АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1631/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О.А. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року

05 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 березня 2012 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_2 (треті особи:
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Комунальне підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради,
Кіровський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області) про визнання правочину
недійсним, анулювання запису,
повернення сторін у первісний стан та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним, анулювання
запису, повернення сторін у первісний
стан та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилалися на те, що 28 липня 1973 року між
нею та відповідачем ОСОБА_4 був
укладений шлюб.

У серпні 2005 року ОСОБА_4 подав до
Кіровського відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції заяву про
розірвання шлюбу на підставі рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області № 2-307/2005 від
24 травня 2005 року.

На підставі цієї заяви вказаний орган
склав актовий запис про реєстрацію
розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
(дівоче прізвище позивачки) за № 180 від
10 серпня 2005 року.

Після цього відповідач уклав шлюб з
відповідачкою ОСОБА_2, яка також стала
ОСОБА_2.

Однак листом Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2011 року № 11257/11
позивачку повідомлено, що в архіві суду
знаходиться зовсім інша справа, яка не
стосується позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а
відповідно до архівних даних у 2005 році
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу провадження не
відкривалось та рішення не приймалось.

Тому ОСОБА_3 вважала, що розірвання їх
шлюбу не було і вона є дружиною ОСОБА_4

За час їх шлюбу збудовано і узаконено
домоволодіння, яке відповідач без її
згоди подарував ОСОБА_2, вважає
вказаний договір недійсним.

Вважаючи, що всі вказані дії
відповідача по розірванню їх шлюбу,
реєстрації шлюбу з іншою жінкою,
придбання і відчуження майна є
незаконними, ОСОБА_3 просила суд
визнати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
зареєстрований 14 березня 2006 року не
дійсним з моменту укладення, актовий
запис № 180 від 10 серпня 2005 року про
розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
складений Кіровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області - анулювати, визнати договір
дарування від 11 лютого 2011 року,
укладений між ОСОБА_6, що діяв на
підставі довіреності від імені ОСОБА_4,
яку посвідчено 10 лютого 2011 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 і
зареєстровано за № 228, та ОСОБА_2 -
недійсним та повернути сторони за
договором дарування від 11 лютого 2011
року у первісний стан та зобов'язати їх
повернути одна одній все одержане на
виконання цього договору.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 березня 2012 року
позовні вимоги задоволені.

Суд визнав шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
зареєстрований 14 березня 2006 року
міською радою Арадіпту округу Ларнака
Республіки Кіпр - не дійсним з моменту
укладення.

Суд анулював актовий запис № 180 від 10
серпня 2005 року про розірвання шлюбу між
ОСОБА_4 і ОСОБА_3, складений Кіровським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області.

Суд визнав недійсним договір дарування
від 11 лютого 2011 року, укладений між
ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності
від імені ОСОБА_4, яку посвідчено 10
лютого 2011 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 і
зареєстровано за № 228, та ОСОБА_2

Суд повернув сторони за договором
дарування від 11 лютого 2011 року у
первісний стан та зобов'язав їх
повернути одна одній все одержане на
виконання цього договору.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені
нею при подачі позову судовий збір в
сумі 1708 грн. 50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового розгляду справи 157 грн., а
всього 1865 грн. 50 коп. (а.с.175-180, т.2).

З такими рішеннями не погодилася
ОСОБА_2 та звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду та постановити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на
те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального
законодавства (а.с.184-190, т.2).

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню, з постановленням
нового рішення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом, обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суду першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою
для скасування рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановлені обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на основу
своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 28 липня 1973 року
між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4 був укладений шлюб, про що
відділом запису актів цивільного стану
адміністрації міста Апатіти
Мурманської області видано свідоцтво
про укладення шлюбу НОМЕР_1 і цього ж
числа зроблено запис № 329. Після
укладення шлюбу позивачці присвоєно
прізвище ОСОБА_3. 10 серпня 2005 року
ОСОБА_4 подав до Кіровського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області заяву про
розірвання шлюбу на підставі рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області № 2-307/2005 від
24 травня 2005 року. На підставі цієї заяви
вказаний орган склав актовий запис про
реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 за № 180 від 10 серпня 2005 року.
Після цього14 березня 2006 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 був укладений шлюб, про що
міською радою Арадіпту округу Ларнака
Республіки Кіпр видано свідоцтво про
шлюб НОМЕР_2. Відповідачка ОСОБА_2 також
стала ОСОБА_2. Від шлюбу вони мають сина
ОСОБА_9. Дані обставини підтверджуються
свідоцтвом про народження, виданого
07.05.2008 року (а.с.75, т 1)

Листом Верхньодніпровського районного
суду Дніпропетровської області від 21
листопада 2011 року № 11257/11 позивачу
повідомлено, що під № 2-307/2005 в архіві
суду знаходиться зовсім інша справа,
яка не стосується позову ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, а відповідно до архівних даних
у 2005 році по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
провадження не відкривалось та рішення
не приймалось.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання шлюбу недійсним, анулювання
запису про розірвання шлюбу, суд першої
інстанції виходив з того, що на час
укладання шлюбу з відповідачкою
ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_4 перебував в
шлюбі з позивачкою ОСОБА_3, їх шлюб не
розірвано - рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області в
передбаченому законом порядку не
виносилося і справа така не
розглядалася, а пред'явлена виписка з
начебто рішення по тій справі до
Кіровського відділу РАЦС свідчить про
розірвання шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_3, в той
час як позивачка згідно свідоцтва про
шлюб від 28 липня 1973 року має прізвище
ОСОБА_3

З таким висновком колегія суддів не
може погодитися, оскільки згідно
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 09.12.2013 року, залишеним без
змін ухвалою колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області від
24.03.2014 року відновлено частково
втрачене судове провадження
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області по
цивільної справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а саме
резолютивну частину рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 травня
2005 року, яким шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
зареєстрований 28.07.1973 року відділом
ЗПАГС міста Апатіти Мурманської
області - розірвати. При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу
стягнути з ОСОБА_4 держмито на користь
держави в сумі 17 грн. В решті заяви
відмовлено (а.с.81-82, т.3).

За таких підстав, в силу діючого
законодавства, а саме: ст. 25,39 СК
України, Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду у
частині визнання недійсним шлюбу між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, анулювання запису про
розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
не може залишатися в силі і підлягає
скасуванню.

З відповіді КП "ДМБТІ" ДОР від 26.08.2011
року № 10359 вбачається, що
ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності
від ОСОБА_4, яку посвідчено 10.02.2011 року
приватним нотаріусом та зареєстровано
за № 228, подарував, а ОСОБА_2 прийняла у
дар домоволодіння АДРЕСА_1, власником
якого ОСОБА_4 став на підставі рішення
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 17.03.2009
року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
про визнання недійсним вказаного
договору дарування від 11.02.2011 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
відчуження відповідачем домоволодіння
було зроблено без письмової згоди
позивачки, як його дружини.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів також не може
погодитися, з урахуванням того, що
позивачкою не надано відповідних
доказів про те, що шлюб між нею та
ОСОБА_4 не був розірвань.

Враховуючи допущені судом першої
інстанції порушення норм
процесуального та матеріального права,
що призвели до неправильного вирішення
спору, на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України колегія суддів вважає рішення
суду першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання шлюбу
недійсним, анулювання запису про
розірвання шлюбу, визнання недійсним
договору дарування, повернення сторін
у первісний стан та зобов'язання
вчинити певні дії, задовольнивши
апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 березня 2012 року
- скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_2 (треті
особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Комунальне підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради,
Кіровський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області) про визнання правочину
недійсним, анулювання запису,
повернення сторін у первісний стан та
зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: