У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Бондаренко Н.В., Малько О.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від
31 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на дитину та стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 31 січня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 14 липня 1995 року
відділом РАЦС Рівненського міського
управління юстиції за актовим записом
№ 807 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти в сумі 1 370 грн. на відшкодування
понесених додаткових витрат на
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із
денною формою її навчання, в твердій
грошовій сумі в розмірі 400 грн.
щомісячно, починаючи із 23 січня 2014 року
на період денної форми навчання, але не
довше, як до досягнення дочкою двадцяти
трьох років.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу
у якій зазначає, що суд першої
інстанції необґрунтовано стягнув
аліменти у зменшеному розмірі,
оскільки ОСОБА_2 є здоровою людиною
працездатного віку, хронічними
хворобами не хворіє, інвалідність йому
не присвоювалася, жодних інших
утриманців у нього не має, а дочка
ОСОБА_3

________________________________________________________________________

Справа № 569/20178

Головуючий в суді І інстанції - Музичук
Н.Ю.

Провадження № 22-ц-787/693/2014

Суддя-доповідач - Шимків С.С.

являється єдиною його дитиною.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить скасувати рішення суду
в частині стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дочки на період
навчання та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги в цій частині
задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

ОСОБА_1 у судове засідання не
з"явилася. Вона була належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи. Її неявка не
перешкоджає розгляду справи. Участь у
справі приймає її представник ОСОБА_4..

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в
зареєстрованому шлюбі від якого мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
перебуває на утриманні матері. На даний
час повнолітня.

Договором про навчання від 05 серпня 2013
року між ОСОБА_1 та Державним вищим
навчальним закладом "Рівненський
коледж економіки та бізнесу" в
інтересах ОСОБА_3, підтверджується факт
навчання неповнолітньої студентки
ОСОБА_3 на денній платній формі
навчання, термін навчання 1 рік 10
місяців, плата за навчання за 2013/2014
навчальний рік (за два семестри)
становить 5 480,00 грн..

Мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.
141 СК України).

Відповідно до положень ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

З наведеної вище норми Закону
вбачається що стягнення аліментів
можливо лише за умови спроможності
батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті ст.182 СК України.

Положеннями ст. 182 СК України
встановлено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 СК
України.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо обов'язку
ОСОБА_2 сплачувати аліменти на
утримання своєї повнолітньої дочки, у
зв'язку з її навчанням.

Також, колегія суддів вважає вірним та
обґрунтованим визначений судом розмір
таких аліментів, який, з врахуванням
рівності обов'язку батьків щодо
утримання дитини, матеріального стану
та стану здоров'я як дитини так і
платника аліментів, який має мінливий
дохід, відповідає інтересам останніх.

Доказів, що ОСОБА_2 спроможний надавати
допомогу в більшому розмірі, ніж
визначено судом, апелянтом не надано.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке призвело б до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування чи зміни судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
31 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С.