Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/1489/14
Головуючий у 1 інстанції Погрібна О.М.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріБуримі В.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від
14 лютого 2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства
«Токмак-Центр» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У січні 2014 року до суду звернулось ПП
«Токмак-Центр» з вказаним позовом
посилаючись на те, що відповідач, як
фізична особа, є власником нежитлового
приміщення Б1 в будинку АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування від 27
квітня 2012 року і співвласником цього
будинку в силу ч. 2 ст. 382 ЦК України,
споживачем житлово-комунальних послуг.

Виконавчим комітетом Токмацької
міської Ради ПП «Токмак - Центр»
визначено виконавцем
житлово-комунальних послуг, а також
встановлені тарифи на ці послуги.

Рішенням виконавчого комітету
Токмацької міської ради № 224 від 28
серпня 2008 року встановлено мінімальний
перелік послуг по обслуговуванню
будинку АДРЕСА_1 та прибудинкових
територій і їх вартість.

Свої зобов'язання щодо надання
житлово-комунальних послуг позивач
виконує в повному обсязі, що
підтверджується актами виконаних
робіт. Натомість, відповідач свої
зобов'язання, щодо оплати отриманих
послуг не виконує. Заборгованість за
період з 27.04.2012 року по 01.01.2014 року за
отриманні послуги склала 5858,63 грн. Крім
того, позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні втрати в
розмірі 33,77 грн., три відсотки річних в
розмірі 308,18 грн. та витрати на судовий
збір в розмірі 243,6 грн., а всього 6444 грн.
18 коп.

Рішенням Токмацького районного суду
Запорізької області від 14 лютого 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_5, на користь ПП «Токмак - Центр»,
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги за період з
27.04.2012 року по 01.01.2014 року в розмірі
основного боргу - 5858,63 грн., інфляційних
втрат - 33,77 грн., трьох відсотків річних -
308,18 грн., судовий збір у розмірі 243,60
грн., а всього - 6444,18 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції без змін.

Апелянт вважає безпідставним позов,
оскільки між сторонами у справі
відсутні договірні правовідносини. А
отже й відсутні правові підстави для
стягнення боргу. Крім того, позивачем
не надано доказів надання зазначених
позивачем послуг. Апелянт також
послався на те, що він хоч і не є
приватним підприємцем однак справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте з такими доводами скарги не можна
погодитись з таких підстав.

Відповідач ОСОБА_5, як фізична особа, є
власником нежитлового приміщення Б1 в
будинку АДРЕСА_1, на підставі договору
дарування від 27 квітня 2012 року. Тому
вказаний спір підлягає розгляду саме в
порядку цивільного судочинства.

Договорів на надання
житлово-комунальних послуг з позивачем
відповідач не укладала.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги.

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність
зобов'язує.

Відповідно до діючого законодавства
про житлово-комунальні послуги
споживач зобов'язаний оплатити
житлово-комунальні послуги, якщо він
фактично користувався ними.
Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Проте, відповідач ухиляється від
покладеного на нього законом обов'язку
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг, утримання
будинку та прибудинкової території.
Свої зобов'язання щодо надання
житлово-комунальних послуг позивач
виконує, що підтверджується актами
виконаних робіт, належних та
допустимих доказів про протилежне суду
не надано.

Відповідач в порушення вимог закону не
оплачує витрат на утримання будинку та
прибудинкової території, які він
споживає, в зв'язку з чим у неї за період
з 27.04.2012 року по 01.01.2014 року в розмірі
основного боргу - 5858,63 грн., інфляційних
втрат - 33,77 грн., трьох відсотків річних -
308,18 грн., судовий збір у розмірі 243,60
грн., а всього - 6444,18 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув
заборгованість за утримання будинку та
прибудинкової території, які
проводяться з метою збереження та
належного безпечного функціонування
житла (освітлення сходових клітин,
прибирання прибудинкової території,
дератизацію, дезінсекцію підвалів,
обслуговування димовентиляційних
каналів, підготовку будинку до
експлуатації в осінньо-зимовий період,
адміністративні витрати) і які позивач
несе незалежно від того, проживають чи
ні в будинку чи квартирі всі жильці,
користуються вони нежитловим
приміщенням і цими послугами чи ні.

Суд першої інстанції на підставі
наданих позивачем доказів дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами по справі,
дав їм належну правову оцінку, а також
дослідив надані сторонами докази і
відповідно їх оцінив. Суд першої
інстанції вірно застосував норми
матеріального та процесуального права
та прийняв рішення, яким спір знайшов
своє належне вирішення.

За таких обставин, колегія суддів, не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції або ж його зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 14 лютого 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: