Справа № 2-176/11
Провадження № 2/0182/96/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді:
Троян Н.А.

при секретарі:
Смиковій Ю.В.

представників позивачів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача:
ОСОБА_3

представника відповідача:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, позовну заяву ОСОБА_6
до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди. З урахуванням
уточненої позовної заяви від 28.11.2011
року просив стягнути з відповідача на
його користь матеріальну шкоду у
розмірі 16 888,70 грн. та моральну шкоду у
розмірі 5 000 грн., посилаючись на
наступні обставини.

09.08.2004 року приблизно о 17:00 год. він,
керуючи належним йому на праві
приватної власності автомобілем
«Форд-скорпіо» державний номер НОМЕР_3,
рухався по вулиці Довгалівській в
місті Нікополі зі сторони вулиці
К.Лібкнехта. В районі перехрестя з
вулицею Цегельна він ввімкнув сигнал
лівого повороту, впевнившись, що не
створює своїм маневром перешкод
транспорту, що рухається в зустрічному
та попутному напрямках, після чого
почав виконувати поворот ліворуч. Він
зупинився, пропустив автомобіль. В
зустрічному напрямку на відстані
приблизно 100 метрів рухався автомобіль
«Газель» зі швидкістю 40-50 км/год, так, що
він міг проїхати перехрестя, не
створюючи йому перешкод. Автомобілей,
обганяючих «Газель» не було. За
«Газелю», із-за повороту виїжджав інший
автомобіль. Він не звертав на нього
уваги, оскільки той рухався по правій
стороні за автомобілем «Газель».
Впевнившись у відсутності небезпеки
для руху, він почав виконувати поворот
ліворуч і боковим зором помітив
легковий автомобіль. Відстань до нього
була невеликою Точно визначити
відстань він не може бо слідкував за
дітьми, які були на полосі руху. В
результаті відбулося зіткнення його
автомобіля з автомобілем «Фіат-Уліссе»
під керуванням відповідача.

Автомобіль «Фіат-Уліссе» перебував в
момент удару під кутом зліва направо та
вдарив передньою лівою частиною його
автомобіль в передню частину
посередині. Вважає, що автомобіль з
яким сталося зіткнення той же, що він
бачив виїжджаючим із-зі повороту за
автомобілем «Газель». Відповідач
перевищив швидкість руху, рухався
приблизно зі швидкістю 90 км/год, пішов
на обгін автомобіля «Газель» вже після
того, як він почав виконувати поворот
ліворуч, що і стало причиною зіткнення.
Якби відповідач не виконував обгін з
перевищенням швидкості, він би встиг
повернути ліворуч. З початку виконання
повороту він рухався 5-6 секунд і
проїхав 7-8 метрів.

Згідно висновку автотоварознавчої
експертизи дорожнього транспортного
засобу № 6 від 05.11.2004 року в його
автомобілі пошкоджені: передній
бампер, капот, дві блок-фари, радіатор,
панель передка в зборі, скло вітрове,
датчик ввімкнення вентилятора,
повторювач поворотів, два покажчика
поворотів, решітка радіатора, корпус
повітряного фільтра, ремінь приводу
генератора, гідропідсилювач, бачок
склоомивача, натяжний ролик ременя
генератора і гідропідсилювача, молдінг
бампера середній, два молдінга бампера
лівого/правого, два ущільнювача фар,
датчик оборотів. Всі вказані деталі
підлягають заміні, а їх вартість
складає 9 522 грн. Вартість ремонтних

робіт складає 10 634 грн. 97 грн. Всього
сума відновлювального ремонту з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складає 16 418 грн. 70 коп. За послуги
експерта він сплатив 470 грн.

Крім його, йому причинена моральна
шкода. Після дорожньо-транспортної
пригоди, з 12.08.2004 року по 30.08.2004 року він
перебував на стаціонарному лікуванні в
нейротравматологічному відділенні з
діагнозом: закрита черепно-мозкова
травма, хребетно-спинальна травма,
забій поперекового відділу хребта,
забій спинного мозку, нижній парапарез.
З 31.08.2004 року по 30.09.2004 року він
знаходився на амбулаторному лікуванні
та перебував під наглядом
невропатолога, він страждає на
головний та спинний біль. Під час
дорожньо-транспортної пригоди він
пережив психологічний шок, декілька
хвилин не міг рухатися, навіть вийти з
автомобіля. Також він не може спокійно
експлуатувати автомобіль, його охоплює
страх. Завдану йому моральну шкоду
оцінює в 5 000 грн.

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди. В обґрунтування
своїх вимог посилається на те, що 09.08.2004
року приблизно о 17:00 год. в місті
Нікополі на перехресті вулиць
Довгалівська і Цегельна сталося
зіткнення належного їй автомобіля
«Фіат-Уліссе» державний номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля
«Форд-скорпіо» державний номер НОМЕР_3
під керуванням ОСОБА_5

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 09.08.2004 року
зіткнення сталося з вини ОСОБА_5 який,
не впевнившись у відсутності перешкод,
продовжував виконувати поворот
ліворуч і виїхав на зустрічну смугу,
чим порушив п.16.13 Правил дорожнього
руху України.

В результаті зіткнення належний їй
автомобіль «Фіат-Уліссе» державний
номер НОМЕР_2 отримав значні
пошкодження, а саме: деформовано ліве
переднє крило, передня панель,
кріплення бампера та решітки
радіатора, передні ліві двері, захист
переднього лівого крила, розбита
декоративна решітка, передня ліва фара
та покажчик повороту.

Згідно висновку експерта, матеріальна
шкода завдана їй пошкодженням
автомобіля складає 20346,04 грн., оплата
послуг експерта 210 грн.

Крім того, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди їй
завдано моральну шкоду, оскільки вона
сильно хвилювалася, погіршився стан її
здоров"я, вона страждає на головний
біль. В результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль, яким вона не могла
користуватися. Завдану їй моральну
шкоду оцінює в 10 000 грн.

З урахуванням уточненої позовної заяви
від 26.11.2007 року просить стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду у розмірі 20 556,04 грн. та моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою суду від 18.05.2005 року позови
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 об'єднано в одне
провадження.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити, оскільки ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_3, який
порушив ПДР України, перевищивши
швидкість руху, що і стало причиною ДТП.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і
пояснив, що ПДР порушив саме ОСОБА_5,
який порушив вимоги п.16.13 Правил
дорожнього руху, оскільки, виконуючи
поворот наліво, він не пропустив його
автомобіль, який рухався у зустрічному
напрямку. Зразу після ДТП ОСОБА_5
визнавав себе винним та пояснив, що не
бачив його автомобіль, але після
спілкування з адвокатом змінив думку.

Представник позивача ОСОБА_6 на
задоволенні позовних вимог наполягав
і пояснив, що ДТП сталася з вини водія
ОСОБА_5, який порушив ПДР України. В
результаті зіткнення автомобіль
ОСОБА_6 був пошкоджений. Просив
стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної шкоди 20 566 грн. 04 коп.,
моральну шкоду 10 000 грн. та судові
витрати 51 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3
просила в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 відмовити, оскільки ДТП сталася
з вини самого водія ОСОБА_5

Вислухавши сторони, представників,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6
підлягають задоволенню частково, а в
позові ОСОБА_5 необхідно відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними

рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи,

а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
декількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується винною особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, якщо вона не
доведе, що шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як встановлено в судовому засіданні,
09.08.2004 року інспектором ДАІ ОСОБА_7 у
відношенні ОСОБА_5 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 124 КУпАП серії АА
№ 405743 (а.с.17 відмовного матеріалу).
Згідно цього протоколу 09.08.2004 року о 17
год. 05 хв. в м. Нікополі на перехресті
вулиць Довгалівській і Цегельній,
ОСОБА_5, рухаючись на автомобілі „Форд
Скорпіон" номерний знак НОМЕР_3 та
виконуючи поворот ліворуч, не надав
перевагу в русі транспортному засобу,
який рухався у зустрічному напрямку,
чим порушив п.16.13 Правил дорожнього
руху України. Внаслідок ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження.

При складанні протоколу ОСОБА_5 свою
провину в ДТП не оспорював зазначивши,
що, виконуючи поворот ліворуч, він не
пропустив автомобіль, який рухався у
зустрічному напрямку.

За фактом ДТП проводилася додаткова
перевірка і винесена постанова про
відмову в порушенні карної справи
(а.с.37-38). В постанові зазначено, що
ОСОБА_5 не надав перевагу в русі
автомобілю „Фіат Уліссе" під
керуванням ОСОБА_3, який рухався в
зустрічному напрямку, в результаті
чого сталося ДТП. Після зіткнення
ОСОБА_5 прибрав свій автомобіль з
проїзної частини. В поясненні,
написаному власноруч в день скоєння
ДТП, тобто 09.08.2004 року, ОСОБА_5 також
зазначив, що він, виконуючи поворот на
вул. Цегельну, не пропустив автомобіль
Фіат, в результаті чого відбулося
зіткнення. В результаті ДТП він не
постраждав та претензій до працівників
ДАІ не має (а.с.24 відмовного матеріалу).

Вина ОСОБА_5 в дорожньо-транспортній
пригоді підтверджується також
протоколом огляду місця події, схемою
до цього протоколу, з яких вбачається,
що зіткнення сталося на полосі руху
автомобіля ОСОБА_3 і на зустрічну
полосу руху виїхав ОСОБА_5, який
виконував поворот наліво (а.с.4,5, 17,18
відмовного матеріалу).

З огляду на ці обставини суд не може
прийняти до уваги твердження позивача
ОСОБА_5 в тій частині, що ДТП сталася з
вини ОСОБА_3 Позивач в цій частині
посилається на пояснення свідка
ОСОБА_9, який давав непослідовні
свідчення - спочатку пояснював, що він
їхав зі швидкістю 50-55 км/год. і вважає,
що швидкість автомобіля ОСОБА_3, який
обігнав автобус під його керуванням,
складала приблизно 70 км/год., (а.с. 23
відмовного матеріалу), а потім в
судовому засіданні пояснював, що він
їхав зі швидкістю 60 км/год., а
автомобіль, який його обігнав, рухався
зі швидкістю 80 км/год. Сам ОСОБА_5
визначив рух автобусу під керуванням
ОСОБА_9 40-50 км/год. (а.с. 14 відмовного
матеріалу). Інших доказів в цій частині
не надано.

З огляду на ці обставини не можуть бути
прийняті до уваги і висновки судової
авто технічної експертизи від 12.03.2013
року в частині порушення ПДР ОСОБА_3,
оскільки такий висновок зроблений з
пояснень свідка ОСОБА_9 про можливу
швидкість. Як зазначено у висновку у
зв"язку з тим, що на момент дійсного
дослідження відсутні вихідні данні,
які б дозволили експертним шляхом
встановити механізм стадії зближення
автомобілів, встановити механізм даної
ДПТ в цілому експертним шляхом не
надається можливим (а.с.190-206).

Крім того, ОСОБА_9 пояснював, що ОСОБА_5
важко було помітити автомобіль під
керуванням ОСОБА_3, але ці обставини не
можуть бути відомі свідку, а

сам ОСОБА_5 зазначав в позовній заяві,
що він бачив автомобіль, але не звертав
на нього уваги, оскільки слідкував за
дітьми, які були на полосі руху.

Твердження ОСОБА_5, що автомобіль
ОСОБА_3 рухався зі швидкістю 90 км/год. не
підтверджуються матеріалами справи,
інших доказів суду не надано.

Постановою судді від 09.10.2004 року
адміністративна справа про
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП провадженням була закрита у
зв"язку зі спливом строку притягнення
до адміністративної відповідальності
(а.с.39).

З пояснень свідка ОСОБА_11 встановлено,
що він їхав в автомобілі ОСОБА_3. В
районі вул. Цегельної їх автомобіль не
пропустив автомобіль Форд, який став
повертати ліворуч і

сталося зіткнення на полосі руху їх
автомобіля. Водій автомобіля Форд
пояснив, що він не побачив їх
автомобіль, визнав себе винним в ДТП,
казав, що оплатить вартість ремонту,
але ОСОБА_3 не погодився та визвав
працівників ДАІ. Ніхто із учасників ДТП
не скаржився на травми. Інспектор ДАІ
уточнював чи є травмовані.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він
виїзджав на місце ДТП , складав
протокол та схему. ДТП сталося в
результаті порушення водієм
автомобіля „Форд Скорпіон" п. 16.13
Правил дорожнього руху, оскільки водій
ОСОБА_5, виконуючи поворот наліво не
пропустив автомобіль, який рухався у
зустрічному напрямку. ОСОБА_5 підписав
цей протокол без будь яких заперечень.
Всі учасники ДТП заявили, що травми не
отримали.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що саму
дорожньо-транспортну пригоду вона не
бачила, бачила розбиті автомобілі.
Автомобіль Фіат з місця пригоди поїхав
своїм ходом.

Свідок ОСОБА_13 також пояснив, що
не бачив ДТП, а наступного дня ОСОБА_5
попросив його приїхати, потім приїхав
чоловік, написав розписку на
запчастини приблизно на 1 000 доларів.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що
він складав висновок по вартості
матеріального збитку, завданого
автомобілю Фіан Уліссе в результаті
пошкодження в ДТП. Згідно зробленого
ним експертного висновку матеріальні
збитки становлять суму 10 694 грн. 12 коп.

Згідно даних ВДАІ Нікопольського МВ (з
обслуговування м.Нікополя та
Нікопольського району) 13.08.2004 року було
замінено державний номерний знак
автомобіля «Фіат-Уліссе» на НОМЕР_5
(а.с.236).

При визначенні розміру збитків, що
підлягають відшкодуванню, суд виходить
з наступного.

Порядок оцінки (визначення вартості)
дорожніх транспортних засобів (далі -
ДТЗ), загальні принципи, методи оцінки
та товарознавчих досліджень, а також
вимоги до оформлення результатів
оцінки, оціночні процедури визначення
вартості ДТЗ, встановлені Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України та Фондом державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092 (далі-Методика).

Відповідно до п 1.6., п.2.7. Методики,
відновлювальний ремонт - ремонт з
відновленням пошкоджених чи
розкомплектованих складових ДТЗ;
вартість матеріального збитку - з
технічної точки зору вартісне значення
реальних витрат, яких зазнає власник у
разі пошкодження або
розукомплектування ДТЗ з урахуванням
фізичного зносу.

Згідно до пункту 8 зазначеної Методики,
вартість матеріального збитку (У)
визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових ДТЗ (Сврз) та
величини втрати товарної вартості
(ВТВ). Отже при розрахунку завданої
матеріальної шкоди обов'язковою умовою
є врахування фізичного зносу
транспортного засобу.

Відповідно до пункту 8.4.2 Методики,
вартість відновлювального ремонту
(Свр) визначається виходячи з суми
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт (Ср), вартості необхідних для
ремонту матеріалів (См), вартості
складових, що підлягають заміні під час
ремонту (Сс).

Ухвалою суду від 02.04.2004 року по справі
було призначено судову товарознавчу
експертизу. Згідно висновку судового
експерта ОСОБА_14 №44 від 03.12.2004 року,
вартість матеріального збитку
завданого ОСОБА_6 в результаті
пошкодження автомобіля «Фіат Уліссе»
державний номер НОМЕР_5 складає 10 694,12
грн. та була визначена як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових ДТЗ та
величини втрати товарної вартості.
Вартість відновлювального ремонту
складає 20346,04 грн. При її визначенні
експертом застосовувалися, зокрема,
ціни на нові деталі згідно каталогу
«Автотехникс» м. Київ.

Статтею 1192 року ЦК України встановлено,
що розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», при визначенні
розміру та способу відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого,
судам слід враховувати положення
статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ такого ж роду і
такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані
збитки у повному обсязі. Коли
відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. Як
при відшкодуванні шкоди в натурі, так і
при відшкодуванні реальних збитків
потерпілий має право вимагати
відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), було
використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих із виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого
вартості такого майна (у разі
відшкодування збитків).

Таким чином, відшкодування завданої
шкоди без застосування коефіцієнта
фізичного зносу складових ДТЗ при її
розрахунку, можливе лише у випадку
наявності доказів фактичного
проведення ремонту з використанням
нових деталей.

По обліковим даним ВДАІ Нікопольського
МВ (з обслуговування м.Нікополя та
Нікопольського району) транспортний
засіб «Фіат-Уліссе» державний номер
НОМЕР_5 останній раз проходив державний
технічний огляд 19.02.2009 року (а.с.230) за
результатами якого недоліків не
виявлено, що підтверджується карткою
обліку проведення техогляду,
протоколом контролю ДТЗ (а.с.231,235). З
вказаного слідує, що після
дорожньо-транспортної пригоди 09.08.2004
року автомобіль«Фіат-Уліссе» було
відремонтовано.

Однак матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували проведення вказаного
ремонту спеціалізованим
підприємством, заміну пошкоджених
складових автомобіля на нові, вартість
ремонту. За таких обставин стягненню з
відповідача підлягає вартість
матеріального збитку завданого
позивачу (тобто реальна вартість
пошкоджених складових ДТЗ з
урахуванням їх зносу) відповідно до
висновку судового експерта ОСОБА_14 №44
від 03.12.2004 року у розмірі 10 694,12 грн.

У зв"язку з ДТП автомобіль ОСОБА_6 був
пошкоджений і певний час остання не
могла ним користуватися, що завдавало
незручності. Після ДТП вона зверталася
до лікаря та перебувала на
стаціонарному лікуванні, що
підтверджується довідкою (а.с.36). З
урахуванням характеру, обсягу та
глибини заподіяних позивачу моральних
страждань, їх негативних наслідків,
враховуючи вимоги розумності та
справедливості, суд вважає за можливе
частково задовольнити позовні вимоги
стосовно відшкодування моральної
шкоди у розмірі 2000 грн., які підлягають
стягненню з відповідача у
відповідності зі ст. 1167 ЦК України.

Також суд вважає, що на підставі ст. 88
ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 51 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11,60,76,88,157,169,209,212-215, ЦПК України ,
ст.ст. 1166-1167,1187-1188,1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 10 694
грн. 12 коп., моральну шкоду в сумі 2 000
грн. та судові витрати в сумі 51 грн.

В іншому відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_3

Анатолійовича про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом

подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з моменту проголошення рішення
через

Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: Н. А. Троян