Справа № 4-с/369/51/13 Головуючий у І
інстанції Нікушин В.В. Провадження №
22-ц/780/170/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.

суддів: Олійника В.І., Іванової І.В.,

при секретарі : Власенко О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_1 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 15 жовтня 2013 року
по справі за скаргою ОСОБА_1 про
визнання дій державного виконавця
неправомірними та скасування постанов
,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року скаржник звернувся до
суду зі скаргою про визнання дій
державного виконавця неправомірними
та скасування постанов, посилаючись на
те, що старшим державним виконавцем
ВДВС Києво-Святошинського РУЮ (надалі
держвиконавцем) Власюком А.В.
неправомірно винесено постанову від
21.01.2013 року про відкриття виконавчого
провадження з виконання постанови від
24.12.2012 року про стягнення з боржника
ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 466
984,69 грн. та постанову від 24.12.2012 року
про стягнення з боржника ОСОБА_1
виконавчого збору в розмірі 466 984,69 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
жовтня 2013 року скарга ОСОБА_1 залишена
без задоволення з посиланням на те, що
дії державного виконавця були вчинені
відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця, при
яких права чи свободи скаржника не були
порушені .

Не погоджуючись із постановленою
ухвалою, ОСОБА_1 подав до суду
апеляційну скаргу, де просить
скасувати її та задовольнити скаргу по
суті, посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали виконавчого провадження
копію якого надана представником ВДВС,
колегія суддів встановила, що 11.06.2010
року постановою держвиконавця було
відкрито виконавче провадження на
виконання виконавчого листа, що
виданий 27.04.2010 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Український промисловий банк» боргу в
сумі 4 669 846,96 грн. При цьому, в
матеріалах справи відсутні докази про
направлення постанови на адресу
скаржника. Крім того, відповідно до
договору № 2258 від 31.06.2010 р. ТОВ
«Укрпромбанк» передано ПАТ «Дельта
Банк» права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
змінило ТОВ «Укрпромбанк», як
кредитора у зазначеному зобов'язанні.
Згідно заяви від 05.12.2012 р. ПАТ «Дельта
Банк» № 2225/12 боржник повністю сплатив
борг за кредитним договором № 854/ФКВ-07
від 22.06.2007 р. та відповідно стягувачем
було подано заяву до Відділу ДВС
Києва-Святошинського РУЮ про
закінчення виконавчого провадження.
25.12.2012р. держвиконавцем постановою
держвиконавця Власюка А.В.
постановлено закінчити виконавче
провадження та відповідно до п. 3
резолютивної частини вказано, що
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 24.12.2012 ВП№ 19952280
виділити в окреме провадження. 24.12.2012р.
постановою старшого держвиконавця
Власюка А.В. постановлено стягнути з
ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 466984,69
грн. Відповідно до п. 2 резолютивної
частини визначено копію постанови
направити боржнику. 21.01.2013р. постановою
держвиконавця Власюка А.В.
постановлено відкрити виконавче
провадження з виконання постанови від
24.12.2012р. № 19952280 виданої ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ про стягнення
з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі
466984,69 грн. В матеріалах справи відсутні
дані про направлення вказаних постанов
ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень тау
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 28 Закону «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійсненні ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до ст. 24 цього Закону. У разі,
якщо копія постанови про відкриття
виконавчого провадження одержана
боржником несвоєчасно, внаслідок чого
боржник був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника
при підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій у порядку,
встановленому ст.32 цього Закону та
поновляє боржнику строк для
добровільного виконання рішення.
Відповідно до п.п.4.1.1 п. 4.1 Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійснення ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк .Вказані
вимоги закону виконавцем не виконано
та як наслідок, - судом першої інстанції
не було перевірено та не надано
належної оцінки, тому факту, що у
матеріалах виконавчого провадження
відсутні належні та допустимі докази
на підтвердження того, що скаржником не
було отримано вищенаведені постанови.
В матеріалах виконавчого провадження
відсутні також дані про те, що
державним виконавцем виконувались дії
направлені на виконання рішення суду в
примусовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
також вважає, що винесена 21.01.2013 р.
державним виконавцем постанова про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення виконавчого збору
постановлена з порушенням строків,
встановлених Законом «Про виконавче
провадження» та вважає, що оскаржувані
постанови суперечать вимогам закону,
оскільки відповідно до довідки ПАТ
«Дельта Банк» від 04.12.2012 № 05-1048170
боржником було виконано у
добровільному порядку виконавче
провадження №19952280 від 11.06.2010 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Укрпром банк», правонаступником якого
є ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що 11.06.2010 року державним
виконавцем на підставі виконавчого
листа № 2-484/2010, виданого 27.04.2010 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Відповідно до копії
постанови від 11.06.2010 року, було надано
7-й денний строк для добровільного
виконання постанови та роз'яснено, що у
випадку невиконання в добровільному
порядку у встановлений строк, рішення
суду буде виконано в примусовому
порядку зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з провадженням виконавчих дій.

24.12.2012 року старшим державним
виконавцем Власюком А.В. винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору. Після чого 25.12.2012,
державним виконавцем Власюком А.В. було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
надходженням заяви стягувача про
сплату боржником боргу. Другим пунктом
резолютивної частини вищевказаної
постанови, було винесено в окреме
виконавче провадження постанову про
стягнення виконавчого провадження.

21.01.2013 державним виконавцем Власюком
А.В. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів
також вважає, що оскільки постанова
від 24.12.2012 року про стягнення з боржника
виконавчого збору ухвалена суб'єктом
владних повноважень не під час
виконання судового рішення, а тому,
згідно положень ст. 17 КАС України,
скарга має розглядатись судом
адміністративної юрисдикції.

Викладене повністю ґрунтується на
положеннях п. 4 інформаційного листа
№24-152/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі" від 28 січня 2013 року.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 3 від 13 грудня 2010 року (із змінами та
доповненнями) постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.

За змістом п.7 ч.2 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження" постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами.

У зв'язку з чим, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі, судом
якої юрисдикції вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

В порушення норм процесуального права,
суд першої інстанції залишив поза
увагою той факт, що учасниками цих
правовідносин є сторони виконавчого
провадження з приводу оскарження
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, який
підлягає розгляду в порядку
адміністративного, а не цивільного
судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції
викладеного не врахував і помилково
постановив оскаржувану ухвалу без
дотримання зазначених норм
матеріального та процесуального
права.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції, враховуючи викладене,
вважає за необхідне скасувати ухвалу
суду першої інстанції і закрити
провадження у справі відповідно до
положень ст.ст. 205 ч. 1 п. 1, 310 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 205, 304, 307, 310, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 15 жовтня 2013
року скасувати, провадження в справі
закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: