Справа № 291/321/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
17 березня 2014 року
Ружинський районний суд Житомирської
головуючого - судді Нейла В.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт Ружині справу
за позовом ОСОБА_1 до Білилівської
сільської ради Ружинського району,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним
позовом, мотивуючи його тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3, яка
проживала в АДРЕСА_1.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт і
все своє майно заповіла позивачці та
відповідачу - ОСОБА_2 в рівних долях.
Відповідач ОСОБА_2 відмовився від
прийняття спадщини по заповіту в
установлений законодавством строк,
подавши відповідну заяву до
нотаріальної контори.
Однак, коли позивачка звернулася до
державного нотаріуса Ружинської
державної но-таріальної контори
стосовно видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житло-вий
будинок, їй було відмовлено, в зв'язку з
тим, що відсутні правовстановлюючі
документи на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який
Позивачка просить суд визнати за нею
право власності на вказане спадкове
Позивачка направила до суду заяву в
якій просить розглядати справу у її
Відповідач направив до суду заяву в
якій просить розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги визнає.
Білилівська сільська рада Ружинського
району направила до суду заяву, в якій
просить розглядати справу у
відсутність її представника, позовні
Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задово-ленню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 власною
працею та коштами у 1958-1963 роках
збудувала житловий будинок та
господарсько- побутові будівлі, які
розташовані по АДРЕСА_1, який
відносився до суспільної групи
колгоспних дворів і до своєї смерті
проживала в ньому, володіла та
корис-тувалася ним, але за життя
належним чином не оформила право
власності на цей житловий бу-динок з
господарсько- побутовими будівлями.
З заповіту від 29.01.1991 року,
посвідченого секретарем Білилівської
сільської ради Ру-жинського району
вбачається, що ОСОБА_3 зробила
заповітне розпорядження: заповіла все
належне їй на день смерті майно своїм
дітям: ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який відмовився
від прийняття належної йому частки у
спадщині на користь ОСОБА_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою ОСОБА_2.
Зі свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом
Білилівсь-кої сільської ради
Ружинського району 22.07.2013 року,
вбачається, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Білилівка Ружинського
району Житомирської області.
Як вбачається з рішення
Ружинського районного суду
Житомирської області від 22 лис-топада
2013 року ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3.
З паспорта громадянина України
серії НОМЕР_2, виданого Ружинським РВ
УМВС України в Житомирській області
07.10.1999 року, видно, що прізвище, ім'я та
по батькові по-зивачки - ОСОБА_1,
З довідки № 1487 від 09.10.2013 року,
виданої виконавчим комітетом
Білилівської сіль-ської ради
Ружинського району видно, що власником
житлового будинку АДРЕСА_1 була ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
З довідки, виданої Бердичівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації, № 897 від 18.10.2013 р. та
технічним паспортом, згідно з якими
правовстановлюючі документи на
жит-ловий будинок АДРЕСА_1, житлова
площа якого становить 31.9 кв.м. -
Враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК
УРСР (1963 р.), які регулювали право
влас-ності колгоспного двору та
реєстрацію вказаного права за членами
двору в погосподарських книгах
сільських рад, суд приходить до
впевненості, що ОСОБА_3 була власни-ком
господарсько-побутових будівель, які
розташовані по АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.1223Цивільного
кодексу України право на спадкування
мають особи, зазначені у заповіті.
Отже, позивачка ОСОБА_1 є
спадкоємцем майна, належного на день
Позивачка, як встановлено судом, у
встановлений законом строк прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом
подання заяви нотаріусу.
Проте, як вбачається з постанови
державного нотаріуса Ружинської
державної нотарі-альної контори від
03.02.2014 р. за № 84/02-14 позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на вказаний житловий
будинок з господарчими будівлями, в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
Тому суд, виходячи з
вищевказаного, а також з положень ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень», якою
передбачено, що рішення суду стосовно
речових прав на нерухоме майно є
правовстановлюючим доку-ментом, що
підтверджує право власності на вказане
майно, задовільняє позовні вимоги про
визнання за позивачем права на
Керуючись ст.ст.120-127 ЦК УРСР (1963р.),
ст.ст.1216,1223,1296 ЦК України, ст.ст.209, 212,213,215
ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовільнити
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на спад-кове майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Білилівка
Ружинського району Житомирської
області, а саме на житловий будинок з
гос-подарсько- побутовими будівлями,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його прого- лошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В. М. Нейло.