РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

представника органу опіки та
піклування Заколенко Т.А.,

представника служби у справах дітей
Рупчева С.В.,

третьої особи ОСОБА_3,

прокурора Мельник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
органу опіки та піклування виконкому
Бердянської міської ради Запорізької
області, в інтересах малолітньої
ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_3,
служба у справах дітей виконкому
Бердянської міської ради, про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року орган опіки та
піклування виконкому Бердянської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5 про позбавлення її
батьківських прав на малолітню ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів у
розмірі ? частки від усіх видів
заробітку ( доходу) відповідача, але не
менше ніж 30% від прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку на користь майбутнього законного
представника.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачка ОСОБА_5
разом з донькою ОСОБА_4 не проживає,
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків: матеріально
не утримує, не піклується про її
фізичний, духовний, моральний розвиток,
долею дитини не переймається.
Малолітня через недбалість матері не
змогла приступити до занять у 1 класі в
поточному навчальному році, про що
повідомила адміністрація ЗОШ №9.
Дитина постійно проживає з бабусею по
лінії матері ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1. Умови проживання дитини не
задовільні. Помешкання перебуває у
стадії ремонту. Дитячу поліклініку
дитина відвідує не регулярно,
профілактичні щеплення не проводяться
з причин відмови бабусі. Мати дитини
інколи з'являється вдома, але постійна
з донькою не проживає, матеріально її
не утримує. Місце її фактичного
проживання нікому не відомо. На
теперішній час дитина перебуває на
обліку служби у справах дітей, як
дитина, яка опинилася в складних
життєвих обставинах.

Представник органу опіки та піклування
Заколенко Т.А. позовні вимоги
підтримала повністю, просить їх
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення
позову не заперечує. Суду пояснила, що
її донька ОСОБА_5 зі своєю донькою
ОСОБА_4 ніколи не проживала, не
проявляла щодо неї ніякої турботи, вона
взагалі не має до дитини ніяких
материнських почуттів. Хотіла залишити
дитину у пологовому будинку, але вона
вмовила її забрати ОСОБА_4. З народження
дитина була дуже хворою, вона виходила
її , з того часу опікується онукою.
Донька веде асоціальний спосіб життя,
зловживає спиртними напоями, ніде не
працює. Місце фактичного її проживання
не відомо.

Відповідачка ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Причини неявки суду не
повідомила, заяви про розгляд справи
без її участі не подавала.

Представник служби у справах дітей
Рупчев С.В. позовні вимоги підтримав.
Просить їх задовольнити.

Прокурор Мельник М.М., в
інтересах дитини, вважає доцільним
позбавити відповідачку батьківських
прав, оскільки вона свідомо ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, що є підставою для
позбавлення її батьківських прав.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 суду
показала, що з народження дитини мати
дитину покинула на неї. З того часу
взагалі нею не опікувалася, не
займалася її вихованням, матеріально
не утримувала. ОСОБА_5 веде асоціальний
спосіб життя, ніде не працює, зловживає
спиртними напоями. Свого часу ОСОБА_5
народила трьох дітей. Перша дочка
ОСОБА_6 зараз проживає з бабусею по
лінії батька. Друга донька ОСОБА_4 живе
з нею. Відносно третьої дитини ОСОБА_8
вона була позбавлена батьківських
прав, оскільки залишила сина в
пологовому будинку.

Свідок ОСОБА_7, практичний психолог ЗОШ
№9, суду показала, що наприкінці серпня
2013р. до школи звернулася ОСОБА_3 з
заявою про прийняття ОСОБА_4 до 1 класу.
При цьому у бабусі не було ні свідоцтва
про народження дитини, ні медичної
довідки. Бабуся не мала юридичних прав
на дитину. Матір дитини жодного разу не
бачили. Дитині видано направлення на
медико-педагогічну комісію, але бабуся
до цього часу комісію з дитиною не
пройшла.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, показання свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до
прав та свобод інших людей, любові до
своєї сім'ї та родини, свого народу,
своєї Батьківщини; зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток; зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; зобов'язані
поважати дитину; передача дитини на
виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного
кодексу України батько, мати можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо він, вона ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7). Батько дитини
записаний зі слів матері.

У серпні 2013 року до ЗОШ №9 звернулася
ОСОБА_3, бабуся ОСОБА_4, із заявою про
прийняття онуки до 1 класу.
Адміністрація ЗОШ №9 відмовила бабусі
у зарахуванні дитини до 1 класу,
оскільки остання не надала ні
свідоцтва про народження дитини, ні
медичної довідки. З того часу ОСОБА_4
перебуває під наглядом служби у
справах дітей, як дитини, яка опинилася
у складних життєвих обставинах,
оскільки мати дитини ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_4 з народження живе разом зі
своєю бабусею ОСОБА_3, яка займається
її вихованням, матеріально утримує
дитину. Мати дитини інколи з'являється
за місцем реєстрації, але постійно з
донькою не проживає. Веде асоціальний
спосіб життя, зловживає спиртними
напоями, ніде не працює, матеріальної
допомоги на утримання доньки не надає,
взагалі дитиною не опікується і не
переймається. Місце її фактичного
проживання не відомо.

З актів обстеження житлово-побутових
умов проживання дитини вбачається, що
проживає вона з бабусею за адресою:
АДРЕСА_2. Сім'я займає 2 із 4 кімнат, умови
проживання задовільні, але будинок
потребує догляду та ремонту.

Дитина, з вини матері, до 1 класу не була
влаштована, оскільки документи на неї
не були підготовлені.

З довідки дитячої лікарні №206 від
18.09.2013р. ( а.с.18) вбачається, що дитина
ОСОБА_4 з народження проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Догляд за дитиною
здійснює бабуся ОСОБА_3 Дитячу
поліклініку відвідує не регулярно,
проф. щеплення не проводяться через
відмову бабусі. У 2013 році дитина
оглянута неврологом, виставлений
діагноз: «Синдром правостороннього
гемипарезу». Для уточнення діагнозу
дитина була направлена до обласної
дитячої лікарні в м. Запоріжжі. Через
складне матеріальне становище бабуся
дитину на консультацію не возила. Мати
дитини у вихованні доньки участі не
приймає, місце її проживання бабусі не
відомо.

Орган опіки та піклування надав суду
висновок від 11.12.2013р. ( а.с.29-32) про
доцільність позбавлення ОСОБА_5
батьківських прав з тих підстав, що
вона свідомо ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи конкретні обставини справи,
суд приходить до висновку, що є всі
правові підстави для позбавлення
відповідачки ОСОБА_5 батьківських прав,
тому позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного
кодексу України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України кошти на
утримання дитини ( аліменти) можуть
бути присуджені за рішенням суду у
частці від доходу особи, зобов'язаної
утримувати дитину або у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, аліменти
можуть бути присуджені судом у твердій
грошовій сумі якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України,
суд при визначенні розміру аліментів
враховує - стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, інші
обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з
народження проживає зі своєю бабусею
ОСОБА_3 Відповідач участі в утриманні
доньки не бере.

Відповідач ОСОБА_5 постійної роботи не
має, а тому суд приходить до висновку
про необхідність стягнення з неї
аліментів на утримання дитини у
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на користь
особи, яка буде призначена опікуном, з
часу призначення опікуна, а не у частці
від заробітку, як просить позивач.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки необхідно стягнути також
судовий збір на користь державного
бюджету м. Бердянська у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 208, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191, 193
Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов органу опіки та піклування
виконкому Бердянської міської ради
Запорізької області задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав на
малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки м. Бердянська Запорізької
області ( ІПН НОМЕР_1), на користь особи,
яка буде призначена опікуном дитини,
аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення аліментів з часу
передачі дитини законному опікуну і до
досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки м. Бердянська Запорізької
області (ІПН НОМЕР_1), на користь
державного бюджету м. Бердянська
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні під час проголошення рішення
суду, - протягом 10 днів з дня його
отримання.

Суддя: І. П. Прінь