Справа № 2/311/47/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний
суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді
Сидоренко Ю.В.

при секретарі:
Давидчук Ю.С.

за участю представника позивача
Прохода І.В.,

представника відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 - адвоката
ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Василівка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10007/0265
філії Запорізького обласного
управління Акціонерного Товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору: Приватне
підприємство «Зернодар», про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення з житлового приміщення зі
зняттям з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі ТВБВ № 10007/0265 філії Запорізького
обласного управління Акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України» звернулося до Василівського
районного суду Запорізької області з
позовом, який в подальшому уточнили, до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення з житлового
приміщення зі зняттям з реєстраційного
обліку. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначає, що 27.07.2007 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії
Орджонікідзевське відділення № 7717
м.Запоріжжя та Приватним підприємством
«Зернодар» був укладений Договір
відновлювальної кредитної лінії № 10,
згідно з умовами якого Банк надав
Позичальнику ПП «Зернодар» кредит в
розмірі 650000 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 18,00 % на рік. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
договором відновлювальної кредитної
лінії № 10 від 27.07.2007 року, між Банком та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 був укладений
іпотечний Договір, відповідно до умов
якого Банку було передано належне
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності
нерухоме майно, а саме: квартира, що
складається з чотирьох кімнат,
загальною площею 66,10 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
нежитлові будівлі, що знаходяться в
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та належать іншій
особі. Станом на 23.05.2013 року у ПП
«Зернодар» перед АТ «Ощадбанк» існує
заборгованість по кредиту в розмірі - 430
778,92 грн. Дана заборгованість за
Договором відновлювальної кредитної
лінії № 10 від 27.07.2007 року Позичальником
ПП «Зернодар» не погашається,
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконуються, тому
17.04.2013 року Банком надіслано
відповідачам вимоги про добровільне
звільнення житлового приміщення.
Станом на 23.05.2013 року відповідачі
предмет іпотеки - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 не звільнили та заборгованість
за кредитним договором не погасили,
тому позивач вимушений звернутися до
суду з даним позовом, в якому просить:
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 27 липня 2007
року - квартиру, що складається з
чотирьох кімнат, загальною площею 66,10
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, видано 26 листопада 2004 року
виконавчим комітетом
Дніпрорудненської міської ради, для
погашення боргових зобов»язань перед
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі ТВБВ № 10007/0265 філії - Запорізьке
обласне управління АТ «Ощадбанк» в
сумі 430778 гривень 92 копійки, з них:
заборгованість за кредитом в розмірі
284900,00 гривень, заборгованість за
відсотками в сумі 79244,19 гривень, пеня за
непогашення в строк основного боргу за
кредитом - 52136,70

гривень, пеня за непогашення в строк
процентів - 14498,03 грн.; Визначити спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
застосування процедури продажу
предмета іпотеки ,встановленої ст.38
Закону України «Про іпотеку», а саме:
укладення договору купівлі-продажу з
будь-якою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно, а також
наданням Публічному акціонерному
товариству «Державний ощадний банк
України» в особі Територіального
відокремленого безбалансового
відділення № 1007/0265 філії - Запорізьке
обласне управління АТ «Ощадбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Визначити початкову ціну
предмету іпотеки за іпотечним
договором від 27.07.2007 року для його
подальшого продажу за оцінкою,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності в порядку ст.38 Закону
України «Про іпотеку»; Виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку в Управлінні державної
міграційної служби України у
Запорізькій області; судові витрати
покласти на відповідачів.

В судовому засіданні представник
позивача Прохода І.В. уточнені позовні
вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення з
житлового приміщення зі зняттям з
реєстраційного обліку підтримала
повністю, наполягає на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі за
підставами, викладеними у позовній
заяві. На надані відповідачами
заперечення зазначає, що після
припинення дії основного зобов'язання
у зв'язку з ліквідацією юридичної особи
боржника, договір іпотеки продовжує
свою дію та вважає, що ліквідація
юридичної особи ПП «Зернодар» не
позбавляє поручителів обов'язку
виконати належним чином зобов'язання
за кредитним договором від 27.07.2007 року,
відповідно до вимог ст.554 ЦК України.
Крім того, згідно ст.559 ЦК України,
порука вважається припиненою у зв'язку
з виконанням забезпеченого нею
зобов'язання, тобто за умови виконання
належним чином усіх боргових
зобов'язань за кредитним договором.

Представник відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 проти заявлених
позовних вимог заперечує, вважає
позовні вимоги такими, що задоволенню
не підлягають, оскільки на
сьогоднішній день позичальник за
Договором відновлювальної кредитної
лінії № 10 від 27.07.2007 року - Приватне
підприємство ПП «Зернодар»
ліквідовано, згідно з ухвалою
Господарського суду Запорізької
області від 11.12.2013 року та про
припинення юридичної особи - ПП
«Зернодар» внесено запис 16.12.2013 року до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб і фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до абз.2 ч.6 ст.39 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців», дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи є датою
припинення юридичної особи. Отже,
станом на 16.12.2013 року юридична особа ПП
«Зернодар» припинила свою діяльність.
У разі ліквідації боржника - сторони
основного зобов'язання - право застави,
що забезпечувало його виконання, також
є припиненим. Як порука, так і застава
припиняються у разі припинення
основного зобов'язання, відповідно до
ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст.593, ч.1 ст.609 ЦК України,
ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку".
Іпотека, як вид застави, припиняється у
разі припинення основного зобов'язання
(кредитного договору). Отже, припинення
юридичної особи у зв'язку з її
ліквідацією, є підставою припинення
іпотеки, оскільки зобов'язання за
кредитним договором припиняється.
Отже, зобов'язання за Договором
відновлювальної кредитної лінії № 10
від 27.07.2007 року між ПАТ КБ «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого без
балансового відділення № 10007/0265 філії -
Запорізького обласного управління ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
Приватним підприємством «Зернодар» є
припиненими з 16.12.2013 року. Тому
відповідно, іпотека є припиненою з
16.12.2013 року, оскільки іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання, яке
припиняється ліквідацією юридичної
особи. Вважає заявлені позовні вимоги
безпідставними та просить в їх
задоволенні відмовити у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
адвокат ОСОБА_6 проти заявлених
позовних вимог заперечує, вважає, що
правові підстави звернення стягнення
на предмет іпотеки взагалі відсутні та
зазначає, що припинення юридичної
особи у зв'язку з її ліквідацією, є
підставою припинення іпотеки, оскільки
зобов'язання за кредитним договором
припиняється. Крім того, відповідно до
змісту ст.31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
у разі недостатності майна боржника,
усі вимоги кредиторів вважаються
погашеними. Тому, заявлені ПАТ
"Державний ощадний банк України"
позовні вимоги вважає безпідставними
та просить в їх задоволенні відмовити у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнає, проти заявлених позовних вимог
заперечує та просить в задоволенні
позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з»явилася, проте надала суду заяву, в
якій просить розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги не визнає
повністю, в задоволенні позову просить
відмовити.

Представник третьої особи Приватного
підприємства «Зернодар» в судове
засідання не з»явився, про час і місце
слухання справи повідомлявся судом
своєчасно та належним чином,
самосійних вимог на предмет позову не
заявлено. Згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.12.2013
року, Державною реєстраційною службою
України 16.12.2013 року внесений запис про
припинення юридичної особи -
Приватного підприємства «Зернодар» у
зв'язку з визнанням її банкрутом.

Вислухавши пояснення представників
сторін, відповідача ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
з'ясувавши обставини справи, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими доказами, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2007 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України», правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України», що
сторонами не оспорюється, та
позичальником - Приватним
підприємством «Зернодар» був
укладений Договір відновлювальної
кредитної лінії № 10 від 27.07.2007 року,
відповідно до умов якого ПП «Зернодар»
отримано кредит в розмірі 650000 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18,00 % на рік (а.с.4-8).

В забезпечення виконання зобов'язань
за Договором відновлювальної
кредитної лінії № 10 від 27.07.2007 року, між
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України», був
укладений Договір іпотеки, відповідно
до умов якого поручителі: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, відповідачі у справі, надали в
іпотеку належне їм на праві приватної
власності нерухоме майно, а саме:
квартиру, що складається з чотирьох
кімнат, загальною площею 66,10 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.2
Договору іпотеки, п.3.1 Договору
відновлювальної кредитної лінії № 10
від 27.07.2007 року) (а.с.9-12).

Відповідно до п.3.1.3 договору іпотеки
від 27.07.2007 року передбачено, що у
випадку невиконання або неналежного
виконання зобов'язань за Договором
відновлювальної кредитної лінії № 10
від 27.07.2007 року, Іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки та реалізувати його в порядку,
передбаченому цим Договором.

Згідно відомостей Державної
міграційної служби в Запорізькій
області станом на 29.05.2013 року та довідки
КУП «Наш дім» № 489 від 04.06.2013 року, за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5. ОСОБА_7 (а.с.31-34).

На виконання вимог ст.35 Закону України
«Про іпотеку» ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі ТВБВ філії -
Запорізького обласного управління
«Державний ощадний банк України» 17.04.2013
року на адресу поручителів ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 надіслано Вимогу, яким Банк
повідомив поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_2
про неналежне виконання позичальником
зобов'язань за Договором
відновлювальної кредитної лінії № 10
від 27.07.2007 року, та Банком наголошено
про звільнення у добровільному порядку
протягом місяця з дня отримання вимоги
житлового приміщення, а саме: квартири
АДРЕСА_1 (а.с.21,22). Дана вимога Банку
іпотекодавцями ОСОБА_3 і ОСОБА_2
отримана 27.04.2013 року (а.с.22 звор).

Згідно наданого позивачем розрахунку,
який відповідачами не оспорений,
станом на 23.05.2013 року за Договором
відновлювальної кредитної лінії № 10
від 27.07.2007 року, загальна
заборгованість становить 430778,92
гривень, яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі
284900,00 гривень, заборгованості за
відсотками в сумі 79244,19 гривень, пені за
непогашення в строк основного боргу за
кредитом - 52136,70 гривень, пені за
непогашення в строк процентів - 14498,03
гривень (а.с.16-19).

Постановою господарського суду
Запорізької області від 10.05.2011 року
Приватне підприємство «Зернодар»
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру (а.с.101).

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013 року по
справі № 12/5009/2203/11, яка залишена без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
12.02.2014 року, ліквідаційний баланс
банкрута - Приватного підприємства
«Зернодар» та звіт ліквідатора
затверджені, банкрут - Приватне
підприємство «Зернодар» - ліквідовано,
провадження у справі припинено
(а.с.243-248).

В ухвалі господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013 року по
справі № 12/5009/2203/11 зазначається, що за
результатами ліквідаційного балансу у
банкрута ПП «Зернодар» не залишилося
майна для здійснення своєї статутної
діяльності (а.с.244).

Відповідно до положень ст.31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вимоги, не
задоволені за недостатністю майна,
вважаються погашеними.

Згідно п.п.5,6 ст.31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
вимоги кредиторів банкрута, заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, не розглядаються і
вважаються погашеними; вимоги
кредиторів, не задоволені за
недостатністю майна, вважаються
погашеними.

З урахуванням наведеного, вбачається,
що дія кредитного Договору
відновлювальної кредитної лінії №10
від 27 липня 2007 року, укладеного між ВАТ
«Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
Приватним підприємством «Зернодар»
припинилася, а вимоги Банку або його
правонаступника вважаються
погашеними.

На виконання ухвали господарського
суду Запорізької області від 11.12.2013
року, державним реєстратором 16.12.2013
року було проведено реєстрацію
припинення юридичної особи -
Приватного підприємства «Зернодар» у
зв'язку із визнанням банкрутом.

Як вбачається з даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.12.2013
року, Державною реєстраційною службою
України 16.12.2013 року внесений запис про
припинення юридичної особи -
Приватного підприємства «Зернодар» у
зв'язку з визнанням його банкрутом
(а.с.240-242).

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Відповідно до абз.2 ч.6 ст.39 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", дата внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців запису про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи є датою
припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.111 ЦК України
юридична особа є ліквідованою з дня
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Отже, станом на 16.12.2013 року юридична
особа ПП «Зернодар» припинила свою
діяльність.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого порукою, одержати
задоволення за рахунок заставного
майна перед іншими кредиторами цього
боржника, якщо інше не встановлено
законом (право застави).

Змістом частини 1 статті 575 ЦК України
визначено, що іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володіння заставодавця або третьої
особи.

Частиною 5 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України "Про
іпотеку" іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до п1 ч.1 ст.593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Згідно змісту ст.ст.559,598 ЦК України,
припинення зобов'язання поруки означає
такий стан сторін правовідношення, при
якому в силу передбачених законом
обставин суб'єктивне право і
кореспондуючий йому обов'язок
перестають існувати.

Отже, зі змісту зазначеної правової
норми вбачається, що порука
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), крім випадків, коли законом
передбачених законом виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я,
або смертю.

Таким чином, грошове зобов'язання
Приватного підприємства «Зернодар»
перед ПАТ «Державний ощадний банк
України» було припинено у зв'язку з
ліквідацією 16.12.2013 року юридичної особи
ПП «Зернодар».

Частина 3 статті 6 ЦК України
передбачає, що сторони в договорі
можуть відступити від положень актів
цивільного законодавства та
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку, що у разі
ліквідації боржника - сторони
основного зобов'язання - право застави,
що передбачувало його виконання, також
є припиненим.

При цьому, враховуючи імперативний
характер норми п.1 ч.1 ст.593 ЦК України,
зазначення в договору застави інших
умов, за яких право застави у разі
припинення основного зобов'язання
залишається дійсним, слід вважати
нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорічної
юридичної природи поруки та застави як
засобів забезпечення виконання
зобов'язань, а також того факту, що як
порука, так і застава припиняються у
разі припинення основного
зобов'язання, відповідно до ч.1 ст.575, п.1
ч.1 ст.593, ч.1 ст.609 ЦК України. ч.1 ст.17
Закону України "Про іпотеку", іпотека,
як вид застави, припиняється у разі
припинення основного зобов'язання
(кредитного договору).

Зважаючи на вищевикладене, припинення
юридичної особи у зв'язку з визнанням
її банкрутом, є підставою припинення
іпотеки, оскільки зобов'язання за
кредитним договором припиняється.

Урегулювання сторонами договірних
відносин на власний розсуд за
наявності імперативних приписів, є
протиправним, як зазначено у правових
позиціях у справі № 6-52цс13, викладених в
Постанові судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
11.09.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Аналізуючи практику розгляду
Верховним Судом України цивільних
справ, аналогічна правова позиція, щодо
визнання договору іпотеки припиненим,
викладена в постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року по
розгляду справи №6-521цс13.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що заявлені ПАТ «Державний
ощадний банк України» позовні вимоги
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення відповідачів з
житлового приміщення, яке є предметом
Договору іпотеки від 27.07.2007 року,
задоволенню не підлягають, оскільки
основне зобов'язання - кредитний
Договір відновлювальної кредитної
лінії №10 від 27.07.2007 року, укладений між
ВАТ «Державний ощадний банк України» і
ПП «Зернодар» - є припиненим, а тому і
припинено зобов'язання, що забезпечує
його виконання - Договір іпотеки від
27.07.2007 року, укладений між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Доводи представника позивача про те, що
після припинення дії основного
зобов'язання у зв'язку з ліквідацією
юридичної особи боржника продовжує
свою дію договір іпотеки є помилковим,
оскільки аналіз вищезазначених
правових норм дає підстави для
висновку про те, що у разі ліквідації
боржника - сторони основного
зобов'язання - право застави (іпотеки),
що забезпечувало його виконання, також
є припиненим.

Судом встановлено, що дія Договору
відновлювальної кредитної лінії №10
від 27.07.2007 року припинилася ліквідацією
ПП «Зернодар», внаслідок чого
припиняється і дія іпотечного
договору. І тому, відповідно, іпотека є
припиненою, оскільки іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що заявлені ПАТ
«Державний ощадний банк України»
позовні вимоги задоволенню не
підлягають та вважає необхідним
відмовити позивачу в задоволенні
заявлених ним позовних вимог у повному
обсязі за безпідставністю.

У зв"язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог, суд також відмовляє
позивачу у відшкодуванні понесених ним
судових витрат по справі, відповідно до
положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст.ст.6, 104, 111, 559, 575, 593, 609 ЦК України,
ст.ст.3,17 Закону України «Про іпотеку»,
ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218, 360-7 ЦПК
України, суд -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10007/0265
філії Запорізького обласного
управління Акціонерного Товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору: Приватне
підприємство «Зернодар», про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення з житлового приміщення зі
зняттям з реєстраційного обліку -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом 10 днів з
дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО