2-379/11 29.04.2014
Справа №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Василівський
районний суд Запорізької області

У складі: головуючого-судді:
Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Щербань
М.С.,

за участю представника заявника
ОСОБА_1,

представника суб'єкта оскарження
Лаврухіна В.М.,

представника зацікавленої особи
Адамюк В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
скаргу ОСОБА_4 на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до Василівського
районного суду Запорізької області зі
скаргою на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М, яку в подальшому уточнив та в якій
просить визнати неправомірними дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М. щодо невинесення постанови про
закриття виконавчого провадження у
зв'язку із закінченням терміну для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання; зобов'язати начальника
відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області в порядку
здійснення контролю за діяльністю
підконтрольного державного виконавця
Лаврухіна В.М. винести постанову про
скасування постанови від 25.01.2013 року
про відкриття виконавчого провадження
за № 36178320 у зв'язку із закінченням
термін для пред'явлення виконавчого
документу до виконання. На
обґрунтування поданої скарги заявник
зазначає, що рішенням Василівського
районного суду Запорізької області від
11.03.2011 року позовні вимоги Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» в
особі Василівської філії ЗОКС «Довіра»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості по
кредитному договору в сумі 30250,00 грн. та
судових витрат в сумі 422,50 грн.
задоволені. Судове рішення у цій справі
набрало законної сили 22.03.2011 року та за
заявою стягувача судом 28.03.2011 року
виданий виконавчий лист № 2-379/2011. Даний
виконавчий лист містить декілька
помилок і не відповідає вимогам Закону
«Про виконавче провадження», а саме: у
виконавчому листі неправомірно не
вказано строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання 22.03.2014 року, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження»,
який набрав законної сили 09.03.2011 року;
також в матеріалах виконавчого
провадження міститься довідка
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області, де зазначено, що
ОСОБА_4 зареєстрований АДРЕСА_1, проте
державний виконавець Лаврухін В.В, у
постанови вніс завідомо неправдиву
інформацію щодо місця проживання
ОСОБА_4, зазначивши адресу АДРЕСА_2, що є
підставою для притягнення державного
виконавця до кримінальної
відповідальності у відповідності до
ст.366 КК України, також у постановах
державного виконавця вказана сума до
стягнення 20700,00 грн., а у виконавчому
листі № 2-379 зазначено суму
заборгованості у розмірі 30671,50 грн. Крім
того, державним виконавцем Лаврухіним
В.М. порушено вимоги п.6 ч.1 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження» За
заявою Василівської філії Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» від
06.12.2012 року, державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області
Лаврухіним В.М. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження №
36178320 про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості в сумі 20700,00 грн. на
підставі виконавчого листа № 2-379,
виданого 28.03.2011 року Василівським
районним судом Запорізької області.
Ознайомившись з матеріалами
виконавчого провадження № 36178320,
заявник звернувся до суду із заявою про
виправлення помилки у виконавчому
листі № 2-379. Ухвалою Василівського
районного суду Запорізької області від
09.04.2014 року виправлено допущено у
виконавчому листі помилку в частині
зазначення строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання -
один рік, тобто до 22.03.2012 року, замість
трьох років до 22.03.2014 року. Ухвала суду
набрала законної сили 15.04.2014 року.
Проте, державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області
Лаврухін В.М. до теперішнього часу не
вніс відповідних змін до виконавчого
провадження та з боку державного
виконавця під час розгляду заяви
стягувача від 06.12.2012 року № 541 не
виконано усіх вимог ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження». Заява
стягувача містить звернення про
стягнення на предмет застави
автомобіль ВАЗ-2108, проте за матеріалами
виконавчого провадження за договором
застави заявник передав у заставу не
автомобіль ВАЗ-2108, а автомобіль ВАЗ-21083.
Державний виконавець Лаврухін В.М., не
дослідивши суть заяви стягувача,
постановою від 12.12.2014 року наклав арешт
на транспортний засіб, який не є
предметом застави. За таких обставин
державний виконавець своїми
неправомірними діями порушив права та
інтереси заявника та його довіреної
особи,яка здійснювала управління
автомобілем на підставі нотаріально
посвідченої довіреності, причинивши
матеріальну та моральну шкоду. Також
системний аналіз постанов державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби

Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М. свідчать про порушення державним
виконавцем вимог ч.2 ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження»,
відповідно до якої державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії протягом шести місяців з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження. Як свідчать
матеріали виконавчого провадження, з
часу винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження, з 25.01.2013 року та протягом
шестимісячного строку для проведення
виконавчих дій, який сплинув 25.07.2013
року, державний виконавець не проводив
ніяких виконавчих дій, що також є
неправомірним.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 підтримав подану
скаргу та просить скаргу ОСОБА_4
задовольнити за викладеними у ній
підставами з урахування доповнень,
викладених в уточненій скарзі в
редакції від 29.04.2014 року.

В судовому засіданні представник
суб'єкта оскарження - державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області Лаврухін В.М. проти
поданої ОСОБА_4 скарги заперечує,
вважає що підстав для задоволення
скарги немає, його дії по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-379/2011 по
виконавчому провадженню №36178320, де
боржником являється ОСОБА_4,
здійснюється в межах річного строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, підстав для закриття
виконавчого провадження по закінченню
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання немає,
виконавчі дію по виконанню судового
рішення здійснюються ним в межах його
повноважень та покладених на нього
обов'язків, відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
тому просить в задоволенні скарги
ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
зацікавленої особи Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» в
особі Василівської філії ЗОКС «Довіра»
Адамюк В.Ф. вважає, що будь-яких підстав
для задоволення скарги ОСОБА_4 немає та
просить в задоволенні скарги ОСОБА_4
відмовити за необґрунтованістю,
оскільки державним виконавцем
Лаврухіним В.М. на даний час
здійснюється виконання по виконавчому
листу № 2-379/2011 в межах строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання. Стосовно порушення
державним виконавцем, на думку
заявника, вимог п.6 ч.1 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зазначає, що першочергово виконавчий
лист № 2-379/2011 був пред'явлений до
виконання стягувачем 18.11.2011 року та
державним виконавцем Лук»янчук О.В.
було відкрито виконавче провадження, а
31.05.2012 року вказаний виконавчий лист
було повернуто стягувачеві ЗОКС
«Довіра» у зв'язку з відсутністю майна
боржника. Відповідно до положень ст.23
Закону України «Про виконавче
провадження», строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються пред'явленням
виконавчого документа до
виконання.Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується. Так як
виконавчий лист № 2-379/2011 був
повернутися стягувачеві 31.05.2012 року, то
стягувач мав право повторно пред'явити
до виконання виконавчий лист в строк до
31.05.2013 року, як і зазначено державним
виконавцем Лисенко А.І. у постанові про
повернення виконавчого листа
стягувачеві. З урахуванням цього, 24.01.2013
року стягувачем було повторно
пред'явлено до відділу державної
виконавчої служби Василівського РУЮ
виконавчий лист №2-379/2011 до виконання,
тобто в межах річного строку разом із
заявою про прийняття виконавчого
документа до виконання, в якій
зазначалася сума боргу ОСОБА_4, що
залишилася до стягнення, тому
державний виконавець Лаврухін В.М.
відкрив виконавче провадження на
фактичний залишок несплаченого ОСОБА_4
боргу за кредитним договором. Вважає
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М. правомірними, здійснені ним у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», тому
просить в задоволенні скарги заявника
ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали
виконавчого провадження ВП № 36178320,
вислухавши пояснення представника
заявника ОСОБА_1, представника відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області
державного виконавця Лаврухіна В.М.,
представника зацікавленої особи
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» в особі Василівської філії
ЗОКС «Довіра» ОСОБА_3, суд вважає, що
подана ОСОБА_4 скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57
ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини..

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 11.03.2011 року
позовні вимоги Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра» в особі
Василівської філії ЗОКС «Довіра» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості по кредитному договору
задоволені: розірваний кредитний
договір № 569 від 18.01.2010 року, укладений
між Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра» в особі Василівської
філії ЗОКС «Довіра» та ОСОБА_4 та
стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на користь
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» в особі Василівської філії
ЗОКС «Довіра» заборгованість за
кредитним договором № 529 від 18.01.2010 року
в розмірі 30250,00 грн.., витрати по оплаті
судового збору в сумі 302 грн. 50 коп.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн. 00 коп., а всього стягнуто 30672
(тридцять тисяч шістсот сімдесят дві)
гривні 50 копійок.

Дане рішення суду набрало законної
сили - 22.03.2011 року.

28.03.2011 року Василівським районним судом
Запорізької області за заявою
стягувача виданий виконавчий лист №
2-379/2011 про стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра» в особі
Василівської філії ЗОКС «Довіра»
заборгованості за кредитним договором
№ 529 від 18.01.2010 року в розмірі 30250,00 грн.,
витрат по оплаті судового збору в сумі
302 грн. 50 коп., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн., а всього -
30672 грн. 50 коп., копія якого міститься в
матеріалах скарги (а.с.4).

18.11.2011 року стягувач в особі
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» звернувся до відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області із заявою
від 15.11.2011 року про прийняття
виконавчого листа № 2-379/2011 року до
виконання та відкриття виконавчого
провадження по виконанню судового
рішення про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості в сумі 24930,00 грн. (а.с.20).

28.11.2011 року головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області Лук’янчук О.В.
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-379/2011, виданого
28.03.2011 року Василівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ЗОКС «Довіра» в особі
Василівської філії заборгованості за
кредитним договором в розмірі 24930 грн.
(а.с.21).

31.05.2012 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лисенко
А.І. винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення. У даній
постанові державним виконавцем
зазначено, що виконавчий документ може
бути повторно пред'явлений до
виконання в строк до 31.05.2013 року (а.с.22).

24.01.2013 року Запорізька обласна кредитна
спілка «Довіра» в особі Василівської
філії ЗОКС «Довіра» повторно
звернулася до ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області із заявою про
прийняття виконавчого листа №2-379/2011
року до виконання та відкриття
виконавчого провадження по виконанню
судового рішення про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості в сумі 20700 грн.
(а.с.5,23,42).

25.01.2013 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області
Лаврухіним В.М. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 2-379/2011,
виданого 28.03.2011 року Василівським
районним судом Запорізької області про
стягнення з ОСОБА_4 на користь КС
«Довіра» в особі Василівської філії №
12 заборгованості в сумі 20700 грн.
(а.с.7,24,40).

На даний час виконавче провадження ВП
№ 36178320 по виконанню виконавчого листа
№ 2-379/2011, виданого 28.03.2011 року
Василівським районним судом
Запорізької області знаходиться на
виконанні у державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М.

Під час виконання вищевказаного
виконавчого документа, державним
виконавцем ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області Лаврухіним В.М
були проведені наступні виконавчі дії,
зокрема: 25.01.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження у межах
суми звернення стягнення 20700 грн.;
направлені чисельні запити до
державних установ з метою встановлення
зареєстрованого за боржником ОСОБА_4
рухомого та нерухомого майна та
перебування на обліку в УПФ; 15.11.2013 року
винесено постанову про розшук майна
боржника - автомобіля ВАЗ-21083 державний
номер НОМЕР_1; 15.11.2013 року винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-379/2011 у зв'язку з
оголошенням транспортного засобу в
розшук, що вбачається з матеріалів
виконавчого провадження ВП № 36178320,
наданого в судовому засіданні
державним виконавцем та дослідженому
судом в ході розгляду скарги (а.с 38-67).

Відповідно до положень ст.1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження являється
завершальною стадією судового
провадження.

Виконавче провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», іншими
нормативно-правовими актами.

