РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя у складі судді Кравченко
Л.Ю., при секретарі Григоренко Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
«Вуглецевий композит», 3-тя особа
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначає, що з 02.06.2009 року він
виконував обов'язки голови правління
ВАТ «Вуглецевий композит». 31.07.2009 року
наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна по Запорізькій
області №311 призначений на посаду
голови правління ВАТ «Вуглецевий
композит». 30.07.2010 року звільнений з
посади голови правління у зв'язку із
закінченням строку дії контракту,
відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України. При
звільненні розрахунок з ним проведено
не було. Тому просить стягнути з
відповідача заборгованість по
заробітній платі у сумі 28427, 47 грн. та
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені - 113709,96 грн. В
подальшому позивач уточнював позовні
вимоги і на час розгляду справи просить
стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 28427,47 грн., середній заробіток з
01.08.2010 по 30.08.2013 роки за час затримки
розрахунку при звільнені у сумі 119912,76
грн., 3503,32 грн. компенсації за тимчасову
втрату працездатності з 14 по 29 червня
2010 року та з 12 по 29 липня 2010 року, а
також 4500 гривень витрат на правову
допомогу.

В судовому засіданні позивач та його
представник на задоволенні позову
наполягають на підставах, викладених в
ньому.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов проти задоволення
позову заперечує. Пояснив, що 11.04.2011
року Господарським судом Запорізької
області порушено провадження у справі
про банкрутство ВАТ «Вуглецевий
композит». Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 10.04.2012 року
визнано вимоги конкурсних кредиторів,
які звернулися до господарського суду
та затверджено реєстр вимог
кредиторів. До цього реєстру внесено
заборгованість ВАТ «Вуглецевий
композит» перед працівниками по
заробітній платі. Дана ухвала в частині
заборгованості по заробітній платі
набрала законної сили 02.07.2012 року.
Заборгованість по заробітній платі ВАТ
«Вуглецевий композит» перед ОСОБА_1
визнано та внесено до реєстру вимог
кредиторів. Тому задоволення частини
позову щодо стягнення судом заробітної
плати призведе до подвійного стягнення
однієї і тієї ж суми заборгованості. З
боку відповідача відсутня вина за
затримку зарплати, оскільки починаючи
з 2009 року на рахунки підприємства
накладався арешт, тому ВАТ «Вуглецевий
композит» було позбавлено можливості
самостійно розпоряджатися грошовими
коштами. Крім того постановою
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 23.07.2013 року по
кримінальній справі за обвинуваченням
позивача у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.175 КК України
визнано винним ОСОБА_1 у затримці
заробітної плати працівникам з червня
2009 по 01 квітня 2010 року. Також позивачем
пропущений тримісячний строк для
звернення до суду із позовом, тому
просить застосувати строк позовної
давності.

Представник 3-ї особи в судовому
засідання заперечує проти задоволення
позову, оскільки немає підстав для його
задоволення.

Вивчивши докази по справі, вислухавши
пояснення сторін, суд вважає позов
таким, що підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з трудовою
книжкою ОСОБА_1 з 31.07.2009 року наказом
Регіонального відділення Фонду
державного майна по Запорізькій
області №311 призначений на посаду
голови правління ВАТ «Вуглецевий
композит». 30.07.2010 року звільнений з
посади голови правління у зв'язку із
закінченням строку дії контракту, на
підставі до п.8 ст.36 КЗпП України.

Згідно з довідкою ВАТ «Вуглецевий
композит» заборгованість перед ОСОБА_1
по зарплаті складає 28427,47 грн.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 11.04.2011 року
порушено провадження у справі про
банкрутство ВАТ «Вуглецевий композит».

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 10.04.2012 року
визнано вимоги конкурсних кредиторів,
які звернулися до господарського суду
та затверджено реєстр вимог
кредиторів. До цього реєстру внесено
заборгованість ВАТ «Вуглецевий
композит» по заробітній платі.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 02.07.2012 року
ухвалу суду від 10.04.2012 року в частини
затвердження вимог кредиторів
залишено без змін.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду від 23.07.2013 року ОСОБА_1
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст.. 175 ч.1 КК
України у зв'язку зі зміною обстановки.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Згідно з ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України
22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 роз'яснено, що
невиплата звільненому працівникові
всіх сум, що належать йому від власника
або уповноваженого ним органу, є
триваючим правопорушенням, а отже,
працівник може визначити остаточний
обсяг своїх вимог лише на момент
припинення такого правопорушення, яким
є день фактичного розрахунку. Для
звернення працівника до суду з заявою
про вирішення трудового спору щодо
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку встановлено тримісячний
строк, перебіг якого розпочинається з
дня, коли звільнений працівник
дізнався або повинен був дізнатися про
те, що власник або уповноважений ним
орган, з вини якого сталася затримка
виплати всіх належних при звільненні
сум, фактично розрахувався з ним.

Тому доводи представника відповідача
щодо застосування строку позовної
давності щодо стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільнені судом не приймаються,
оскільки на час звернення позивача до
суду заборгованість по заробітній
платі не погашена.

При розрахунку середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні суд виходить з наступного:

Згідно з п. 2,3,5,8 Постанови КМ України №
100 від 08.02.1995 року «Про затвердження
Порядку обчислення середньої
заробітної плати» середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок
середньої заробітної плати у тому
розмірі, в якому вони нараховані, без
виключення сум відрахування на
податки, стягнення аліментів тощо, за
винятком відрахувань із заробітної
плати осіб, засуджених за вироком суду
до виправних робіт без позбавлення
волі.

Нарахування виплат у всіх випадках
збереження середньої заробітної
плати провадиться виходячи з розміру
середньоденної (годинної) заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а
у випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Відповідно до довідки про
заборгованість по заробітній платі за
березень 2010 року ОСОБА_1 нараховане 3349,52
грн. заробітної плати, за квітень - 3366,98
грн.

Всього у березні та квітні 2010 року було
43 робочих дня. Тому середньоденна
заробітна плата становить 156,19 грн.

Кількість днів затримки розрахунку
при звільненні з 01.08.2010 по 30.08.2013 року
складає 756 дня.

Отже, середній заробіток за час
затримки розрахунку з 01.08.2010 по 30.08.2013
року становить: 756*156,19 = 118080 грн.

Тому середній заробіток підлягає
стягненню в розмірі 118080 грн.

Згідно з листком непрацездатності АБЖ
№576151 з 12.06.2010 по 29.06.2010 року ОСОБА_1
перебував на лікарняному.

Згідно з листком непрацездатності АБЖ
№416666 з 12.07.2010 по 29.07.2010 року ОСОБА_1
перебував на лікарняному.

Згідно з довідкою ВАТ «Вуглецевий
композит» бухгалтерією підприємства
своєчасно проведено розрахунок
компенсації за час тимчасової втрати
працездатності (хвороби) за липень 2010
року належить до виплати 3503,32 грн.

Тому позов в частині стягнення
компенсації за тимчасову втрату
непрацездатності в розмірі 3503,32 грн.
підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 цього Кодексу.

Верховним Судом України у справі №
6-64цс13 від 03.07.2013 року висловлена
правова позиція про те, що відсутність
фінансово-господарської діяльності
або коштів у роботодавця не виключає
його вини в невиплаті належних
звільненому працівникові коштів та не
звільняє роботодавця від
відповідальності, передбаченої ст. 117
КЗпП України.

Не підлягають задоволенню вимоги про
стягнення суми на правову допомогу.

Згідно приписів ч.1,2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Вказана позивачем сума 4500 грн. за
правову допомогу не обґрунтована,
позивачем не надано жодних належних
доказів, які б підтверджували час
витрачений для підготовки позовної
заяви, відповідний розрахунок
відсутній.

Тому вимоги позивача про стягнення з
відповідача судових витрат на правову
допомогу у розмірі 4500 грн. суд вважає
необґрунтованим та не доведеним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 208, 212-215 ЦПК
України, ст. 116,117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Вуглецевий композит» код
ЄРДПОУ 24516317 на користь ОСОБА_1 ІПН
НОМЕР_1, 28427 (двадцять вісім тисяч
чотириста двадцять сім) гривень 47 коп. -
в рахунок погашення заборгованості по
виплаті заробітної плати.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Вуглецевий композит» код
ЄРДПОУ 24516317 на користь ОСОБА_1 ІПН
НОМЕР_1, - 118080 ( сто вісімнадцять тисяч
вісімдесят) гривень середнього
заробітку за час затримки розрахунку з
01.08.2010 по 30.08.2013 роки без урахування
податків і обов'язкових платежів.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Вуглецевий композит» код
ЄРДПОУ 24516317 на користь ОСОБА_1 ІПН
НОМЕР_1, - 3503,32 грн. компенсації за
тимчасову втрату непрацездатності.

В решті позивних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження апеляційному
суду через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя
Л.Ю.Кравченко