Справа № 569/1237/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючого судді
Рогозіна С.В.

при секретарі
Кулик Т.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника третьої особи
Самолюк І.Р.

прокурора
Меленчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Органу опіки
та піклування Рівненського
міськвиконкому про позбавлення
батьківських прав та збільшення
розміру аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення
аліментів,-

встановив:

В судовому засіданні ОСОБА_1 уточнивши
позовні вимоги, підтримала позов в
частині позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від позовних вимог про
збільшення розміру аліментів
відмовилась. Зустрічний позов ОСОБА_2
про зменшення розмір аліментів визнала
повністю.

Відповідач ОСОБА_2 позов про
позбавлення його батьківських прав
щодо сина визнав, зустрічний позов
підтримав повністю, просив змінити
розмір аліментів, що стягуються з нього
на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ?
усіх видів його заробітку, стягнувши
аліменти в розмірі 200 грн. В
обґрунтування свого позову
покликається на те, що з моменту
стягнення аліментів у нього змінився
сімейний та матеріальний стан.

Прокурор у судовому засідання
висловила думку про доцільність
позбавити відповідача батьківських
прав відносно малолітнього сина.

Представник органу опіки і піклування
ОСОБА_3 визнала обґрунтованими позовні
вимоги ОСОБА_1, підтримала висновок
органу опіки та піклування від 11 квітня
2014 року № 08-764 про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав відносно його малолітнього сина
ОСОБА_5 Суду пояснила, що позбавлення
останнього батьківських прав, є
доцільним та відповідає інтересам
дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
у повному обсязі первісного та
зустрічного позовів.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та особами, які
беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Визнання відповідачем позовних вимог
не суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, тому
суд за наявності для того законних
підстав приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Окрім визнання ОСОБА_2 позову про
позбавлення його батьківських прав, а
ОСОБА_1 зустрічного позову про
зменшення розміру аліментів,
обґрунтованість позовних вимог
кожного з них стверджується наступним.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується Свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданим
ОСОБА_1 26 січня 2000 року Дубровицьким
райвідділом РАГС Рівненської області,
актовий запис № 13.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З моменту розірвання шлюбу, відповідач
про сина не піклується, від виховання
та його утримання ухиляється. Аліменти
за рішення Рівненського міського суду
від 20 грудня 2005 року у розмірі ? частки
усіх видів його заробітку, але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку сплачує частково,
будь - якої участі у додаткових
витратах на утримання дитини не бере.

Згідно висновку органу опіки і
піклування виконавчого комітету
Рівненської міської ради № 08-764 від 11
квітня 2014 року, вважається доцільним
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
стосовно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки останній не виконує свої
батьківські обов'язки щодо виховання
та утримання дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України,
батьки можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони без
поважної причини протягом шести
місяців не виявили щодо неї
батьківського піклування, ухиляються
від виконання своїх батьківських
обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України,
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено
зміну розміру аліментів, визначеного,
зокрема, за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

Така ж позиція викладена й у п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів".

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Рівненського міського суду
від 20 грудня 2005 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання
сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини всіх
видів заробітку, щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з 15
серпня 2005 року до його повноліття.

Крім цього, заочним рішенням
Козівського районного суду
Тернопільської області від 29 травня 2012
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій
сумі 700 грн., щомісячно, починаючи з 17
травня 2012 року і до досягнення ним
повноліття. Дане рішення набрало
законної сили.

Також, як вказує ОСОБА_2 він на даний час
не працевлаштований, а відтак має
нерегулярний, мінливий дохід.

З наведеного слідує, що у ОСОБА_2
змінився сімейний та матеріальний стан
з часу ухвалення згаданого рішення
Рівненського міського суду від 20
грудня 2005 року, він не
працевлаштований, створив нову сім'ю,
сплачує аліменти на утримання ще
одного свого неповнолітнього сина
ОСОБА_9 2003 року народження.

З урахуванням викладеного, наданих
сторонами у справі доказів на
підтвердження своїх вимог, повним
визнанням ОСОБА_2 позову ОСОБА_1, та
повним визнанням останньої позову
ОСОБА_2, суд приходить до переконання,
що позовні вимоги про позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина,
знайшли своє підтвердження в суді,
вважаються доведеними, такими що
відповідають інтересам дитини та
підлягають до задоволення. Разом з цим,
з урахуванням положень ст.ст. 166, 192 СК
України, суд вважає можливим
задоволити зустрічний позов ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів у повному
обсязі.

На підставі викладеного ст. ст. 150, 164, 192
СК України, керуючись ст.ст. 174, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача Органу опіки та
піклування Рівненського
міськвиконкому про позбавлення
батьківських прав та збільшення
розміру аліментів - задоволити
повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зменшення аліментів -
задоволити повністю.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_5, стягнувши з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення дитиною
повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі
Рішення Рівненського міського суду від
20 грудня 2005 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження в розмірі 1/4 від усіх видів
його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, що місячно -
відкликати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий -
С.В.Рогозін