Тобто, при примусовому виконанні
рішень суду державний виконавець має
діяти на підставах, у спосіб та в

межах повноважень, визначених Закону
«Про виконавче провадження» та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою.

Пунктом 1 ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Положеннями ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» від 04.11.2010 року
(зі змінами та доповненнями) визначено,
що у виконавчому документі повинно
бути зазначено: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і
номер рішення, згідно з яким видано
документ; 3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові за наявності)
(для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника за
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші дані,
якщо вони відомі суду чи іншому органу,
що видав виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства Юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 року за № 489/20802, під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.5.1. вказаної Інструкції
визначено обов»язкові реквізити
постанови державного виконавця,
зокрема: постанова як окремий документ
повинна містити такі обов'язкові
реквізити: а) вступну частину із
зазначенням: назви постанови, дати
видачі постанови та місця її винесення;
найменування органу ДВС, прізвища,
імені та по батькові державного
виконавця, який виніс постанову; назви
виконавчого документа, коли та ким
виданий, резолютивної частини
документа (далі - реквізити виконавчого
документа); за зведеним виконавчим
провадженням - прізвища, імені та по
батькові боржника- фізичної особи,
повного найменування боржника -
юридичної особи та дати об'єднання
виконавчих проваджень у зведене; б)
мотивувальну частину із зазначенням
мотивів, з яких державний виконавець
прийняв відповідне рішення (дійшов
певних висновків), і посилання на закон
чи інший нормативно-правовий акт
(статтю, її частину, абзац, пункт,
підпункт, на підставі якого видано
постанову); в) резолютивну частину із
зазначенням: прийнятого рішення
державного виконавця; прізвища, імені,
по батькові фізичних осіб, повного
найменування юридичних осіб, яким
надсилається копія постанови; строку і
порядку оскарження постанови.

З точки зору Закону інструкції
міністерства та відомств є
підзаконними нормативними актами, що
приймаються уповноваженими
нормотворчими суб'єктами на основі і на
виконання законів і не повинні
суперечити їм.

З постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області Лаврухіна
В.М. про відкриття виконавчого
провадження від 25.01.2013 року вбачається
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-379/2011, виданого 28.03.2011 року
Василівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь КС «Довіра» в особі
Василівської філії № 12 заборгованості
в сумі 20700 грн. Проте, в даній постанові
державним виконавцем неправильно
вказана сума заборгованості, всупереч
резолютивної частини судового рішення
Василівського районного суду від 11.03.2011
року, відповідно до якої з ОСОБА_4 на
користь КС «Довіра» в особі
Василівської філії № 12 стягнута
заборгованість в загальній сумі 30672,50
грн. Разом з тим, дана помилка
державного виконавця у зазначені ним у
постанові про відкриття виконавчого
провадження меншої суми
заборгованості, ніж у резолютивній
частині судового рішення, жодним чином
не порушує права чи свободи боржника у
даному виконавчому провадженні ОСОБА_4,
заявника по скарзі.

Відповідно до ст.369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 09.04.2014 року за
заявою боржника ОСОБА_4 виправлена
помилка, допущена у виконавчому листі
№2-379/11, виданому на підставі рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 11.03.2011 року про
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на користь
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» в особі Василівської філії
ЗОКС «Довіра» заборгованість за
кредитним договором № 529 від 18.01.2010 року
в розмірі 30250,00 грн., витрат по оплаті
судового збору в сумі 302 грн. 50 коп.,
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн. 00 коп., а всього - 30672 (тридцять тисяч
шістсот сімдесят дві) гривні 50 копійок,
а саме: зазначено у вказаному
виконавчому листі строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання -
один рік замість трьох років, тобто до «
22.03.2012 року». В іншій частині ухвалою
суду виконавчий лист № 2-379/2011 -
залишений без змін. В задоволенні заяви
ОСОБА_4 про виправлення помилки у
виконавчому листі в частині зміни
адреси боржника ОСОБА_4 ухвалою суду
відмовлено за необґрунтованістю та
недоведеністю.

Дана ухвала суду набрала законної сили
- 15.04.2014 року (а.с. 18-19).

Відповідно до змісту ст.19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення;2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках. У заяві
про відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна), а також
шляхи отримання ним коштів, стягнутих з
боржника. У заяві про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Відповідно до положень ст.23 Закону
України «Про виконавче провадження»,
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення. Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується. У разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення, строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
після переривання встановлюється з дня
його повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв'язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника, - з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

Відповідно до ст.25 України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти
до виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження,
якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Підстави для відмови в відкритті
виконавчого провадження зазначені в
ст.26 цього Закону.

За змістом ст.ст.25,27,28 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі виконання
рішення про примусове виселення
боржника - у строк до п'ятнадцяти днів)
та зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Враховуючи, що такі підстави у
державного виконавця при винесенні
постанови 25.01.2013 року були відсутні,
суд не приймає до уваги твердження
заявника ОСОБА_4 в цій частині.

Законом України» Про виконавче
провадження» встановлені вимоги до
виконавчого документа.

Перелік виконавчих документів
визначено ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» і одним з них є
виконавчий лист, що видається судом.

Постанова державного виконавця є
виконавчим документом у тому разі, коли
вона виносяться на стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

В даному випадку державним виконавцем
виконувався виконавчий лист, виданий
судом, який був оформлений і виданий
стягувану у встановленому законом
порядку та відповідає вимогам ст.18
Закону, і правові підстави для

відмови в відкритті виконавчого
провадження станом на 25.01.2013 року у
державного виконавця були відсутні.

За таких обставин і в цій частині
твердження представника заявника не
можуть бути прийняті до уваги.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними

Відповідно до ч.5 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження»
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Положеннями ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлений
порядок виконання рішень про стягнення
з боржника грошових коштів, зокрема,
встановлена черговість звернення
стягнення на кошти та майно боржника.

Згідно ч.7 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Таким чином, задля належного, у
відповідності до вимог Закону,
виконання рішення суду державний
виконавець має встановити наявність у
боржника грошових коштів, доходів,
рухомого та нерухомого майна,
включаючи майнові права, та саме за
рахунок вартості цього майна, мають
бути задоволені вимоги стягувача,
зазначені у виконавчому документі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та
в порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом, надає
сторонам виконавчого провадження
та їх представникам можливість
ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження, розглядає
заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання.

У частинах 6, 7 сттатті 12 Закону України
«Про виконавче провадження» зазначено,
що боржник зобов'язаний утримуватися
від вчинення дій, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення. Крім
того, особи, які беруть участь
у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій.

Оскаржуючи дії державного виконавця,
представник заявника в судовому
засіданні не довів суду, що допущеними
помилками в постанові про відкриття
виконавчого провадження порушені
права чи свободи заявника ОСОБА_4 при
виконанні рішення суду і яким чином
вони могли бути порушені.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Суд при цьому враховує принципи
цивільного судочинства, одним з яких є
обов'язковість судових рішень, що
набрали законної сили та їх виконання
на всій території України,
відображений у ч.ч.1,2 ст.14 ЦПК України,
де зазначено, що судові рішення, які
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого
самоврядування,підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, - і за
її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є
елементом справедливого судового
розгляду, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

З вищенаведених положень Закону
України «Про виконавче провадження»
вбачається, що усі дії державного
виконавця мають бути спрямовані на
виконання судових рішень.

Згідно положень ст.383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги,
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи

свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене,
проаналізувавши надані заявником
докази на обґрунтування поданої
скарги, суд вважає, що в задоволенні
скарги необхідно відмовити, оскільки в
діях державного виконавця відсутні
ознаки неправомірності. Доводи скарги
суд вважає необґрунтованими, оскільки
вони не ґрунтуються на Законі і
матеріалах справи, належно в ході
судового розгляду скарги не доведені.

Крім того, ОСОБА_4 у скарзі посилається
на те, що у поданій до ВДВС заяві про
відкриття виконавчого провадження та
звернення стягнення на транспортний
засіб, стягувач зазначив автомобіль
ВАЗ-2108, який не є предметом застави, а
державний виконавець Лаврухін В.М.
12.12.2014 року наклав арешт на
транспортний засіб, який не є предметом
застави.

Однак, з такими твердженнями заявника
ОСОБА_4 суд не погоджується, оскільки
згідно матеріалів виконавчого
провадження ВП № 36178320 державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області Лаврухіним В.М. в
ході примусового виконання рішення
Василівського районного суду
Запорізької області постанова про
накладення арешту саме на рухоме майно
не виносилася, копія цієї постанови, на
яку посилається заявник на
обґрунтування поданої ним скарги, суду
не надана та про її існування з датою
винесення 12.12.2014 року, яка ще не настала,
представником заявника не доведено.
Під час проведення виконавчих дій
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області
Лаврухіним В.М., 25.01.2013 року винесена
постанова про арешт всього майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження у межах суми звернення
стягнення 20700 грн. та 15.11.2013 року
державним виконавцем Лаврухіним В.М.
винесена постанову про розшук майна
боржника - автомобіля ВАЗ-21083 державний
номер НОМЕР_1, який саме і є предметом
застави, згідно договору застави № 569
від 18.01.2010 року.

Вирішуючи вимоги скарги щодо порушень
державним виконавцем Лаврухіним В.М.,
на думку заявника, вимог п.6 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо необхідності
закриття виконавчого провадження у
зв'язку із закінчення строку
пред'явлення виконавчого документу до
виконання, суд вважає дані твердження
заявника помилковими, оскільки після
повернення 31.05.2012 року виконавчого
листа стягувачеві, відповідно до
положень ст.23 Закону України «Про
виконавче провадження», строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються та після
переривання строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
встановлюється з дня його повернення,
тобто в даному випадку річний строк
повторного пред'явлення виконавчого
листа № 2-379/2011 до виконання
відраховується з 31.05.2012 року по 31.05.2013
року. З урахуванням цього, повторно
пред'явлений 24.01.2013 року стягувачем до
відділу державної виконавчої служби
виконавчий лист № 2-379/2011 для виконання,
за яким державним виконавцем ВДВС
Василівського РУЮ Запорізької області
Лаврухіним В.М. своєчасно та у
визначений Законом строк відкрите
виконавче провадження по виконанню
вищевказаного виконавчого документа,
тобто в межах річного строку,
визначеного положеннями п.2 ч.1 ст.22
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції від 04.11.2010
року) та визначеного ухвалою
Василівського районного суду
Запорізької області від 09.04.2014 року про
виправлення помилки у виконавчому
листі № 2-379/2011, яка набрала законної
сили.

За таких обставин твердження
представника заявника в обґрунтування
скарги не можуть бути прийняті до уваги

Таким чином, дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Василівського РУЮ Запорізької області
Лаврухіна В.М., в межах доводів поданої
ОСОБА_4 скарги, відповідають вимогам
Закону України "Про виконавче
провадження", направлені на примусове
виконання рішення суду та здійсненні
державним виконавцем Лаврухіним В.М. в
межах покладених на нього обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що доводи скарги ОСОБА_4 є
безпідставними, необґрунтованими,
оскільки вони не ґрунтуються на Законі
і матеріалах справи, в ході розгляду в
суді скарги заявником не доведені, а
тому в задоволенні скарги ОСОБА_4 суд
вважає необхідним відмовити у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.1,11,14,17,18,19,22,23,25,47,52,82 Закону України
«Про виконавче провадження» від 04.11.2010
року (зі змінами та доповненнями),
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012
року за № 489/20802, ст.ст.10,11,60,61,208-210,368,383-388
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом 5 днів з
дати проголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п"яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В. СИДОРЕНКО