У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Мазур Л.М., Матвєєвої
О.А.,Нагорняка В.А., Писаної
Т.О.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у здійсненні
підприємницької діяльності та
відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 17 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у здійсненні
підприємницької діяльності та
відшкодування моральної шкоди.
Вказала, що у березні 2012 року між нею та
ОСОБА_4 було укладено договір про
придбання за сумісні кошти обладнання
для подальшої демонстрації фільмів у
вимірі 3D. За цією угодою кожен із них на
придбання обладнання вніс по 27 500 грн.
26 березня 2012 року нею було придбано
устаткування для кінозалу на
дванадцять місць для демонстрації
фільмів у форматі ЗD, загальною
вартістю 51 560 грн.

Крім того для ведення підприємницької
діяльності по демонстрації
кінофільмів позивачка 01 квітня 2012 року
уклала з ОСОБА_5 договір оренди
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Після закінчення монтажу та
налагодження апаратури, з квітня

2012 року вона розпочала підприємницьку
діяльність.

24 липня 2012 року ОСОБА_4 самовільно, без
попередження чи узгодження з нею вивіз
майже все обладнання, залишивши їй
тільки - полотно для 3D екрана 4 х 2.25 та 3D
окуляри затворні.

З цих підстав просила
усунути перешкоди у здійсненні
підприємницької діяльності шляхом
повернення відповідачем спільного
майна та стягнення на її користь 10 тис.
грн моральної шкоди (а.с. 3-4).

У січні 2013 року позивач
уточнила позовні вимоги і просила:
визнати незаконними дії відповідача по
вивозу обладнання для підприємницької
діяльності і зобов'язати його
здійснити остаточні розрахунки між
ними; повернути їй - 3D проектора View Sonic
PJD 6553W, 3D сервер «3D Мир», 3D kit емітер звука
5.1. LG LHB906ТА, шнури, кріплення для
проектора, зовнішнього жорсткого диска
My Book 2ТВ; стягнути з ОСОБА_4 на користь
позивача 10 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди (а.с. 54, 55)

У лютому 2013 року повторно уточнила
заявлені вимоги і остаточно просила
усунути перешкоди у здійсненні
підприємницької діяльності шляхом
повернення відповідачем спільного
майна - 3D проектора View Sonic PJD 6553W, 3D
сервер «3D Мир», 3D kit емітера, звука 5.1. LG
LHB906ТА, шнурів, кріплення для проектора,
зовнішнього жорсткого диска My Book 2ТВ;
стягнути з ОСОБА_4 на її користь 10 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди 3
тис. грн недоотриманого доходу за кожен
місяць простою з 25 липня 2012 року до
моменту остаточного прийняття рішення;
повернути кошти за оренду плату
приміщення у розмірі 1 100 грн за кожен
місяць простою, починаючи з 25 липня 2012
року до моменту остаточного прийняття
рішення, повернути їй частину
заборгованості до товариства з
обмеженою відповідальністю «Синтез
-ТМ» у розмірі 4 856 грн та судові витрати:
200 грн за нотаріальні послуги по видачі
довіреності, 1 250 грн за надання
правової допомоги (а.с. 64).

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 та,
просив визнати за ним право власності
на обладнання, припинити право
власності ОСОБА_3 та стягнути різницю
вартості обладнання, судові витрати.

Ухвалою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 25
лютого 2013 року даний позов за заявою
позивача ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 17 липня
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути
ОСОБА_3: 3D проектора View Sonic PJD 6553W, 3D
сервер «3D Мир», 3D kit емітер, звук 5.1. LG HB 906
ТА, шнури, кріплення для проектора,
зовнішній жорсткий диск My Disk HDD 2ТВ.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
27 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 103 грн 65
коп.

У задоволенні решти позовних вимог
- відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 17 вересня

2013 року, рішення міського суду
скасовано в частині усунення перешкод
позивачці у здійсненні
підприємницької діяльності та
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 27
500 грн. та ухвалено в цій частині нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_3
щодо усунення перешкод, повернення
устаткування. Зобов'язано ОСОБА_4
повернути ОСОБА_3 3D проектор View Sonic PJD
6553W, вартістю 6 400 грн; 3D сервер «3D Мир»
вартістю 15 200 грн; 3D kit емітер, вартістю
800 грн; звук 5.1. LG HB 906 ТА, вартістю 6 800 грн;
шнури вартістю 1 600 грн,
кріплення для проектора, вартістю 800
грн; зовнішній жорсткий диск My Book HDD 2 ТВ,
вартістю 3 тис. грн, на загальну суму 34 600
грн. Рішення міського суду в частині
розподілу судового збору змінено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 207 грн 30 коп., на
користь держави судовий збір у розмірі
138 грн 70 коп. У решті - рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 17 вересня 2013
року скасувати в частині зобов'язання
ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 3D проектора View
Sonic PJD 6553W, вартістю 6 400 грн; 3D сервер «3D
Мир» вартістю 15 200 грн; 3D kit
емітер, вартістю 800 грн; звук 5.1. LG HB 906 ТА,
вартістю 6 800 грн; шнури вартістю 1 600 грн,
кріплення для проектора, вартістю
800 грн; зовнішній жорсткий диск My Book 2
ТВ, вартістю 3 тис. грн, та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3, а у іншій
частині рішення суду залишити без мін,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги місцевий
суд виходив і того, що сторони є
співвласниками спірного майна на
підставі договору про його придбання
за спільні кошти, а оскільки сторони не
досягли домовленості про спільну
діяльність, то позивач має право на
використання спірного майна у своїй
підприємницькій діяльності із
компенсацією відповідачу Ѕ частини
його вартості.

Скасовуючи рішення
місцевого суду та ухвалюючи нове
рішення, апеляційний суд виходив із
того, що між сторонами існує договір
про спільну діяльність без створення
юридичної особи, а тому позивач як
власник має право вимагати повернення
спірного майна у відповідача, який
незаконно заволодів ним.

Проте погодитися з
висновком апеляційного суду не можна.

Згідно зі ст. 1130 ЦК
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові.

Спільна діяльність може здійснюватися
на основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Відповідно до ст. 355 цього ж Кодексу
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Майно може належати
особам на праві спільної часткової або
на праві спільної сумісної власності.

Право спільної
власності виникає з підстав, не
заборонених законом.

Спільна власність
вважається частковою, якщо договором
або законом не встановлена спільна
сумісна власність на майно.

Судами встановлено і не заперечується
сторонами, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали
попередню письмову угоду про
об'єднання коштів для відкриття
спільного бізнесу (без зазначення
форми такої діяльності) по
демонстрації фільмів у 3D форматі та
придбання обладнання для цієї
діяльності. На виконання цієї угоди
сторони внесли по 27500 грн. 26 березня 2012
року позивачем було придбано
устаткування для кінозали на
дванадцять місць для демонстрації
фільмів у форматі ЗD, загальною
вартістю 51 560 грн.

Судами також встановлено, що придбане
на спільні кошти обладнання для
демонстрації фільмів у ЗD форматі
використовувалося позивачем у його
підприємницькій діяльності.

Встановивши ці обставини, апеляційний
суд вважав, що підприємницька
діяльність позивача є спільно
діяльністю сторін, а тому
правовідносини між сторонами
регулюються правилами ст. 1130 ЦК
України. Разом з тим ухвалюючи рішення
про усунення перешкод позивачу у її
підприємницькій діяльності і
зобов'язуючи відповідача повернути
ОСОБА_3 спірне майно, апеляційний суд
виходив із правил встановлених ст. 387 ЦК
України, які регулюють правовідносини
між власниками майна та особами, які
заволоділи цим майном незаконно.

Зазначені обставини свідчать про те, що
апеляційний суд так і не визначився із
видом правовідносин, які склалися між
сторонами: чи то правовідносини, що
виникли із спільної діяльності сторін;
чи правовідносини у зв'язку із
створенням сторонами спільної
сумісної (часткової) власності та у
зв'язку із володінням, користуванням і
розпорядженням такою власністю; чи
правовідносини, що виникли у зв'язку із
діями відповідача, що перешкоджають
підприємницькій діяльності позивачу.

З цих підстав ухвалене апеляційним
судом рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду і цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 17 вересня
2013 року скасувати, а справу направити
на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Макарчук М.А.

Судді:
Мазур Л.М.

Матвєєва О.А.

Нагорняк В.А.

Писана Т.О.