Дата документу 30.04.2014
Справа № 334/8060/13-ц
Провадження № 2/334/202/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 р. Ленінський районний суд
м. Запоріжжя в складі:

головуючого -
МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі -
Кузьменко О.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси і
Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2
/3-я особа ТОВ «Запоріжміст»/ про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та договором поруки,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки, вказавши в заяві,
що 28.02.2008 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі першого заступника
управляючого Філії «Запорізьке РУ» ТОВ
«Банк» Фінанси та Кредит» і ТОВ
«Запоріжміст» в особі директора
ОСОБА_2, відповідача по справі, був
укладений кредитний договір № 456-01-08
про надання кредиту на придбання
екскаватора «ТОТА ТХ210 С» по Договору №
04/11 купівлі-продажу Спецтехніки від
13.11.2007р., на підставі цього кредитного
договору відповідачу наданий кредит в
сумі 485000,00 грн. ( чотириста вісімдесят
п'ять тисяч грн. 00 коп.). В якості
забезпечення виконання кредитних
грошових зобов'язань за даним
кредитним договором, між банком та
ОСОБА_2 було укладено договір застави №
0409ТЗ/0208 від 28.02.2008р. про передачу
заставного майна, екскаватора «ТОТА
ТХ210 С», вартістю 693000,00 грн., а також,
було укладено з ОСОБА_2, як фізичною
особою, договір поруки № 1 від 12.11.2009р.

Згідно з Кредитним договором була
встановлена базова відсоткова ставка
за Кредитним договором в розмірі 17%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення до 28.02.2013 року. Додатковою
угодою від 21.04.2008р., укладеною між
Банком та ТОВ «Запоріжміст» в особі
директора ОСОБА_2, процентна ставка за
кредитним договором була збільшена до
18 % з 21.04.2008р. до строку повернення
кредиту /пункт 3.1.(б) Додаткової угоди/, а
потім до 27% річних з 28.02.2013р. до дня
фактичного погашення заборгованості у
разі несвоєчасного виконання
зобов'язання з моменту непогашення
суми кредиту до дня фактичного
погашення цієї суми /пункт 3.2.(в,г)
Додаткової угоди/. Однак, підприємство
не виконувало належним чином, в
обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту та відсотків у сумі,
передбаченій договором, тому, станом на
10.07.2013 року у підприємства виникла
заборгованість у розмірі 523519,13 грн. (що
складається з: суми строкової
заборгованості за основним боргом -
352771,73 грн., заборгованості по
нарахованим процентам - 136807,80 грн., та
суми пені 33939,60 грн., тому представник
позивача в судовому засіданні
наполягає на цій сумі та просить суд
стягнути з відповідача, як поручителя
за кредитним договором, вказану
заборгованість, а також, витрати
позивача по сплаті судового збору в
розмірі 3441 грн.

Представник відповідача за
довіреністю - ОСОБА_3 проти позову
заперечує у повному обсязі, пояснивши
суду, що листом-вимогою від 07.04.2010 року
№ 1652 Банк повідомив відповідача про
порушення вимог п. 1.1. та п. 3.4.
Кредитного договору позичальником (3-я
особа), у зв'язку з чим станом на 01
квітня 2010 року заборгованість по
Кредитному договору складала 359 198,52
грн., тому згідно п. п. 1, 6.1., 6.2., 6.3.
Кредитного договору, п. п. 2, 8, 9 Договору
застави, п. п. 1, 2, З Договору поруки,
відповідачу була направлена вимога про
повне дострокове погашення
заборгованості за кредитом та
відсотками, а також, про сплату пені та
штрафних санкцій у 30-ти денний строк з
дня отримання цієї вимоги. В подальшому
позивачем на адресу відповідача жодної
вимоги про погашення заборгованості за
кредитом та відсотками не направлялось
і в своєму позові позивач на такі
вимоги не посилається, та відсутні
будь-які докази щодо направлення таких
вимог відповідачу (поручителю по
кредитному договору) за період часу з 07
квітня 2010 року по теперішній час. Крім
того, представник позивача пояснив
суду, що тільки в 2013 році ОСОБА_2
дізнався про те, що господарським судом
Запорізької області вже стягнуто
вищевказану суму заборгованості з
підприємства. Підприємство визнано
банкрутом та призначено ліквідатора.
Тобто, ще в 2010 році Банк мав можливість
і повинен був, якщо в нього були
претензії до поручителя, стягнути з
ОСОБА_2 за рішенням суду заборгованість
- як з поручителя.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, проти позову
заперечує, просить розглянути справу
за участі його представника.

Вислухавши пояснення представника
позивача - Колесник І.Г. та представника
відповідача - ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено законом або
договором. Кожна із сторін у
зобов'язанні має право вимагати
доказів того, що обов'язок виконується
належним боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Однак, в судовому засіданні
встановлено, що Постановою
господарського суду Запорізької
області від 14.06.2012р. ТОВ «Запоріжміст»
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, якою
призначено ліквідатором Боброва
Дениса Леонідовича /а.с.83-84/. Ухвалою від
29.09.2011р. визначено 1 чергу задоволення
заборгованості за кредитом та
процентами в сумі 458233,40 грн. та пені
26204,23 грн., а всього 484437,63 грн. на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Також,
згідно матеріалів справи встановлено,
що листом-вимогою від 07.04.2010 року № 1652
/а.с.28/, позивач пред'явив до відповідача
вимогу про застосуванням права на
повернення кредиту достроково, а в
подальшому підтвердивши ці вимоги
зверненням до господарського суду
Запорізької області з позовом до ТОВ
«Запоріжміст» про повне дострокове
погашення заборгованості за кредитом
та відсотками, а також, сплату пені та
штрафних санкцій в сумі 399292,55 грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
застави /а.с.118/. Тобто, строк
пред'явлення позивачем до відповідача,
як поручителя, вимоги про повернення
отриманих у кредит 3-ю особою коштів, у
зв'язку із застосуванням ним права на
повернення кредиту достроково, сплинув
07 квітня 2013 року, так як протягом трьох
років з дня застосуванням Позивачем
права на повернення кредиту достроково
він не пред'явив жодної вимоги до
Відповідача (п. 5.1. Договору поруки № 1
від 12.11.2009 року), у зв'язку з чим Договір
поруки № 1 від 12.11.2009 р. є припиненим.

Частиною 4 ст. 559 ЦК встановлено, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
зобов'язання не пред'явить вимогу до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
перегляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що при вирішенні таких
спорів суд має враховувати, що згідно
зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Наказом Господарського суду
Запорізької області від 04.01.2011 року
було стягнуто з ТОВ «Запоріжміст» на
користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит»
кредит в сумі 399291,95 грн. шляхом
звернення стягнення на заставне майно -
екскаватор «ТОТА ТХ210 С» та стягнуто у
повному обсязі вказану суму
заборгованості. Ухвалою того ж суду від
29.09.2011р. визначено 1 чергу задоволення
заборгованості за кредитом та
процентами в сумі 458233,40 грн. та пені
26204,23 грн., а всього 484437,63 грн. на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
Постановою господарського суду
Запорізької області від 14.06.2012р. ТОВ
«Запоріжміст» визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру та
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Боброва Дениса
Леонідовича. Відповідач ОСОБА_2 не
приймав участі у розгляді справ
господарським судом, про результати
розгляду він дізнався лише в 2013 році,
після отримання виклику до суду за
вимогами Банку до нього, як до
поручителя. Тому, суд вважає, що банк
маючи можливість звернутись до
відповідача, після того, як він у
повному обсязі стягнув суму
заборгованості з позичальника - ТОВ
«Запоріжміст», мав звернутись з
позовом до відповідача як до
поручителя ще з 2010 року, однак цього у
встановлені законом строки не зробив, і
жодного повідомлення відповідачу не
надсилав.

Таким чином, збігли строки позовної
давності за договором поруки № 1,
передбачені п. 5.1 самого Договору
поруки, та загальні строки, передбачені
ч.4 ст. 559 ЦК України, а саме, позивач
звернувся до суду з позовом лише 11.09.2013
року /а.с.3/.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що в позові ПАТ «Банк
«Фінанси і Кредит» в особі Філії
«Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_2 /3-я особа ТОВ
«Запоріжміст»/ про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки слід відмовити у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ «Банк «Фінанси і
Кредит» в особі Філії «Запорізьке РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості в сумі
523519,13 грн. за кредитним договором №
456-01-08 від 28.02.2008 р. та договором поруки
№1 від 12.11.2009р., а також, судового збору
в сумі 3441 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення.

Суддя:
Махіборода Н. О.