Справа № 495/5803/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5803/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства «ДАФ-77»

про відшкодування майнової та
моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

23.07.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Приватного
підприємства «ДАФ-77» (далі по тексту -
відповідач) про відшкодування майнової
та моральної шкоди.

Так, позивач просив суд:

- зобов'язати відповідача відшкодувати
лобове скло на автомобіль Део Нексія
д/н НОМЕР_2;

- стягнути з відповідача моральний
збиток в сумі 200 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.05.2013
року автомобіль позивача був зупинений
працівниками ДАІ, після огляду
автомобіля та складання відповідного
протоколу автомобіль був доставлений
на штрафмайданчик у зв'язку із
знаходженням його у розшуку. 11.07.2013 року
арешт з автомобіля позивача був знятий.
Оплативши на користь ПП «ДАФ-77» увесь
час знаходження на штрафмайданчику
свого автомобіля, позивач з'явився на
штрафмайданчик ПП «ДАФ-77» з метою
отримання свого автомобіля. Після
представлення працівниками
штрафмайданчику ПП «ДАФ-77» позивачу
його автомобіля, останнім було
виявлено тріщину уздовж всього
лобового скла. Між тим, як працівники
штрафмайданчику ПП «ДАФ-77», так і його
керівництво відмовилися
відшкодовувати пошкодження лобового
скла автомобіля позивача, яке, на думку
останнього, сталося саме під час
знаходження автомобіля на
штрафмайданчику.

В судових засіданнях позивач - ОСОБА_1,
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач - ПП «ДАФ-77», відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надав, але його представник в судових
засіданнях заперечував проти позовних
вимог ОСОБА_1 та просив в їх задоволенні
відмовити повністю, посилаючись на те,
що лобове скло на автомобілі позивача
було пошкоджене ще до поміщення
автомобіля на штрафмайданчик ПП
«ДАФ-77».

В судове засідання 20.03.2014 року позивач -
ОСОБА_1, не з'явився, але подав до суду
заяву, відповідно до якої заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
провести судове засідання за його
відсутності.

Представник відповідача - ПП «ДАФ-77», в
судове засідання 20.03.2014 року також не
з'явився, але подав до суду заяву про
розгляд справи без його участі.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ПП «ДАФ-77» про стягнення на його
користь з останнього майнової та
моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень ОСОБА_1 та встановлено в
судовому засіданні, 12.05.2013 року по вул.
Кірова в м. Білгород-Дністровському
Одеської області автомобіль Daewoo Nexia, 2008
року, червоного кольору, д/н НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, за кермом якого
знаходився ОСОБА_1 разом зі своєю сім'єю
був зупинений працівниками ДАІ, які
пояснили, що даний автомобіль
знаходиться у розшуку.

Працівник ДАІ ст. л-нт ОСОБА_2 наказав
ОСОБА_1 проїхати разом з ним на
штрафмайданчик, розташований у с.
Салгани Білгород-Дністровського
району Одеської області, після чого
було проведено огляд автомобіля та
складено відповідний протокол.

Автомобіль Daewoo Nexia, 2008 року, червоного
кольору, д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1,
був залишений на штрафмайданчику.

11.07.2013 року начальником ВДВС
Ширяївського РУЮ затверджено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, відповідно до якої
скасовано розшук майна, що належить
ОСОБА_1, а саме: автомобіль Daewoo Nexia, 2008
року, червоного кольору, р/н НОМЕР_2,
двигун НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6

19.07.2013 року ОСОБА_1 сплатив на користь ПП
«ДАФ-77» 3 710 грн. за зберігання
(знаходження) його автомобіля на
штрафмайданчику ПП «ДАФ-77», що
підтверджується відповідною
квитанцією № 6921 від 19.07.2013 року.

Після отримання ОСОБА_1 свого
автомобіля зі штрафмайданчику ПП
«ДАФ-77» було виявлено пошкодження
лобового скла.

Між тим, як вбачається зі складеного
12.05.2013 року працівником ДАІ ст. л-нтом
ОСОБА_2 протоколу № 000669 огляду та
затримання автомобіля Daewoo Nexia, 2008 року,
червоного кольору, д/н НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, будь-яких пошкоджень
на лобовому склі не зазначено (не
виявлено).

Згідно клопотання ОСОБА_1 про виклик та
допит свідка, було викликано в судове
засідання для дачі пояснень по справі
працівника ДАІ ст. л-нта ОСОБА_2

В судове засідання 02.10.2013 року для
допиту та дачі пояснень по справі
прибув свідок, працівник ДАІ ст. л-нт
ОСОБА_2, який був приведений до присяги
та повідомлений про кримінальну
відповідальність за неправдиві
показання.

Свідок, працівник ДАІ ст. л-нт ОСОБА_2, в
судовому засіданні пояснив, що він
дійсно 12.05.2013 року зупинив автомобіль
Daewoo Nexia, 2008 року, червоного кольору, д/н
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, здійснив
його огляд та склав відповідний
протокол, після чого супроводив даний
автомобіль на штрафмайданчик. В свою
чергу, свідок зазначив, що не пам'ятає
чи було пошкоджене на затриманому
автомобілі лобове скло та пояснив, що
огляд автомобіля та його стан
підтверджуються складеним 12.05.2013 року
протоколом № 000669 огляду та затримання
транспорту.

Представником ПП «ДАФ-77» було заявлено
до суду клопотання про виклик та допит
свідка, ОСОБА_3, який зміг би
підтвердити, що у позивача, ОСОБА_1,
лобове скло було розбите раніше 13.05.2013
року.

В судове засідання 03.10.2013 року для
допиту та дачі пояснень по справі
прибув свідок ОСОБА_3, який був
приведений до присяги та повідомлений
про кримінальну відповідальність за
неправдиві показання.

Свідок, ОСОБА_3, в судовому засіданні
пояснив, що він знає громадянина
ОСОБА_1, так як проживає в одному дворі.
Свідок зазначив, що він бачить
автомобіль ОСОБА_1 Daewoo Nexia, 2008 року,
червоного кольору, д/н НОМЕР_2 кожного
дня та на лобовому склі автомобіля
дійсно наявна тріщина. На запитання
суду з якого часу ОСОБА_3 знає
автомобіль ОСОБА_1 та помітив тріщину
на лобовому склі автомобіля свідок
відповів, що автомобіль ОСОБА_1 разом із
тріщиною на лобовому склі він почав
помічати в середині літа (липні, серпні)
2013 року.

Представником ПП «ДАФ-77» в судовому
засіданні 03.10.2013 року подано до суду
клопотання про забезпечення доказів
шляхом призначення судової
автотехнічної експертизи у зв'язку з
необхідністю визначення причини та
періоду часу пошкодження лобового скла
автомобілю «Daewoo Nexia», д/н НОМЕР_2, яке у
справі є предметом спору. ОСОБА_1 проти
проведення експертизи не заперечував.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03.10.2013 року було призначено у справі
№ 495/5803/13-ц судову автотехнічну
експертизу. Провадження експертизи
доручено Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз. На
вирішення експертизи поставлено
наступне питання: у який проміжок часу
та в наслідок чого лобове скло на
автомобілі «Daewoo Nexia», д/н НОМЕР_2, було
пошкоджено?

14.02.2014 року від Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
надійшов висновок №6082/05 від 31.01.2014 року
судово-трасологічної експертизи по
матеріалам цивільної справи № 495/5803/13,
яким встановлено наступне.

Перша частина питання «- у який
проміжок часу…?» виходить за межі
компетенції експертизи по
спеціальності 4.2.

Пошкодження, що мається на лобовому
склі, характерно для динамічного
впливу предметом (інструментом), що має
більшу твердість, ніж матеріал об'єкта,
що досліджується.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.57 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 Цивільного
процесуального кодексу України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доказування покладається на
сторін. Це положення є одним із
найважливіших наслідків принципу
змагальності. Суд не може збирати
докази за власною ініціативою.
Матеріально-правовий зміст обов'язку
подавати докази полягає в тому, що, в
випадку його невиконання суб'єктом
доказування і неможливості отримання
доказів суд має право визнати факт, на
який посилалась зацікавлена сторона,
неіснуючим, чи навпаки, як це має місце
при використанні презумпції, існуючим,
якщо інше не доказано другою стороною.
Підставу позову повинен довести саме
позивач.

Матеріалами справи встановлено, що
лобове скло на автомобілі Daewoo Nexia, 2008
року, червоного кольору, д/н НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1, було пошкоджено під
час знаходження автомобіля на
штрафмайданчику ПП «ДАФ-77». Дані
обставини підтверджені, зокрема:

- складеним 12.05.2013 року працівником ДАІ
ст. л-нтом ОСОБА_2 протоколом № 000669
огляду та затримання автомобіля Daewoo
Nexia, 2008 року, червоного кольору, д/н
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, згідно з
яким будь-яких пошкоджень на лобовому
склі не зазначено (не виявлено);

- поясненнями в судовому засіданні
працівника ДАІ ст. л-нта ОСОБА_2, згідно
з якими він не пам'ятає чи було
пошкоджене на затриманому автомобілі
лобове скло, а огляд автомобіля та його
стан підтверджуються складеним 12.05.2013
року протоколом № 000669 огляду та
затримання транспорту;

- поясненнями в судовому засіданні
ОСОБА_3, згідно з якими автомобіль
ОСОБА_1 разом із тріщиною на лобовому
склі він почав помічати в середині літа
(липні, серпні) 2013 року, тобто вже після
знаходження автомобіля на
штрафмайданчику ПП «ДАФ-77».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Отже для відшкодування шкоди за
правилами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу
України необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи.
Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди. Під шкодою слід
розуміти втрату або пошкодження майна
потерпілого та (або) позбавлення його
особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). У відносинах, що
розглядаються, шкода - це не тільки
обов'язкова умова, але і міра
відповідальності, оскільки за
загальним правилом даної статті
завдана шкода відшкодовується в
повному обсязі (мова йдеться про
реальну шкоду та упущену вигоду);

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди, про що висловив свою правову
позицію Верховний Суд України (судова
колегія з цивільних справ) в ухвалі від
21.12.2005 року.

Частина 2 ст.1166 Цивільного кодексу
України встановлює презумпцію вини
завдавача шкоди, що означає, що особа,
яка завдала шкоду, буде вважатися
винною, якщо вона сама не доведе
відсутність своєї вини (у зв'язку із
наявністю вини іншої особи або у
зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Згідно із статтею 1192 Цивільного
кодексу України, з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Отже, право вибору способу
відшкодування шкоди належить
потерпілому. Саме за його заявою суд
виносить рішення про покладення на
відповідальну особу обов'язку
відшкодувати шкоду в натурі або
відшкодувати завдані збитки в грошовій
формі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про те, що, у відповідності до
ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.
10, 57-60 Цивільного процесуального
кодексу України, в матеріалах справи,
наявні усі (належні та допустимі)
докази, які свідчать про вину ПП «ДАФ-77»
у завданні матеріальної шкоди ОСОБА_1
(пошкодженні лобового скла на
автомобілі), доведена наявність
причинного зв'язку між нанесеною
позивачу шкодою та протиправними діями
відповідача.

Згідно із калькуляцією № Б000000088 від
25.07.2013 року, зробленою ТОВ
«Асія-Авто-Мотор» (авторизований
автосалон UZ-DAEWOO, офіційний дилер
ексклюзивного імпортера UZ-DAEWOO в
Україні компанії «Укр-УзАвто»),
загальна вартість лобового скла та
його заміни на автомобіль Daewoo Nexia, 2008
року, червоного кольору, д/н НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_1 складає 1 645 грн., що
складається з:

- заміна лобового скла - 450 грн.;

- вітрове скло з тонуванням - 1 085 грн.;

- молдінг лобового скла Нексія - 110 грн.

Таким чином, суд вважає законними,
правомірними та обґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на
його користь з ПП «ДАФ-77» матеріальної
шкоди в розмірі 1 645 грн.

Крім того, ОСОБА_1 просить суд стягнути
на його користь з ПП «ДАФ-77» моральний
збиток в сумі 200 грн.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
заподіювача.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Беручи до уваги, що діями працівників
ПП «ДАФ-77» пошкоджене лобове скло на
автомобілі ОСОБА_1, останній зазнав
незручності та інші негативні
наслідки, а тому такі дії відповідача
дійсно призвели до моральних
страждань, негативних емоцій і
переживань позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про правомірність,
обґрунтованість та законність
позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим
позовна заява ОСОБА_1 до ПП «ДАФ-77» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
розгляд позовної заяви підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1192
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10,
11, 57-60, 79, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «ДАФ-77» про відшкодування
майнової та моральної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«ДАФ-77» (Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, вул. Гагаріна,4,
) на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4) майнову шкоду в розмірі 1
645 (одна тисяча шістсот сорок п'ять)
гривень, моральну шкоду в розмірі 200
(двісті) гривень, сплачений судовий
збір за розгляд позовної заяви в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко