АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/664/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Зосименко С.Г. Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І. Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня
2013 року.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року позивачка
звернулася до суду з зазначеним
позовом посилаючись на те, що 12
березня 2009 року приватним нотаріусом
ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис,
яким запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно: квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.
Вважає, що виконавчий напис не підлягає
виконанню, оскільки його вчинено з
порушенням вимог законодавства
України, а саме: Закону України «Про
нотаріат», Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.1999
року №1172. Просила визнати виконавчий
напис, вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
звернення стягнення на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2
на праві власності та зареєстрований в
реєстрі під № 543 від 12 березня 2009 року
таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровської області від 31
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення її позовних
вимог.

Вислухавши учасників процесу,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що з матеріалів справи не
вбачається, що при вчиненні
виконавчого напису нотаріус порушив
положення Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 3
березня 2004 року, а також вимоги чинного
законодавства, а позивачка визнає суму
дійсної заборгованості перед банком за
кредитним договором, виконання якого
забезпечено договором іпотеки.

Проте з такими висновками погодитись
не можна, оскільки вони не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст.ст.87-91 Закону
України «Про нотаріат», постановою
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172 «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів»,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 03 березня 2004 року №
20/5 (далі - Інструкція, яка діяла на час
вчинення нотаріального напису).

Згідно ст.87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із п. 283 Інструкції, вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання боржником
письмової вимоги про усунення
порушень.

Відповідно до ч. 1 п. 284 Інструкції,
нотаріус вчиняє виконавчий напис якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України (ч.2 п.284 Інструкції).

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 р. №
1172, за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди, що
передбачає сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобовязання.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного 28 квітня 2007 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 кредитного
договору №0, позивачем було
отримано кредитні кошти у розмірі 55000
доларів США (а.с.9-12).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором, 28
квітня 2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено
договір іпотеки №0/1, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 Предметом
зазначеного договору є нерухоме майно,
а саме: квартира АДРЕСА_1 (а.с.13-15). Згідно
положень п. 4.1 договору іпотеки, у
випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань
за кредитним договором №0, банк
має право задовольнити свої вимоги за
рахунок предмету іпотеки шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
та його реалізації.

ОСОБА_2 належним чином не виконувала
грошові зобов'язання, передбачені п.п.
1.1, 1.2.2, 4.2 кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та своєчасної оплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановлені договором строки, тому
виникла заборгованість.

19 грудня 2008 року банк направив ОСОБА_2
вимогу/іпотечне повідомлення про
усунення порушень, відповідно до якої
вимагав усунення порушень та сплати
заборгованості за кредитним договором
в повному обсязі протягом 30 днів з
моменту отримання вимоги. У вимозі
зазначена заборгованість, яка станом
на 16.12.2008 року складає: заборгованість
за кредитом у сумі 54 295,00 доларів США та
заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 6 648,00
доларів США.(а.с.77).

Вимога отримана ОСОБА_2 30.01.2009 року
(а.с.78), проте позивачка заборгованість
по кредитному договору не сплатила.

12 березня 2009 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено
виконавчий напис, що зареєстрований в
реєстрі під № 543 та запропоновано
звернути стягнення на нерухоме майно, а
саме: квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2, в рахунок
задоволення вимог Акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» у розмірі 64310,85 доларів
США, що складається із: заборгованості
за простроченим кредитом - 54294,72 доларів
США, заборгованості по простроченим
відсоткам за користування кредитом за
період з 28.11.2007 року по 27.02.2009 року у сумі
8438,34 доларів США, пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
за період з 04.03.2008 року по 04.03.2009 року у
сумі 478,76 доларів США, пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
по відсоткам за користування кредитом
за період з 04.03.2008 року по 04.03.2009 року у
сумі 1099,03 доларів США (а.с.21).

У виконавчому написі, вчиненому
нотаріусом 12 березня 2009 року сума
заборгованості за кредитним договором
суттєво збільшена, до її складу було
включено суми пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
за період з 04.03.2008 року по 04.03.2009 року та
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом за той же період,
а також збільшена сума заборгованості
по простроченим відсоткам за
користування кредитом, що свідчить про
недотримання нотаріусом вимог п. 283
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

Таким чином, сума боргу, зазначена у
досудовій вимозі від 19 грудня 2008 року у
подальшому була змінена стягувачем і
не збігалася із сумою заборгованості,
яка зазначена у виконавчому написі.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову, на ці обставини та вимоги
закону уваги не звернув, не перевірив
належним чином доводи позивача та не
дав їм оцінки з огляду на вимоги ст.88
Закону України «Про нотаріат» та п. 1
Переліку документів, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 29 червня 1999 р. № 1172, про те, що
виконавчий напис вчиняється лише при
подачі документів, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника,
наявним у справі повідомленням банком
позивача про суму заборгованості та
заяві і розрахункам, поданим банком
нотаріусу для вчинення виконавчого
напису, за якими сума заборгованості
має розбіжності з тією сумою, на яку
було звернуто стягнення нотаріусом.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_2 слід
задовольнити: визнати таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис,
вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 12 березня
2009 року, зареєстрований в реєстрі за №
543.

Згідно ст.88 ЦПК України, з
відповідача Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» підлягають
стягненню на користь ОСОБА_2 судові
витрати в сумі 107,30 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня
2013 року - скасувати і ухвалити нове
рішення.

Визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 12
березня 2009 року, зареєстрований в
реєстрі за № 543.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 107,30 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: