Апеляційний суд Житомирської
Справа №296/3135/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О.П.
Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
цивільну справу за позовом
співзасновника ПП „Паралель" ОСОБА_2 до
ПП „Паралель", ПП „Автоприват" про
стягнення неодержаного доходу

за апеляційною скаргою ПП „Паралель"

на ухвалу Корольовського районного
суду м.Житомира від 1712.2013 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом, який
неодноразово змінював та уточняв, і
остаточно просив стягнути з ПП
„Автоприват" на користь ПП „Паралель"
192310 грн. неодержаного доходу (а.с.130-132).

З метою забезпечення даного
позову ОСОБА_2 подав заяву, в якій
просив накласти арешт на приміщення
16-1, 16-2 загальною площею 17,8 кв.м. і
приміщення 12-1, 12-2, 12-3, 12-4, 12-5 загальною
площею 53,2 кв.м., що знаходяться по
АДРЕСА_1, окрім вчинення дій та
прийняття рішень, направлених на
виконання раніше ухваленого судового
рішення про зобов'язання ПП
„Автоприват" повернути ПП „Паралель" в
натурі згадані приміщення (а.с.41 т.2).

Ухвалою Корольовського районного
суду м.Житомира від 1712.2013 року в якості
забезпечення позову накладено арешт
на приміщення 16-1, 16-2 загальною площею
17,8 кв.м. і приміщення 12-1, 12-2, 12-3, 12-4, 12-5
загальною площею 53,2 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та
належать на праві приватної власності
ПП „Автоприват", окрім вчинення дій та
прийняття рішень, в тому числі і
органами БТІ та органами Державної
реєстраційної служби України,
направлених на виконання раніше
ухваленого судового рішення про
зобов'язання ПП „Автоприват" повернути
ПП „Паралель" в натурі названі
приміщення.

В апеляційній скарзі ПП
„Паралель" просить скасувати названу
ухвалу, посилаючись на те, що вона
постановлена з порушенням вимог
процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК).
Згідно вимог ч.1 ст.152 ЦПК позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову ОСОБА_2, суд 1-ї інстанції виходив
з того, що вказане нерухоме майно може
бути предметом можливого звернення
стягнення під час виконання судового
рішення по даній справі, проте, існує
реальна загроза його відчуження.

При цьому поза увагою та оцінкою
суду 1-ї інстанції залишились такі
обставини.

Як вбачається із матеріалів
справи, приміщення 16-1, 16-2 загальною
площею 17,8 кв.м. і приміщення 12-1, 12-2, 12-3,
12-4, 12-5 загальною площею 53,2 кв.м., які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
станом на 25.11.2013 року зареєстровані за
Приватним підприємством „Автоприват"
на підставі договорів купівлі-продажу
від 18.10.2007 року і 23.01.2008 року відповідно
(а.с.25,26 т.2).

Вказані договори купівлі-продажу
рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 05.10.2010 року визнані
недійсними та зобов'язано ПП
„Автоприват" повернути спірні
приміщення ПП „Паралель" (а.с.64-69).

У заяві про забезпечення позову
ОСОБА_2 зазначає, що за наслідками
проведених виконавчих дій за
виконавчими листами, виданими на
підставі рішення Корольовського
районного суду м.Житомира від 05.10.2010
року, виконавче провадження закінчено
на підставі п.8 ст.49 Закону України „Про
виконавче провадження" (а.с.40).

Оскільки ОСОБА_2 не оскаржує
постанови державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження, то
слід вважати, що спірні приміщення
повернуті ПП „Паралель". У позовній
заяві ОСОБА_2 просить стягнути 192310 грн.
з ПП „Автоприват" на користь ПП
„Паралель", а не в свою користь.

Отже, правові підстави набуття ПП
„Автоприват" права власності на вище
названі приміщення відпали, а останні
повернуті ПП „Паралель". Арешт спірних
приміщень може перешкодити проведенню
господарської діяльності ПП
„Паралель". З огляду на наведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що захід забезпечення позову, який
просить вжити заявник, не є співмірним
із заявленими позовними вимогами і
таким, що відповідає останнім.

З огляду на наведене, ухвала суду
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПП „Паралель"
задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду
м.Житомира від 1712.2013 року скасувати та
постановити нову - про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: