АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 22 січня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» про припинення
правовідносин за договором поруки‚ -

В С Т А Н О
В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до Святошинського районного суду м.
Києва з позовом до ПАТ «ПроКредит Банк»
про припинення правовідносин за
договором поруки.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 22.01.2014 року
позов задоволено.

Припинено правовідносини за
договорами поруки № 1.35006-ДПІ від 08.10.2007
року та № 1.38813-ДПІ від 16.05.2008 року,
укладеними між ПАТ "ПроКредит Банк" та
ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ПАТ
«ПроКредит Банк» на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

ПАТ «ПроКредит Банк»‚ вважаючи,
що рішення постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, без врахування судом фактичних
обставин справи‚ в поданій
представником апеляційній скарзі
просило його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги обгрунтовувало
тим, що відсутні передбачені ст. 559 ЦК
України підстави для визнання
договорів поруки припиненими, оскільки
на підставі рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 02.09.2009 року
про солідарне стягнення з ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на
користь АТ «ПроКредит Банк»
заборгованості та судових витрат на
загальну суму 62 263, 51 грн. - ОСОБА_2 є
самостійним боржником перед банком.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник ПАТ «ПроКредит
Банк» апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання ОСОБА_3 за кредитними
договорами припинилися у зв'язку з її
смертю, а укладені між банком та ОСОБА_2
договори поруки не передбачають
відповідальності поручителя за
виконання забезпечених порукою
кредитних договорів новим боржником,
що є підставою для визнання договорів
поруки припиненими.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що 08.10.2007 року між
ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 1.35006. За
даним договором банк надав
позичальнику кредит у розмірі 6 550,00
доларів США строком на 24 місяці зі
сплатою 21 % річних за користування
коштами. (а.с. 8-10).

Між ЗАТ «ПроКредит Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«ПроКредит Банк»та ОСОБА_2 з метою
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором № 1.35006 від 08.10.2007 року
укладено договір поруки № 1.35006-ДП1
(а.с.6).

16.05.2008 року між ЗАТ «ПроКредит
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 1.38813, за яким банк
надав позичальнику кредит у розмірі 5
000,00 доларів США строком на 24 місяці зі
сплатою 23 % річних за користування
коштами. (а.с. 11-13).

З метою забезпечення зобов'язань
за кредитним договором № 1.38813 від
16.05.2008 року року між ЗАТ «ПроКредит
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки № 1.38813-ДП1 (а.с.7).

Згідно п. 2.1. договорів поруки від
08.10.2007 року та 16.05.2008 року у випадку
невиконання або неналежного виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору,
поручитель і позичальник несуть
солідарну відповідальність перед
кредитором на всю суму заборгованості,
встановлену на момент подання позовної
вимоги.

25.01.2010 року Голосіївським
районним судом м. Києва видані
виконавчі листи на виконання рішення
цього ж суду від 02.09.2009 року, яким
стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «ПроКредит Банк»
заборгованість у сумі 38 683 грн. 96 коп., 22
958 грн. 83 коп., сплачений судовий збір у
сумі 590 грн. 70 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30 грн. (а.с. 34-36).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть, виданого Віділом реєстрації
актів цивільного стан Солом'янського
РУЮ у м. Києві, актовий запис №43 (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом.

Зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою
ч.1 ст. 608 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно роз'яснень, викладених у п.
32 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при вирішенні спорів щодо виконання
зобов'язань за кредитним договором у
випадку смерті боржника/позичальника
за наявності поручителя чи спадкоємців
суди мають враховувати таке. З
урахуванням положення статті 1282 ЦК
України спадкоємці боржника за умови
прийняття спадщини є боржниками перед
кредитором у межах вартості майна,
одержаного у спадщину. При цьому
спадкоємці несуть зобов'язання
погасити нараховані відсотки і
неустойку тільки в тому випадку, якщо
вони вчинені позичальникові за життя.
Інші нараховані зобов'язання фактично
не пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися до сплати
спадкоємцями. Поручитель приймає на
себе зобов'язання відповідати за
виконання кредитного договору за
боржника (статті 553-554 ЦК України), а
також за будь-якого боржника в разі
переводу боргу чи смерті боржника, якщо
таке зазначено у договорі поруки.
Відповідно до статті 523 ЦК України
порука або застава, встановлена іншою
особою, припиняється після заміни
боржника, якщо поручитель або
заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Оскільки зобов'язання ОСОБА_3 за
укладеними між банком 08.10.2007 року та
16.05.2008 року кредитними договорами
припинилися у зв'язку з її смертю,
укладені між відповідачем та ОСОБА_2
договори поруки не передбачають
відповідальності останньої за
виконання кредитних договорів новим
боржником, суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про наявність
правових підстав для визнання
зобов'язань за договорами поруки
припиненими. Матеріали справи не
містять доказів щодо вступу у спадщину
будь-якого із спадкоємців померлої
ОСОБА_3

Наявність рішення суду від 02.09.2009 року,
яким стягнуто солідарно з боржника та
поручителя заборгованість за
кредитним договором до смерті ОСОБА_3
жодним чином не може впливати на
вирішення спору про визнання
припиненими правовідносин за
договорами поруки з дати смерті
боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому доводи
апеляційної скарги з цього приводу
колегією суддів відхиляються.

Оскільки рішення суду першої інстанції
є законним і обґрунтованим,
постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 22 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 759/19058/13-ц

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/4381/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Петренко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.