Справа № 355/1260/13-ц Головуючий у І
інстанції Коваленко К.В.Провадження №
22-ц/780/547/14 Доповідач у 2
інстанції Панасюк С.П.Категорія 26
УХВАЛА

іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого судді: Панасюка С.П.,

суддів:. Савченка С.І., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Баришівського районного суду
Київської області від 15 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
суд стягнути з ОСОБА_5 борг в сумі 15096
гривень 39 копійок. Вимоги
обгрунтовував тим, що вказані грошові
кошти були перераховані позивачем в
березні місяці 2012 року в сумі 8000
російських рублів, проте документів
про переказ вказаної суми не
збереглося. В подальшому 17 квітня 2012
року позивачем відповідачу було
відправлено грошовий переказ в сумі 33000
російських рублів, що підтверджується
випискою з Московського обласного
банку ДО «Калининский», філія №14 від 17
квітня 2012 року. Останнім грошовим
переказом була сума в 1500 гривень,
переказ №24661657 від 03 березня 2013 року.
Також просить стягнути з відповідача
кошти потрачені за перерахунок вище
вказаних коштів відповідачу в сумі 840
гривень. Тому просив стягнути з
відповідача борг в розмірі 15096 гривень
36 копійок та судовий збір.

З огляду на викладене, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом
про стягнення суми боргу.

Рішенням Баришівського районного суду
Київської області від 15 листопада 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує неправильним
застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи в порядку, передбаченому ст.303
ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову виходив з того, що
позивач не надав суду жодних доказів
того, що кошти, які він переказав
відповідачці були сплачені не за товар
або послуги, а саме в борг.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач в квітні
2012 року здійснив два грошових перекази
на ім'я відповідачки, а саме №756649 від
17.04.2012 року на суму 33000 російських
рублів та №637486109 від 18.04.2012 року на суму
12000 російських рублів, дані переводи
підтверджені копіями банківських заяв
на переказ коштів. (а.с. 10-11)

Докази щодо переказу інших сум коштів,
апелянтом до суду не були надані.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У зв'язку з тим, що неоподатковуваний
мінімум доходів громадян становить
17грн.00коп. (п.5, Підрозділ 1, Розділ ХХ
Податкового кодексу України)
оспорювана апелянтом сума більше ніж в
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. Тому при
укладенні договору позики, в даному
випадку, дотримання письмової форми
було обов'язковим.

Апелянтом на підтвердження укладання
даного договору не була надана ні
розписка, ні будь-який інший документ,
яким би підтверджувалося, що ОСОБА_5
взяла на себе зобов'язання щодо
повернення відповідної суми коштів
отриманої від ОСОБА_4.

Крім цього апелянтом не доведено, що
оспорювана сума передавалася
відповідачу саме в борг, а не як плата
за виконання іншого виду зобов'язань
(купівля-продаж, надання послуг та інше)

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів не знайшла
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
а тому відхиляє апеляційну скаргу
ОСОБА_4 та залишає рішення суду першої
інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду
Київської області від 15 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: