Справа № 109/6201/2013-ц
Провадження № 2/109/90/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
смт
Красногвардійське

Красногвардійський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Шевченко І.В.,

при секретарі - Лунгу Т.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, третя особа - ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів.

Позивач мотивує свої вимоги тим,
що рішеннями Красногвардійського
районного суду АР Крим з відповідача на
користь першої дружини ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів, а також на користь
цивільної дружини ОСОБА_3 на утримання
трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1500,00 грн на
місяць. Таким чином, загальний розмір
аліментів на чотирьох дітей становить
2018,00 грн. Позивач зазначає, що такий
розмір аліментів є дуже тяжким для
нього, оскільки має нерегулярний
мінливий доход, не працевлаштований;
крім того, на його утриманні також
знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є пенсіонером та має
захворювання. Просить знизити розмір
аліментів на утримання сина ОСОБА_5 до
250,00 грн на місяць; на утримання дітей
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - до 750 грн на
місяць й відкликати раніше видані
виконавчі листи.

Ухвалою Красногвардійського
районного суду в АР Крим від 15 січня 2014
року ОСОБА_4 залучено до участі у справі
у якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні позивача.

У судовому засіданні представник
позивача та третьої особи ОСОБА_11 позов
підтримала та пояснила, що позивач у
зв'язку з отриманням нерегулярного
доходу, розмір якого є меншим ніж
розмір аліментів, що стягуються,
відсутністю у позивача постійного
місця роботи та знаходженням у нього на
утриманні непрацездатної матері
ОСОБА_4 й погіршення матеріального
становища має всі підстави для
зменшення розміру стягуваних з нього
аліментів на утримання чотирьох дітей
вдвічі. Також зазначила, що аліменти
позивачем сплачуються не в повному
обсязі. Просила позов задовольнити.

Надаючи пояснення у якості
представника третьої особи, ОСОБА_11
пояснила, що ОСОБА_4 є пенсіонеркою, не
працездатна та має захворювання нирок.
Також додала, що отримує пенсію нижче
прожиткового мінімуму громадян й
потребує сторонньої допомоги як
фізичної, так і матеріальної, таку
допомогу вона отримує від сина.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала та пояснила,
що позивачу ніхто не заважає
влаштуватися на роботу та отримувати
заробіток й сплачувати аліменти, він
цілком працеспроможний чоловік. Також
додала, що за час призначення та
нарахування аліментів ОСОБА_1 сплатив
їй аліменти усього двічі: 250 грн та 48
грн. Просила у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому
засіданні проти позову не
заперечувала та пояснила, що діє лише з
метою захисту прав дітей та бажає, щоб
відповідач, який є їхнім батьком,
забезпечував їх. Розгляд справи
залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивача та третьої особи,
відповідачів, дослідивши письмові
докази, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи установлено, що
заочним рішенням Красногвардійського
районного суду АР Крим від 18 липня 2013
року з ОСОБА_1 (а.с.5-7) на користь ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку
(доходу), щомісячно, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку і до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з моменту подачі позовної
заяви з 08 липня 2013 року (а.с.8). На
підставі зазначеного рішення був
виданий виконавчий лист № 109/3314/2013-ц та
02.08.2013 року відкрито виконавче
провадження ВП № 39178939 (а.с.9).

Рішенням Красногвардійського
районного суду АР Крим від 27 листопада
2013 року на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
розмірі 1 500,00 грн, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину, щомісячно, починаючи з 18
листопада 2013 року по день досягнення
найстаршою дитиною повноліття (а.с.10).
На підставі зазначеного рішення був
виданий виконавчий лист № 109/5502/2013-ц та
13.12.2013 року відкрито виконавче
провадження ВП № 41208264 (а.с.11).

Мати позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9
(а.с.12-13, 28) є пенсіонеркою за віком (а.с.
29-30), отримує пенсію у розмірі 1108,15 грн
на місяць (а.с. 31), у період з 28 березня по
09 квітня 2013 року перебувала на
стаціонарному лікуванні з приводу
гострого пієлонефриту (а.с.14).

Згідно із ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, які
розпоряджаються своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
передбачений обов'язок батьків
утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між сторонами, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

Судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1
після ухвалення судом рішень про
стягнення з нього аліментів не виникло
жодних обставин, які б можна було
розцінити як підстави для зменшення
розміру аліментів, які він повинен
сплачувати на утримання чотирьох
дітей. Позивачем не надано жодних
доказів про зміну його матеріального
чи сімейного стану, погіршення стану
здоров'я, або виникнення інших
обставин, які мають істотне значення
для визначення розміру аліментів.

Так, позивач і станом на 18 липня 2013 року,
і на 27 листопада 2013 року був розлученим,
не мав постійного місця роботи, мав
таку саму кількість дітей, що й на час
розгляду справи про зменшення розміру
аліментів, не хворіє, непрацездатним не
являється.

Доводи позивача про те, що його мати є
непрацездатною, знаходиться на його
утриманні та потребує посиленого
матеріального забезпечення у зв'язку з
хворобою, що є підставою для зменшення
розміру аліментів, суд оцінює критично,
оскільки на час стягнення аліментів
мати позивача вже була непрацездатною,
у березні-квітні 2013 року перенесла
гострий пієлонефрит та потребувала
допомоги, тобто такі обставини виникли
до та не стали іншими з часу прийняття
судом рішень про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на утримання дітей.

Суд враховує й той факт, що позивач в
обґрунтування свого скрутного
матеріального становища не надав
жодного доказу на підтвердження даного
факту, а зазначив лише, що він не
працевлаштований, хоча й на
підтвердження цієї обставини не надав
відповідного доказу.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що мати позивача отримує
пенсію, розмір якої у період з січня по
грудень 2013 року становив 1108,15 грн, тобто
ОСОБА_4 має власний доход, а тому
твердження позивача щодо перебування
матері на його утриманні суд оцінює
критично. Позивачем не надано суду
навіть довідки про перебування матері
на його утриманні, у зв'язку з чим суд
дані доводи вважає недоведеними та
такими, що не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи.

Суд враховує, що у житті позивача
ОСОБА_1 після прийняття судом рішень
про стягнення з нього аліментів на
користь відповідачів на утримання
неповнолітніх дітей не відбулося
будь-яких змін, які б могли бути
розцінені судом як підстави для
зменшення розміру стягнутих аліментів.

Оцінюючи за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні,
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що мінімальний розмір
аліментів у відповідності до вимог ч.2
ст.182 СК України не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, який згідно
зі ст.7 Закону України "Про державний
бюджет України на 2013 рік" у грудні 2013
року становив для дітей у віці до 6
років - 1032,00 грн, для дітей у віці від 6 до
18 років - 1286,00 грн. Таким чином,
мінімальний розмір аліментів, який є
гарантією захисту прав дітей державою,
не може бути меншим ніж 309,60 грн для
дітей у віці до 6 років, та не меншим ніж
385,80 грн для інших дітей. Тобто, вимоги
позивача щодо зменшення розміру
аліментів, що стягуються з нього на
утримання дітей, до 250,00 грн на місяць на
кожну дитину суперечать закону та
державним гарантіям захисту прав
дітей.

У відповідності до ст.88 ЦПК України
судові витрати позивача відшкодуванню
не підлягають.

Керуючись ст.ст.180-183, 192 Сімейного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів, третя особа - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Красногвардійський
районний суд АР Крим шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Суддя
І.В.Шевченко