Справа №434/6549/13-ц
Провадження № 2/434/676/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

в особі судді
Селезньової Т.В.,

при секретарі
Піддубняк О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок
аліментів , зміну розміру аліментів на
неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач просить здійснити
перерахунок суми аліментів, стягуваних
з нього на користь відповідачки на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
визначених у рішенні суду у розмірі 14
частини заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, перерахувати розмір
аліментів і встановити аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 400грн.
на місяць. Позовні вимоги вмотивовані
тим, що на даний час змінився сімейний
і майновий стан позивача, що він не має
постійного місця роботи, був
звільнений в 2010році, має неофіційний
дохід (станом на час подання позову-
1000грн., станом на день розгляду справи -
зі слів представника позивача - 2000грн.
на місяць); проживає з жінкою і її
неповнолітньою дитиною, яких утримує, і
крім того має батьків пенсіонерів за
віком, які з доходів мають лише пенсію,
і потребують витрат на ліки. Вважає
себе не спроможним виплачувати
аліменти у визначеному судом розмірі і
у розмірі, який вираховує державний
виконавець , виходячи з середнього
заробітку по Луганську, що перевищує
його реальні доходи.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Відповідачка позов не визнала, в
письмових запереченнях і її
представник у судовому засіданні
просили у позові відмовити; не визнання
позову мотивували тим, що нема підстав
для зменшення розміру аліментів, що
позивач не довів наявність
передбачених законом підстав для
перегляду розміру аліментів, що зміна
розміру аліментів на тверду грошову
суму 400грн. фактично зменшує розмір
аліментів і суттєво порушує права
дитини; що інших неповнолітніх дітей у
позивача не з,явилось, а співмешканство
з іншою жінкою з її дитиною не є такою
підставою, що батьки мають пенсію і
позивач не довів необхідність
додаткових витрат на їх лікування; крім
того просили врахувати, що дитина, на
яку стягуються аліменти, є інвалідом
дитинства , через що потребує
додаткових витрат, в тому числі на
догляд і реабілітацію, а відповідачка
через дану причину не має можливості
працювати, доглядаючи за сином
інвалідок, і не зверталась до суду з
позовами про стягнення додаткових
витрат на дитину інваліда, що
нараховані аліменти і так є
недостатніми; що позивач був
засуджений за ухиляння від сплати
аліментів.

З показань сторін, наданих
доказів встановлено наступне:

Сторони мають спільну дитину-
сина ОСОБА_3, 2005р.н., який постійно
проживає з відповідачкою (мамою).
Позивач є батьком дитини, проживає
окремо.

Рішенням Артемівського райсуду
м. Луганська від 20.08.2009р. з позивача на
користь відповідачки були стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.н., у розмірі 14 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Згідно вироку Артемівського
райсуду м. Луганська від 9.12.2013р. позивач
засуджений за ч.1 ст.164 КК України, за
ухиляння від сплати аліментів, що мало
місце з 1.04.2011р.. згідно вироку- ОСОБА_1. з
1.04.2011р. відомостей про місце роботи та
заробіток, який підлягає обліку при
відрахуванні аліментів в органи
юстиції своєчасно не подавав,
добровільної матеріальної допомоги на
утримання дитини не надавав, внаслідок
чого утворилась заборгованість за
вказаний період 15470грн. при розгляді
кримінальної справи обвинувачений
ОСОБА_1 визнав вину і поясняв, що знав
про стягнення з нього аліментів,
аліменти не платив тому, що не мав
роботи.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.. 181 СК України аліменти
призначаються в частці від доходу і
або в твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров,я та матеріальне
становище дитини; стан здоров,я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у нього інших
дітей, непрацездатних чоловіки,
дружини, батьків, сина, дочки; інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст..184 СК суд може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі , якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявністю інших обставин, що
мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану ,
погіршення або поліпшення здоров,я
когось із них, у разі перебування
дитини на утриманні держави,
територіальної громади або юридичної
особи.

На підтвердження позовних вимог
позивач до позову долучив такий доказ:

- Довідку з місця роботи від
3.08.2009р., що на той час працював в ВАТ
«Автодорожник», утримувались аліменти
у розмірі 25% , та через невиплату
зарплати аліменти не перераховувались
стягувачу, утворилась заборгованість
з аліментів на користь відповідачки
2643,41грн.

Разом з тим, дана довідка не
доводить обґрунтованості позовних
вимог.

У подальшому позивач подав суду
такі докази:

- пенсійні посвідчення ОСОБА_4
(батька позивача, 1945р.н.) і ОСОБА_5
(матері позивача, 1952р.н.), свідоцтво про
своє народження;

- довідку з місця проживання,
згідно якої він проживає з дружиною
ОСОБА_8, і її сином ОСОБА_7, 2006р.н.

Даними документами позивач
підтвердив факт наявності у нього
батьків пенсіонерів за віком, які
проживають окремо; разом з тим дані
документи не доводять додаткових
витрат на лікування батьків, факт
знаходження батьків, які отримують
пенсію, на утриманні у позивача, тобто
обставин, передбачених ст..192 СКУ. Крім
того, видно, що дані обставини мали
місце і станом на час призначення судом
аліментів.

Так само факт наявності дружини
і проживання з нею не доказує зміну
майнового стану позивача і того, що у
нього з,явились інші утриманці. Зі слів
представника- його дружина є
працездатною, а неповнолітня дитина
дружини позивачем не всиновлена і має
іншого батька, тобто особу, зобов'язану
за законом до утримання своєї
неповнолітньої дитини. Сам факт
нестягнення аліментів дружиною з
батька дитини не доказує факту
знаходження дитини на утриманні у
позивача.

Таким чином, позивач не надав
доказів і не довів у суді наявності у
нього підстав для зміни розміру
присуджених судом аліментів на його
неповнолітнього сина, і не довів, що на
даний час виникли певні обставини, які
є підставою для перегляду розміру
аліментів у сторону їх фактичного
зменшення і для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
вказаній позивачем.

Позивач посилається на те, що на
даний час - з 2010р. - не має постійного
місця роботи, разом з тим, він не
перебуває на обліку у Центрі
зайнятості і не має статусу
безробітного. Сам позивач і його
представник підтвердили той факт, що
позивач є працездатним і має доходи,
хоча і не контрольовані, від
неофіційних заробітків. Позивач не
довів того, що його заробітки є такими
малими, що не дозволяють йому
відраховувати аліменти у визначеному
судом розмірі. Сам факт втрати
постійного місця роботи не є
достатньою підставою для перегляду
розміру аліментів і для визначення
такого розміру у вказаній позивачем
твердій грошовій сумі . крім того,
виходячи з прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку (з 1 січня 2013р.
1210грн., з 1.12.2013р.- 1286грн.) , і з
встановленого законом мінімального
розміру аліментів 30% від прожиткового
мінімуму, - позивач фактично просить
стягнути з нього аліменти у розмірі,
навіть меншому від 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку .
Але підстав для такого зменшення
аліментів позивач суду не довів.

Заперечуючи проти позову,
відповідачка подала суду документи на
підтвердження понесених нею
додаткових витрат на реабілітацію
дитини інваліда, на підтвердження
інвалідності дитини і необхідності в
постійному реабілітуючому лікуванні і
педагогіці.

Суд враховує, що дитина, на яку
стягуються аліменти, проживає з
відповідачкою, інших видів
матеріальної допомоги відповідачці
позивач не надає, що дитина є інвалідом
дитинства. Тобто жодних підстав для
зменшення розміру аліментів, які б
стосувались сімейного чи майнового
стану матері дитини і дитини, а також
стану здоров,я самої дитини- позивач
також не довів. Такі обставини у даному
випадку також відсутні.

Позивач посилається на те, що
державним виконавцем нараховуються
аліменти з середнього заробітку по
місту Луганську , і такі аліменти є для
нього надмірно великою сумою у
порівнянні з реально отримуваними ним
доходами. Дане ствердження позивача
суд до уваги не приймає, - такий спосіб
обчислення розміру аліментів- при
відсутності відомостей про доходи
особи, що сплачує аліменти, відповідає
вимогам закону, зокрема ст..195 СК.
Позивач не представляв в ВДВС даних про
свої дійсні доходи, хоча такі доходи
мав- чого не заперечує. Суду також
позивач не надав доказів на
підтвердження розміру його доходів.
Сам той факт , що позивач не повідомляє
ВДВС про свої реальні доходи, не є
підставою для визначення аліментів у
твердій гравій сумі.

Суд не вбачає підстав для
перерахування аліментів, як того
просить позивач.

Таким чином, при наведених
конкретно встановлених у судовому
засіданні обставинах і наданих
доказах, відсутні підстави, визначені
ст.. 192, 184 СК для зміни (зменшення)
розміру аліментів, і так само відсутні
підстави для перерахунку розміру
аліментів, для визначення аліментів у
твердій грошовій сумі.

Позов необгрунтований, позовні
вимоги не доведені, тому у позові слід
відмовити.

На підставі ст. ст. 192,181,182 СК
України, ст. 213, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
перерахунок аліментів , зміну розміру
аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
визначених рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 20.08.2009р.
, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня його проголошення , шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Луганської області через
Артемівський районний суд м. Луганська.

Суддя: Т.В.
Селезньова