РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/38/14-ц

№пр. 2/384/24/2014

08 лютого 2014 року
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Галицького
В.В.,

зі секретарем - Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Вільшанка
Кіровоградської області справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Вільшанської
селищної ради Вільшанського району
Кіровоградської області, третя особа
Головне управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
права власності на будинок та надвірні
побудови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до Вільшанської
селищної ради Вільшанського району
Кіровоградської області, третя особа
Головне управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
права власності на будинок та надвірні
побудови. Позовні вимоги мотивовані
тим, що у 1987 році позивач разом з
чоловіком закінчили будівництво
нового будинку який знаходиться по
АДРЕСА_1, та з того часу проживають в
даному будинку, вели домашнє
господарство, там виросли їх діти.
Позивач є людина юридично необізнана, а
тому проживала багато років вважаючи,
що оскільки в неї є генеральний план
забудови, виписка з рішення сесії
виконкому районної ради, договір про
надання в користування земельної
ділянки, то вона законно проживає в
даному домоволодінні. Факт постійного
проживання та користування будинком
позивачем підтверджується довідкою
Вільшанської селищної ради № 3521 від
15.10.2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік
позивача ОСОБА_2, а тому виникла
необхідність оформлення спадщини в
нотаріальній конторі. В даний час
позивач бажає оформити право власності
на свій будинок, але не має такої
можливості, оскільки ні позивач ні її
покійний чоловік не знали
законодавства, а тому не отримали
свідоцтво про право власності на свій
будинок. Оскільки спадкодавець
фактично був власником, то позивач
просить визнати за нею право власності
на житловий будинок та надвірні
побудови розташовані по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не
з'явилася. Надіслала суду заяву в якій
вказала, що підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу без
її участі.

Представник Вільшанської селищної
ради Вільшанського району
Кіровоградської області в судове
засідання не з'явився. Надіслав суду
заяву в якій вказав, що визнає заявлені
позовні вимоги повністю, та просить
заслухати справу без його участі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Надіслав суду
заяву в якій вказав, що за наявності
достатніх правових підстав не
заперечує проти задоволення позовних
вимог, та просить заслухати справу без
його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

У відповідності до довідки
Вільшанської селищної ради
Вільшанського району Кіровоградської
області № 3521 від 15.10.2013 року, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає за адресою
АДРЕСА_1, без реєстрації з 1987 року
і по даний час (а.с. 11).

Згідно із випискою з рішення №303
виконкому Вільшанської районної ради
від 04.12.1975 року (а.с. 14), ОСОБА_2 дозволено
забудову в АДРЕСА_1 згідно типового
проекту №181-2у житловою площею 36 кв.м..

Відповідно до договору від 04.12.1975 року
(а.с. 15-16), ОСОБА_2 надається на праві
безстрокового користування земельна
ділянка загальною площею 800 кв.м., на
якому забудовник зобов'язується
побудувати житловий одноповерховий
будинок, житловою площею 36 кв.м..

У відповідності до генплану забудови
земельної ділянки в смт. Вільшанка
площею 800 кв.м., по АДРЕСА_1, забудовником
є ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно із технічним паспортом від
25.09.2013 року на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1, замовником є
ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки Вільшанської
державної нотаріальної контори №70/01-16
від 07.02.2014 року, після смерті гр. ОСОБА_2,
який помер 13 червня 2013 року та на день
смерті постійно проживав в АДРЕСА_1,
заведена спадкова справа №159/2013 (а.с. 39).
Заяву про прийняття спадщини до
Вільшанської державної нотаріальної
контори 14.10.2013 року за №512 подала
дружина спадкодавця, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до копії свідоцтва про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 22.03.1973
року зареєстрованого Вільшанським
райбюро ЗАГС (а.с. 12), позивач є дружиною
ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 13), ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Отже згідно ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Для спадкоємця, що прийняв спадщину,
виникають як майнові права, так і
обов'язки. До майнових прав належить,
зокрема, право власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Право власності на збудований житловий
будинок набувається в порядку, який
існував на час його будівництва.

Судом встановлено, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 був збудований у 1987 році.

У 1987 році питання набуття права
власності регулювались Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Указ від 26
серпня 1948 року), що був визнаний таким,
що втратив чинність, Указом Президії
Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988
року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до
Указу від 26 серпня 1948 року постановою
Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948
року «Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Постанова
від 26 серпня 1948 року), які, зокрема,
визначали умови та правові наслідки
будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня
1948 року кожен громадянин і кожна
громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року
визначав, що земельні ділянки для
будівництва індивідуальних жилих
будинків відводяться за рахунок земель
міст, селищ, держземфонду і земель
держлісфонду у безстрокове
користування, а збудовані на цих
ділянках будинки є особистою власністю
забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та
Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт збудування ним його з
додержанням вимог цих актів
законодавства. Ці правові акти не
пов'язували виникнення права власності
на житловий будинок із проведенням
його реєстрації.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що будівництво житлового будинку, який
є об'єктом спадщини, відбувалось
відповідно до чинного на час його
будівництва законодавства на
відведеній у встановленому порядку
земельній ділянці на підставі наданого
виконавчим комітетом дозволу на його
будівництво (тобто будинок не є
самовільним будівництвом у розумінні
статті 105 ЦК Української РСР). На момент
смерті спадкодавця цей будинок був
повністю збудований, проте спадкоємець
не може оформити належне їй право
власності на вказаний будинок в
порядку спадкування відповідно до
вимог закону з тих підстав, що
реєстрація права власності на будинок
відсутня. Отже, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
вказаний житловий будинок належав на
праві власності спадкодавцю. Оскільки,
після смерті спадкодавця позивач,
згідно довідки нотаріуса, фактично є
єдиним спадкоємцем, то суд вважає що є
всі підстави для набуття ОСОБА_1 права
власності на вказаний будинок в
порядку спадкування за законом.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 26 серпня 1948 року «Про право
громадян на купівлю і будівництво
індивідуальних житлових будинків»,
Указом Президії Верховної Ради СРСР
від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ,
постановою Ради Міністрів СРСР від 26
серпня 1948 року «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків», ст.ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 317, 328, 1216-1218, 1258, 1261 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вільшанської
селищної ради Вільшанського району
Кіровоградської області, третя особа
Головне управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
права власності на будинок та надвірні
побудови, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку ст. Бандурка,
Первомайського району, Миколаївської
області, такою, що набула право
власності на житловий будинок та
надвірні побудови, розташований по
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Вільшанський
районний суд). Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: