Провадження №2-др/592/4/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

додаткове

26 березня 2014 року
м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Сум в
складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Кекух Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звертався з позовом і вимоги
мотивував тим, що під час шлюбу з
відповідачем була придбана земельна
ділянка загальною площею 0,1346 га за
адресою АДРЕСА_1. На земельній ділянці
збудований житловий будинок загальною
площею 248,5 кв.м.. Позивач вважає, що має
право на половину земельної ділянки та
житлового будинку. Тому просив визнати
право власності на 1 / 2 частину
земельної ділянки та 1 / 2 частину
житлового будинку. Також він просив
визнати зазначений будинок спільним
майном подружжя.

20.02.2013 року у справі ухвалено рішення,
за яким позов задоволено частково. Так
визнано за позивачем право власності
на 1 / 2 частину земельної ділянки
загальною площею 0,1346 га за адресою
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:005:0062. Відповідачу залишена інша
1 / 2 частина. У іншій частині у
задоволенні позову відмовлено.

Разом з цим при ухваленні рішення судом
не вирішено позов про визнання
зазначеного спірного будинку спільним
майном подружжя.

Позивач подав заяву про винесення
додаткового рішення у цій вимозі.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча повідомлялися про час і
місце судового розгляду належним
чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що слід ухвалити додаткове рішення та
відмовити у задоволенні позову.

Так при ухваленні рішення у справі,
судом не ухвалено рішення з вимоги про
визнання зазначеного спірного будинку
спільним майном подружжя, по якому
сторони давали пояснення та надавали
докази.

При розгляді справи судом встановлено,
що з 18.06.2005 року по 29.07.2013 року сторони
перебували у зареєстрованому
шлюбі./а.с.3/

Під час шлюбу, 20.02.2007 року, за договором
купівлі - продажу відповідачем була
придбана земельна ділянка, кадастровий
номер :01:005:0062, загальною площею
0,1346 га, за адресою АДРЕСА_1. /а.с.5/

На вказаній земельній ділянці у 2010 році
сторони самочинно побудували житловий
будинок площею 248,5 кв.м.. Право
власності на будинок не зареєстровано.
/а.с.6/

Встановлені обставини, крім зазначених
доказів, визнаються сторонами.

З встановлених обставин справи
вбачається, що спірні правовідносини є
цивільними та врегульовані ст. 15, 16, 20,
328, 334, 375, 376 ЦК України, 60-61, 68-70 СК
України, відповідно до положень яких
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності. При
поділі майна їхні частки є рівними.

Разом з цим відповідно до положень ст.
15, 16 ЦК України кожна особа має право на
захист свого порушеного, невизнаного
або оспорюваного цивільного права у
визначений законами України спосіб.

Втім всупереч положенням ст. 59-60 ЦПК
України позивачем не надано доказів на
підтвердження порушеного права чи
наявності спору.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК України
особа, яка здійснила самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Разом
з тим передбачено право власника
земельної ділянки звернутися до суду з
позовом про визнання за ним права
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній.

Зверненню власника земельної ділянки
до суду з позовом про визнання за ним
права власності на самочинно збудоване
на земельній ділянці нерухоме майно
повинно передувати його звернення до
компетентного державного органу про
прийняття забудови до експлуатації,
отримання відмови в такому прийнятті.
Втім позивачем доказів на
підтвердження таких обставин не
подавалося.

Позивач також не надав доказів на
підтвердження того, що чи є порушені
будівельні норми та правила істотними
та чи є рішення компетентного
державного органу чи його відсутність,
на підставі яких можна вважати, що
існує спір про право.

Втім позивачем не надано жодних
доказів звернення до компетентного
державного органу (інспекції
державного будівельного
архітектурного контролю) з приводу
прийняття об'єкта до експлуатації чи
розгляду даного питання відповідним
державним органом.

Більше того, сторони самі зазначили, що
не вчиняли жодних дій щодо введення
спірного будинку в експлуатацію, не
зверталися до державних органів з
приводу реєстрації права власності на
будинок, а тому не можуть стверджувати
наявності спору про право.

Відтак в задоволенні позову в цій
частині слід відмовити за
необґрунтованістю.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми, шляхом подачі апеляційної скарги
в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду. Особою яка
була відсутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, в
десятиденний строк з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.Г. Костенко