
кордону України без згоди на такий
виїзд та супроводу її батька - ОСОБА_2
влітку на протязі 2014-2024 років.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з відповідачем
проживали у зареєстрованому шлюбі з 27
січня 2009 року по 12 листопада 2012 року.
Шлюб розірвано на підставі рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 29 жовтня 2012
року, яке набрало законної сили 12
листопада 2012 року.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду,
місце проживання доньки, після
розірвання шлюбу, визначено з нею за
адресою: АДРЕСА_1.

Вона матеріально утримує та належним
чином піклується про здоров'я дитини,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Її родичі - тітка - ОСОБА_4, мешкає у м.
Таганрог Ростовської області
Російської Федерації, її двоюрідний
брат, який є хрещеним батьком її дитини
- ОСОБА_5, мешкає у м. Ростов Російської
Федерації, двоюрідний брат- ОСОБА_6,
який мешкає в станиці Нококорсунська
Тимошевського району Краснодарського
краю Російської Федерації. Вона бажає ,
щоб її донька спілкувалася зі своєю
бабусею та дядьками, які бажають
допомагати їй оздоровитися,
матеріально та які постійно мешкають в
Ростовській області та
Краснодарському краю Російської
Федерації.

З огляду на цю обставину, вона має намір
влітку 2014 року та влітку на протязі
2015-2024 років, включно відвідувати разом
з донькою своїх рідних в Російській
Федерації та відпочивати. Такі
подорожі матимуть значення для
духовного та фізичного розвитку її
доньки , оскільки , завдяки значній
фінансовій допомозі, які надають її
брати та тьотя, вона матиме можливість
оздоровити доньку в морській
кліматичній зоні.

Але незважаючи на це, відповідач -
ОСОБА_2 безпідставно не дає згоди на
виїзд дитини за межі України. При цьому
жодних аргументів щодо його відмови,
він не наводить, просто ухиляється від
зустрічей для вирішення питань про
виїзд дитини. Вважає, що така позиція
відповідача, шкодить інтересам
неповнолітньої дитині.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала свої вимоги та просить
задовольнити вимоги повністю.
Послалася на обставини, викладені в
позовній заяві та вказала, що
відповідач від неї переховується, щоб
не давати згоду на виїзд дитини за межі
України. На даний час вона звернулася
до суду з позовом про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітньої доньки.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Антрацитівської
міської ради Бєлякова М.О., яка діє на
підставі довіреності, не заперечує
проти задоволення вимог позивачки,
оскільки вважає, що це насамперед
стосується інтересів неповнолітньої
дитини і робиться для її блага.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, судом сповіщався про час та
місце судового розгляду належним
чином, тому суд розглядає справу згідно
зі ст. 225 ЦПК України на підставі
наявних у справі доказів. (а.с.20,23,24)

06 травня 2014 року судом винесено ухвалу
про заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши позивачку,
представника органу опіки та
піклування Антрацитівської міської
ради, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_2 є батьком
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що свідчить копія свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції Луганської області
(а.с.9).

З відповідачем позивачка сумісно не
проживає та шлюбні відносини
розірвані відповідно до рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 29 жовтня 2012 року
(а.с.10).

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя, поважати
дитину.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч.3 ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Частиною другою статті 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України» встановлено,
що оформлення проїзного документа
дитини провадиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків або законних представників
батьків чи дітей у разі потреби
самостійного виїзду неповнолітнього
за кордон. За відсутності згоди одного
з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

На підставі п.3 «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 р. N 57, виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
та в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку.

Відповідно до ч. 4. вищевказаних Правил,
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: 1) за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій держві,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; 2) без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків: у
разі пред'явлення документів або їх
нотаріально засвідчених копій: рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач в добровільному порядку
нотаріально засвідченої довіреності
на виїзд неповнолітньої доньки за межі
України не надає, участі в вихованні
дитини не приймає, а у позивачки
виникла необхідність в виїзді за межі
України з дитиною на відпочинок для
оздоровлення , спілкування з рідними,
та матеріального забезпечення
неповнолітньої дитини, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Однак, суд задовольняє вимоги
позивачки частково, а саме в частині
позовних вимог щодо визнання відмови
відповідача ОСОБА_2 на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною, суд
відмовляє в задоволення, в іншій
частині задовольняє вимоги повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 225-233 ЦПК України,
ст.ст. 150, 180 СК України, ч.3 ст. 313 ЦК
України, ст..4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України», п. 3, 4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 р. N 57, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон дитини без згоди батька, третя
особа - орган опіки та піклування
Антрацитівської міської ради
Луганської області- задовольнити
частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 без згоди батька
ОСОБА_2 оформити документи для
тимчасового виїзду неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі державного
кордону України до Російської
Федерації.

Надати дозвіл на короткострокові
виїзди до трьох місяців під
зобов'язання її зворотнього повернення
в Україну неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі державного
кордону України до Російської
Федерації у супроводі матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди на такий виїзд
та супроводу її батька - ОСОБА_2 влітку,
починаючи з 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
О. О. Лобарчук