Справа № 466/5937/13
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/1382/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., і Курій Н.М.

при секретарі Данилик І.І.,

з участю позивача ОСОБА_3, представника
відповідача Шуневич Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 30 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
/ПАТ/«Львівгаз» про зобов»язання до
вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

06 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом в якому просить визнати
дії працівників та керівників
відповідача ПАТ «Львівгаз»
незаконними з приводу зобов'язання
його провести проектно-технічну
документацію реконструкції газової
мережі в квартирі АДРЕСА_1, визнати
незаконними дії відповідача щодо
вимоги сплати коштів за реєстрацію
газових приладів у вказаній квартирі,
визнати незаконним тлумачення
відповідачем слів «самовільних дій
квартирного споживача газу», визнати
незаконними будь-які обмеження при
укладенні договору після рішення суду
від 24.05.1999 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач ПАТ
«Львівгаз» та його службові особи
безпідставно звинувачують його у
самовільному встановленні газових
приладів у його квартирі, трактуючи на
власний розсуд поняття «самовільне»,
оскільки таке, на його думку, може мати
місце лише у разі споживання газу без
оплати та пошкодження пломб на
лічильнику. Крім цього вказує, що
газова мережа в його квартирі створена
в 1975 році, всі газові прилади в його
квартирі встановлені давно і справно
функціонують та не порушують прав
інших осіб, жодних документів на їх
реєстрацію та сплату коштів за таку
чинне законодавство не передбачає.
Вважає, що відповідачі користуючись
службовим та монопольним становищем
безпідставно вимагають оплату за
встановлення газових приладів в його
квартирі. Жодної реконструкції газової
мережі ним не проводилось, газовий
водонагрівач завжди був у ванній
кімнаті. Вважає, що такими діями
відповідача порушено його права
споживача послуг газопостачання, а
тому просить визнати їх незаконними.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Львова від 30 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ «Львівгаз» про зобов»язання до
вчинення дій - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_3. Просить
рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 30 грудня 2013 року
скасувати і розглянути всі обставини,
клопотання, документи, докази справи
для прийняття правильного і законного
рішення. Апелянт вважає дане рішення
неправосудним, незаконним,
необґрунтованим, таким, що винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, так як судом не
досліджено обставини, які мають
значення для справи, не розглядались
його клопотання та не брались до уваги
пояснення. Також вважає, що дане
рішення підлягає до скасування з
підстав визначених ст. 309 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково із наступних
підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача, які оспорюються позивачем
не суперечили вимогам Закону України
«Про захист прав споживача», Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», Правилам надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 р. №2246, Правилам безпеки
систем газопостачання України,
затверджених наказом Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці №254 від 01.10.1997р., не
порушують прав позивача, оскільки
спрямовані на дотримання безпеки
системи газопостачання, відтак, не
можуть визнаватись незаконними.

Проте в цілому з таким висновком
колегія суддів не погоджується
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач по справі ОСОБА_3 проживає в
АДРЕСА_1 та є споживачем природного
газу, послуги з надання якого
здійснюються відповідачем. Письмовий
договір про надання послуг з
газопостачання на квартиру АДРЕСА_1
сторонами по справі не укладався.

Відносини, які виникли між позивачем та
відповідачем, випливають із
правовідносин у сфері надання послуг
газопостачання та регулюються
положеннями Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року № 2246.

Недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсності, оскільки сторонами
правочину вчиняються дії, спрямовані
на його виконання, які підтверджують
тим, що позивачем надавались послуги
газопостачання відповідачу, який їх
оплачував /ч.2 ст.218 ЦК України/.

Як вбачається з акту технічного
приймання та введення в експлуатацію
газової мережі від 19.06.1975 року в
квартирі АДРЕСА_1 встановлено газову
плиту ПГ-4- та проточний газовий
водонагрівач. Опалення квартири
здійснювалось за допомогою чотирьох
кахельних печей /а.с. 12/.

При проведенні обстеження квартири
позивача в 2012 році працівниками ПАТ
«Львівгаз» виявлено втручання в
існуючу газову мережу шляхом
встановлення двохфункційного котла
типу «Вісман» і заміни плити газової
ПГ-4 на ПГ-2 «Гореніє» на площі кухні та
встановлення проточного газового
водонагрівача типу «Вайлант» у
приміщенні ванної кімнати /а.с.14, 16/.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач 15.04.2011 року, 22.10.2012 року та
19.11.2012 року попереджав позивача по
справі про необхідність приведення
газової мережі та розміщення газових
приладів в квартирі у відповідність до
вимог нормативних документів, порядок
виготовлення проектно-технічної
документації, про наслідки порушення у
вигляді припинення газопостачання,
перелік дій та документів для
відновлення газопостачання до
квартири.

Згідно акту, складеного працівниками
ПАТ «Львівгаз» Фребот Р.І., Нога П.К. від
08.08.2008 року /а.с.6, 16, 41/ вбачається, що в
квартирі АДРЕСА_1, де проживає позивач,
виявлено, що ГК встановлено у ванній
кімнаті та АГВ додатково розміщено на
площі кухні.

Актом технічної приймання і введення в
експлуатацію газової проводи від 19
червня 1975 року встановлено, що в
квартирі позивача станом на зазначений
період існувала газова мережа і в
квартирі мається - плита газова (ПГ-4),
газова колонка (ГК) та чотири кахельні
пічки (КП).

Письмовий договір між сторонами щодо
надання послуг у сфері газопостачання
відсутній.

Де розміщений після переобладнання
газової проводки проточний газовий
водонагрівач у справі немає,
відповідачем таких доказів не
представлено, а позивач настоює на
тому, що такий був переміщений у ванну
кімнату після переобладнання газової
проводки в 1975 році. Доказів на
спростування останнього у справі
немає.

Актом № 100400 від 20 вересня 2012 року,
складеного представником ПАТ
«Львівгаз» Нога, стверджується факт
відновлення подачі газу до квартири
позивача (який був припинений 27.08.2012
року) та зазначено, що в роботі мається
ПГ-2 «Горіння», ГК «Вайлант», АГВ
«Вісман» 24 Кв., 4 КП. В акті зазначено, що
перевірено на щільність газову мережу,
запірну арматуру і витоків газу немає.
Перевірено наявність тяги в домових та
вентиляційних каналах і тяга на час
перевірки наявна. Дано інструктаж з
правил безпечного користування
газовими приладами .

З Акту № 029817 від 29 листопада 2012 року,
складеного представниками ПАТ
«Львівгаз» Карпо та Нога вбачається, що
в квартирі позивача виявлено не
зареєстрований АГВ «Вісман» на площі
кухні, самовільно демонтовано частину
газопроводу до 4 КП з встановленням
заглушки, яку опломбувати технічно
неможливо у зв'язку з відсутністю
отвору на заглушці.

Актом № 029819 від 30 листопада 2012 року
стверджується припинення подачі газу у
квартиру позивача.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 10 липня 2013 року, яке залишене
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 14 жовтня 2013
року, в задоволені позову ОСОБА_3 до ПАТ
«Львівгаз» про захист прав споживача
та визнання незаконним дій, відмовлено.

Як вбачається із зазначеного рішення,
позивач просив визнати незаконним
рішення відповідача щодо порушення
його права на користування газовою
мережею в квартирі, визнати
незаконними дії відповідача щодо
вимоги сплати коштів за реєстрацію
газових приладів в квартирі, визнати
незаконним відключення квартири від
газової мережі без належного
попередження, визнати незаконним
тлумачення слів «самовільне», визнати
незаконним будь-які обмеження при
укладенні договору після рішення суду
від 24.05.1999 року стосовно заміни
кахельних пічок на газовий котел,
визнати незаконним обмеження в
користуванні газовим водонагрівачем у
ванній кімнаті.

Таким чином, із змісту зазначеного
рішення суду вбачається, що предметом
судового спору у цій справі була ця ж
квартира і судом вирішувались питання
щодо правомірності дій ПАТ «Львівгаз»
щодо відключення квартири позивача від
постачання газу та правомірності
встановлення позивачем
двохфункційного котла на кухні та
проточного газового нагрівача у ванній
кімнаті.

Дії ПАТ «Львівгаз» щодо відключення
квартири позивача від постачання газу
визнанні правомірними, а дії
відповідача щодо встановлення
газового котла визнані неправомірними.

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вище вказаним рішенням
суду доведено, що дії ПАТ «Львівгаз»
щодо відключення квартири позивача від
постачання газу є правомірними,
оскільки дії позивача щодо
встановлення газового котла на кухні є
неправомірними.

Так, права та обов'язки споживача, як і
газопостачального підприємства,
закріплені у Правилах надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 9 грудня 1999 року
№2246.

Пунктом 6 цих Правил передбачено, що
газопостачання припиняється, зокрема,
у разі:

самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання;

порушення споживачем Правил безпеки
систем газопостачання, що створює
загрозу виникнення аварійної ситуації.

Зазначеними Правилами, зокрема п.п.29, 32,
споживач і газопостачальне
підприємство зобов'язане неухильно
дотримуватися Правил безпеки систем
газопостачання.

Газопостачальне підприємство має
право припиняти постачання газу
споживачеві у випадках, передбачених у
п.6 цих Правил.

Відповідно до п.4.5.7 Правил безпеки
систем газопостачання України,
затверджених Наказом
Держнаглядохоронпраці 01.10.1997 р. № 254, в
житлових будинках переміщення і заміна
газових приладів і апаратів
провадяться спеціалізованими
підприємствами газового господарства
або газовими службами підприємств з
урахуванням вимог нормативних
документів і внесенням змін в технічну
документацію.

Пунктом 31 вищевказаних Правил надання
населенню послуг з газопостачання
передбачено, що газопостачальне
підприємство має право припиняти
постачання газу споживачеві у
випадках, передбаченому п.6 Правил,
зокрема, у разі самовільного
підключення газових приладів і
пристроїв споживача до системи
газопостачання, порушення споживачем
Правил безпеки систем газопостачання.

Пунктом 4.9 Положення про технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем газопостачання житлових
будинків, громадських будівель,
підприємств побутового та
комунального призначення,
затвердженого наказом Державної
акціонерної холдингової компанії
«Укргаз» від 30 липня 1997 р. № 35
(передбачено, що самовільно
встановлене або непридатне до
подальшої експлуатації газове
обладнання, а також прилади з відводом
продуктів згорання газу в димові
канали, в яких відсутня тяга, повинні
відключатися з оформленням
відповідного акта.

Відповідно до розділу 1 «Галузь
використання» дія цього Положення
поширюється на спеціалізовані
підприємства газопостачання та
газифікації Державної акціонерної
холдингової компанії «Укргаз» (далі -
СПГГ). Положення є обов'язковим для
виконання ними та підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від їхньої відомчої належності і форм
власності, що експлуатують
внутрішньобудинкові системи
газопостачання (далі - ВБСГ) природного
та зрідженого газу в житлових будинках
(квартирах), громадських будівлях,
підприємствах комунального та
побутового призначення, а також
окремими громадянами, що мають житлові
будинки (квартири) або їх частину на
праві приватної власності, на яких
відкрито особовий рахунок (далі -
власники).

А відтак, відсутність даних про
виконання робіт спеціалізованим
підприємством газового господарства
із заміни газових приладів в квартирі
позивача (влаштування котла незалежно
від того на місці якого приладу він
встановлений - на місці кахельної
печі), та невнесення відповідних змін
до технічної документації свідчать про
самовільність такого втручання в
газову мережу та порушення вимог
вищезазначених Правил.

Відповідно до пп.10 п.28 Типового
договору про надання населенню послуг
з газопостачання, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 5 липня 2006 року № 938, споживач
зобов'язаний не підключати нові
(додаткові) газові прилади і пристрої,
не змінювати місце їх розташування та
не втручатися в роботу
внутрішньобудинкових систем
газопостачання без узгодження з
виконавцем, а відповідно до пп.1 п.29
цього типового договору виконавець має
право припиняти постачання газу
споживачеві у разі порушення
споживачем Правил безпеки, що створює
загрозу виникнення аварійної ситуації
та самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання порушення.

Згідно з пунктом 4.5.7. Правил безпеки
систем газопостачання України
переміщення і заміна газових приладів
і апаратів провадяться
спеціалізованими підприємствами
газового господарства або газовими
службами підприємств з урахуванням
вимог нормативних документів і
внесенням змін в технічну
документацію.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 6 Правил
у разі порушення споживачем Правил
безпеки систем газопостачання, що
створює загрозу виникнення аварійної
ситуації, газопостачання споживачеві
припиняється.

Відповідно до пунктів 7 та 9 Правил
про припинення газопостачання
складається акт у двох примірниках,
один з яких залишається у споживача.

Відновлення газопостачання
здійснюється газорозподільним
підприємством протягом двох робочих
днів у містах та п'яти календарних днів
у сільській місцевості після усунення
порушень, сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його
неправомірними діями
газопостачальному або
газорозподільному підприємству.

Враховуючи зазначене та вказані
положення законодавства, колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідач безпідставно призупинив
подачу газу до квартири АДРЕСА_1,
виявивши 08.08.2008 року згідно акту
інвентаризації встановлений на площу
кухні двохфункційний газовий котел та
у ванній кімнаті водонагрівач, при
цьому склавши Акт № 029819 лише 30
листопада 2012 року, не зазначивши про
можливі порушення Правил безпеки, що
можуть призвести до надзивачйної
ситуації.

Судовими рішеннями безспірно, які
знаходяться в матеріалах справи
встановлено, що позивач замінив газову
плиту ПГ-4, що знаходилась на кухні
квартири позивача, на газову плитку ПГ-2
«Гореніє». Зазначеними діями, з
урахуванням змісту Акту № 100400 від 20
вересня 2012 року, не представлено
доказів, що зазначена заміна газової
плитки на іншу газову плитку створює
загрозу виникнення аварійної ситуації.

Що стосується газового проточного
водонагрівача, то колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Дійсно, відповідно до пп.6.2 Державних
будівельних норм України - інженерне
обладнання будинків і споруд, зовнішні
мережі та споруди, газопостачання, ДБН
В.2.5.-20-2012, не допускається розміщення
газових приладів в санітарних вузлах.

Однак, доказів про те, що газовий
проточний водонагрівач був
встановлений після вступу в дію
вищезазначених правових актів, а не в
1975 році, як зазначає позивач (з
урахуванням акту технічного приймання
та вводу в експлуатацію газової
проводки від 19 червня 1975 року,
відповідно до якого в квартирі
позивача проведено переобладнання
газової проводки), у справі немає.

А відтак, з урахуванням викладеного, не
можна визнати рішення районного суду
щодо відмови у визнанні дій
неправомірними по припиненню
газопостачання до квартири АДРЕСА_1
обгрнутованим.

За таких обставин рішення суду в цій
частині слід скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В решті рішення суду першої інстанції
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Публічного
акціонерного товариства /ПАТ/
"Львівгаз" по припиненню
газопостачання до квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3

В решті рішення Шевченківського
районного суду міста Львова від 30
грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням рішення законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

Н.М. Курій