Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1339/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на судовий наказ
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 04 грудня 2013 року

у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Запоріжгаз» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Запоріжгаз» звернулось до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3 у
розмірі 2789,16 грн.

Судовим наказом Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 04
грудня 2013 року з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Запоріжгаз» стягнуто заборгованість
в сумі 2789,16 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 30 січня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
скасування судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із судовим наказом,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначав, що судовий наказ ухвалено з
порушенням норм процесуального права,
оскільки судовий наказ було видано з
порушенням правил підсудності, так як
на момент подачі заяви про видачу
судового наказу він був зареєстрований
за іншою адресою та фактично не
споживав послуги, за які відповідач
вимагає оплати. Вважає, що є спір про
право між ним та стягувачем, тому
просив скасувати судовий наказ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.309-1 судовий наказ
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку, якщо апеляційний суд
встановить відсутність між споживачем
та боржником спірних правовідносин, на
основі яких була заявлена вимога,
передбачена частиною першого ст.96 ЦПК
України.

Обґрунтовуючи свою заяву про
скасування наказу ОСОБА_3 посилався на
те, що між ним та стягувачем наявний
спір про право, оскільки він є
власником лише 2/3 частини будинку,
іншим власником 1/3 частини є його брат,
з дозволу якого в будинку проживають й
інші особи. За вказаною адресою він не
проживає з 17.07.2013 року про що надав
копію постанови про закриття
кримінального провадження (а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні заяви про
скасування наказу, суд виходив з того,
що заявником не надано доказів, які б
були підставою для прийняття іншого
рішення. Тому, підстав для скасування
судового наказу немає.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду, оскільки вони
не відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що
судовий наказ є особливою формою
судового рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених ст.96 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 цього Кодексу
судовий наказ може бути видано у разі,
якщо заявлено вимоги про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.100 ЦПК
України, суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, у
разі якщо із заяви та поданих
документів вбачається спір про право.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у
п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України №14 від 23
грудня 2011 року "Про практику розгляду
судами заяв у порядку наказного
провадження", наявність спору про
право, яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально - правової
вимоги і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
право вимоги. Крім того, мають
ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск строку позовної
давності. Така вимога може бути
вирішена лише в позовному провадженні.

Як вбачається з пояснень представника
ОСОБА_3 та наданих ним матеріалів, сума
боргу ним оспорюється, боржник не
погоджується з періодом за який
нарахована заборгованість та сумою
заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
спору про право, у зв'язку з чим судовий
наказ підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 307, 309-1, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Судовий наказ Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 04
грудня 2013 року скасувати.

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Запоріжгаз» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_3 відмовити.

Роз'яснити Публічному акціонерному
товариству по газопостачанню та
газифікації «Запоріжгаз», що заявлені
ним вимоги можуть бути розглянуті з
додержанням правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: