Справа № 335/4403/14-ц 2/335/1301/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Геєць Ю.В., при секретарі Замуруєвій
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11
в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи
Орджонікідзевський районний відділ у
місті Запоріжжя управління державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, орган опіки та
піклування Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в інтересах
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
здійсненні права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказала, що їй на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1,
проте потрапити до власного житла
позивач не може, оскільки його на даний
час займає, без жодних на те правових
підстав, колишній власник квартири
ОСОБА_2 та члени його родини. Вказані
особи добровільно не звільняють
квартиру і не знімаються з реєстрації
місця проживання, чим створюють
позивачу перешкоди у користуванні
належним йому майном.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував у повному
обсязі. В обґрунтування своїх
заперечень зазначив, що до вказаних у
позовній заяві правовідносини повинні
застосовуватися норми ст.ст. 71, 107
Житлового кодексу України, які є
спеціальними і мають пріоритет перед
загальними нормами Цивільного кодексу
України. З огляду на те, що відповідачі
постійно проживають у спірній
квартирі, позбавити їх права
користування жилим приміщенням
неможливо. Крім того, у спірній
квартирі проживають малолітні діти,
які мають тісний зв'язок з цим
помешканням, оскільки навчаються у
загальноосвітній школі.

Інші відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, у наданих суду письмових
заявах просили суд розглядати справу
без їх участі, ухвалити рішення на
розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних доказів у відсутність
відповідачів та представників третіх
осіб.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
надані докази, оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку про
можливість ухвалення рішення і вважає
встановленими такі факти і відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом, виданим
ОСОБА_9, приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу 08.07.2013 року, реєстровий № 3375 (а.с.
5).

Право власності на вказану квартиру
зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 08.07.2013
року, реєстраційний номер 1, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с. 6).

Проте потрапити до власного житла
позивач не може, оскільки його на даний
час займає колишній власник квартири
ОСОБА_2 та члени його родини.

Відповідно до довідки
житлово-експлуатаційної контори ПАТ
«Запорізький феросплавний завод» від
09.07.2012 року № 250 у спірній квартирі на
момент проведення прилюдних торгів
були зареєстровані та проживали
ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (дочка),
ОСОБА_10 (тесть) (а.с. 7).

Також встановлено, що станом на 21.03.2014
року, згідно довідки
Орджонікідзевського РВ у місті
Запоріжжі управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області № 2314-849, у квартирі,
крім вказаних осіб зареєстровані
ОСОБА_11, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Факту реєстрації місця
проживання та вселення ОСОБА_11, ОСОБА_6
ОСОБА_7, після проведення прилюдних
торгів не заперечував і представник
відповідача ОСОБА_2 (а.с. 8).

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач зверталася із заявою до
дільничного інспектора міліції, у якій
просила вжити заходи до колишнього
власника квартири, який перешкоджає їй
потрапити до квартири. За результатами
проведеної перевірки, дільничний
інспектор встановив, що вказані вище
особи проживають у квартирі, яка
належить позивачеві та добровільно не
збираються її звільняти, заперечуючи
факт її продажу (а.с. 9,10).

Згідно з положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів сім'ї, інших осіб і
має право розпоряджатися своїм житлом
на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, хоч це і не
було пов'язано з позбавленням права на
володіння майном.

Однією з підстав припинення права
власності відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК
України є звернення стягнення на майно
за зобов'язаннями власника.

З огляду на викладене, оскільки право
власності відповідача ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1 припинилося
внаслідок продажу її на прилюдних
торгах, він втратив і право
користування нею. Відповідно втратили
право користування нею і члени його
родини, оскільки їх право є похідним
від права власника.

Відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України,
однією з умов виникнення прав та
обов'язків учасників цивільних
правовідносин є рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого немайнового або
майнового права та інтересу. Захист
цивільних прав шляхом усунення
перешкод у здійсненні права
користування і розпорядження майном
належить судам.

Таким чином, обрані позивачем способи
захисту його прав передбачені законом
і відповідають йому.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими й такими, що підлягають
задоволенню.

Посилання представника відповідача
про необхідність застосування до
спірних правовідносин положення ст.ст.
71, 107 ЖК України є безпідставними,
оскільки передбачають інші підстави
втрати особою права користування
житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в
інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи
Орджонікідзевський районний відділ у
місті Запоріжжя управління державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, орган опіки та
піклування Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району про
усунення перешкод у здійсненні права
власності - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права власності на квартиру АДРЕСА_1
шляхом зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з
квартири АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Ю.В.Геєць