Справа № 682/2343/14-ц
Провадження № 2/682/730/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі: головуючого
судді Зеленської В.І.

при секретарі
Кондратюк Л.О.,

з участю
представника позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Цаля О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Національного університету водного
господарства та природокористування
про відшкодування витрат на
медикаментозне лікування наслідків
отриманого каліцтва,

в с т а н о в и в.

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
Національного університету водного
господарства та природокористування
про відшкодування витрат на
медикаментозне лікування наслідків
отриманого каліцтва в сумі 9223 грн 80 коп
та 2000 грн витрат за надання правової
допомоги.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
пояснив, що рішенням суду від 09
листопада 2007 року встановлено вину
адміністрації Університету водного
господарства та природокористування у
неналежному виконанні працівниками
своїх обов"язків, що призвело до
заподіяння каліцтва ОСОБА_3 Відповідно
до висновку Хмельницького бюро
судово-медичної експертизи № 43 від 17
травня 2007 року позивач за станом
здоров"я потребує сторонньої допомоги,
стороннього нагляду у побуті, надання
медичної допомоги, спеціальних
транспортних засобів,
санаторно-курортного лікування,
медикаментозного
загально-укріплюючого лікування, а
також лікування, направленого на
попередження виникнення будь-яких
ускладнень перенесеної травми. Так, в
період з 09.09.2013 р по 20.09.2013 р та з 03.01.2014
року по 13.01.2014 року ОСОБА_3 знаходився на
стаціонарному лікуванні відповідно у
відділенні урології Центральної
міської лікарні м. Рівне та
нейрохірургічному відділенні
Рівненської ЦМЛ у зв"язку з
захворюваннями, пов"язаними зі
спинномозговою травмою 1983 року. Для
лікування в умовах стаціонару ОСОБА_3
було придбано ліки за власні кошти на
суму 9223 грн 80 коп, що стверджується
відповідними чеками та рецептами. Тому
просить позов задовольнити і стягнути
в користь позивача також 2000 грн витрат
за надану юридичну допомогу.

Представник відповідача Цаль О.Р.
позовні вимоги визнав частково і
пояснив, що не заперечує факт отримання
позивачем ОСОБА_3 травми у 1983 році та
обов"язку відповідача відшкодовувати
заподіяну йому шкоду. Однак, вважає, що
частина позовних вимог задоволенню не
підлягає, оскільки не знайшла свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи. Так, в ході судового розгляду не
доведено факт придбання позивачем
ліків у серпні 2013 та квітні 2014 року у
зв"язку з лікуванням наслідків травми
1983 року. Тому такі позовні вимоги
задоволенню не підлягають. Вважає
також необгрунтованою суму витрат за
надання правової допомоги в розмірі 2000
грн. Просить позов задовольнити
частково.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
знаходить, що позов слід задовольнити
частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В той же час, частиною 1 статті 1195 ЦК
України встановлено, що фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров"я фізичній особі, зобов"язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до п. 19 пп. в Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" зі змінами від
24.10.2003 р, розмір витрат на ліки,
лікування, протезування (крім
протезів із дорогоцінних металів),
предмети догляду за потерпілим
визначається на підставі виданих
лікарями рецептів, довідок або
рахунків про їх вартість.

Згідно з висновком комісійної
судово-медичної експертизи № 43 від
17.05.2007 року у ОСОБА_3 мали місце тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому вивиху тіла 6-го шийного
хребця зі стисненням та забоєм
спинного мозку в шийному відділі, які
супроводжувались парезом верхніх
кінцівок, плегією нижніх кінцівок,
порушенням функції тазових органів,
порушенням чутливості з рівня 6-го
шийного хребця, відсутністю
сухожильних рефлексів. Травму ОСОБА_3
отримав 11.02.1983 року при падінні з висоти
з приземленням і ударом до тупого
предмету шийним відділом хребта. По
виявленим наслідкам травми він
потребує в тому числді
медикаментозного
загально-укріплюючого лікування,
лікування, направленого на
попередження виникнення будь-яких
інших ускладнень перенесеної травми.

Рішенням Славутського
міськрайонного суду від 09 листопада 2007
року встановлена вина Національного
університету водного господарства та
природокористування в завданні
каліцтва ОСОБА_3

Судом встановлено, що у зв"язку з
отриманою травмою хребта 11 лютого 1983
року ОСОБА_3 поніс додаткові витрати,
викликані необхідністю придбання
ліків протягом стаціонарного
лікування у 2013 році та 2014 році, а тому
відповідно до ст. 1195 ЦК України
юридична особа, яка завдала йому шкоди
каліцтвом, зобов"язана відшкодувати
понесені ним витрати.

Встановлено, що в період з 09
вересня 2013 року по 20 вересня 2013 року
ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному
лікуванні у відділення урології
Центральної міської лікарні м. Рівне з
діагнозом "Нейрогенний сечовий міхур
Постійний уретральний катетер. Кісти
правої 50 та 80 мм, кіста лівої нирки.
Загострення хронічного пієлонефриту.
Наслідки ускладненої
хребетно-спінальної травми С5-С6 1983 р.
Верхній парапарез з м"язевою силою 1
бал. Нижня параплегія. Означене
захворювання пов"язане зі
спинномозковою травмою 1983 р, що
стверджується Епікризом № 17626 та
довідкою лікарні (а.с.20, 21).

В період з 03 січня 2014 року по 13.
січня 2014 року кушнерук О.А. знаходився
на стаціонарному лікування в
нейрохірургічному відділенні
Рівненської центральної міської
лікарні з діагнозом "Травматична
хвороба спинного мозку шийного відділу
хребта на рівні С5-С6, отримана
внаслідок ускладненої
шийно-спінальної травми 1983 р Стан після
оперативного втручання -
декомпресивної лямінектомії, ревізії
спинного мозку від 12.02.1983 р. Грубий
тетрасиндром. Порушення функції
тазових органів по центральному типу,
стілець- по типу спінального
автоматизму з прийомом послаблюючих
засобів, сечоспуск - за допомогою
катетера. Пролежнева рана
крижово-куприкової ділянки в стадії
в"ялого гранулювання, що стверджується
Епікризом (а.с.29).

Як вбачається з рецептів,
товарних чеків, листків призначень та
рекомендацій щодо лікування після
виписки з лікарні, визначених у
епікризі, розмір витрат, понесених
ОСОБА_3 протягом стаціонарного
лікування з 09.09.2013 р по 20.09.2013 року та з
03.01.2014 року по 13.01.2014 року становить 3995
грн 97 коп (а.с. 25, 27, 32, 33, 34, 35, 39, 40).

Проте, суд знаходить
необгрунтованими позовні вимоги про
стягнення з відповідача в користь
позивача витрат на придбання ліків 31
серпня 2013 року на суму 406,67 грн (а.с.23), 27
вересня 2013 року на суму 55,50 грн (а.с.24), 24
серпня 2013 року на суму 86,96 грн (а.с.26), 28
вересня 2013 року на суму 802,05 грн (а.с.26), в
період з 04 квітня по 07 квітня 2014 року на
суму 4252 грн 13 коп, оскільки у вказаний
період ОСОБА_3 на стаціонарному
лікуванні не перебував, призначень
лікарів не отримував, не надав докази
про те, що придбання означених ліків
пов"язане з лікуванням наслідків
травми 1983 року. Тому ці вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в користь
держави судовий збір в сумі 243 грн 60 коп.

Разом з тим, суд не вбачає підстав
для задоволення вимог про стягнення
витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Вона допускається до участі у
розгляді справи ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати , пов"язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно з зазначеною нормою склад та
розмір витрат, пов"язаних з оплатою
правової допомоги входять до предмету
доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов"язаних з наданням правової
допомоги, оформлені в установленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки
тощо). До складу витрат включаються
лише фактично сплачені стороною
витрати.

Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах встановлюється Законом
України від 20 грудня 2011 року № 4191-УІ
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах".

Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 84,
88 ЦПК України судові витрати на правову
допомогу - це фактично понесені
стороною і документально підтверджені
витрати, пов"язані з наданням цій
стороні правової допомоги адвокатом
або іншим спеціалістом в цій галузі
права при вирішенні цивільної справи.

Під час розгляду справи позивач
не заявляв усного чи письмового
клопотання про допуск ОСОБА_1 до участі
у справі в якості особи, що надає
правову допомогу, ухвала суду про
допуск його до участі у справі в якості
особи, що надає правову допомогу
відсутня, документи, що посвідчують
право ОСОБА_1 на надання правової
допомоги суду не надано.

ОСОБА_1 представляє інтереси
позивача за довіреністю в порядку,
визначеному ст. 38 ЦПК України, а отже не
є особою, що надає правову допомогу
позивачу.

Крім цього, квитанція до
прибуткового касового ордеру № 67, не
відповідає встановленим вимогам, не є
банківським документом (а.с.19). А тому
суд вважає, що вимоги про відшкодування
витрат на правову допомогу задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 88, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 1166, 1195 ЦК України, суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національного університету
водного господарства та
природокористування в користь ОСОБА_3
3995 грн 97 коп (три тисячі дев"ятсот
дев"яносто п"ять грн 97 коп) витрат на
медикаментозне лікування наслідків
отриманого каліцтва.

Стягнути з Національного університету
водного господарства та
природокористування в користь держави
243 грн 60 коп судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Протягом десяти днів з дня
проголошення може бути подана
апеляційна скарга на рішення суду в
апеляційний суд Хмельницької області
через Славутський міськрайонний суд.

Суддя