Справа № 523/5035/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Одесі
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1
про стягнення страхової виплати, -

установив:

Позивач Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» (далі «СК «АХА»)
звернувся до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування вимог посилався на те,
що 09.03.2010 року відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів «HYUNDAI» р/н НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_3, та «ВАЗ 2101» р/н
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, в наслідок
якої транспортні засоби отримали
механічні ушкодження. Винним у вчинені
правопорушення, що призвело до
зіткнення транспортних засобів
визнано ОСОБА_1 Враховуючи, що власник
автомобіля «HYUNDAI» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_3,
уклала з «СК «АХА» договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу та настав
страховий випадок, позивач, за заявою,
виплатив ОСОБА_3, страхову виплату в
розмірі 2 366,40 грн. Таким чином, просить
стягнути з відповідача сплачену
страхову виплату та понесені судові
витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про місце та час його проведення
повідомлявся належним чином, до суду
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності представника позивача із
направленням копії рішення суду по
справі (а.с. 54).

Відповідач вимоги позову не визнав,
подав заяву про розгляд справи у його
відсутність та клопотання в якому на
підставі ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
просить застосувати позовну давність
та відмовити в позові, посилаючись на
те. що пригода відбулася 09.03.2010 року, а
«СК «АХА» звернулася до суду тільки
03.04.2013 року.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 09.03.2010 року
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортних засобів
«HYUNDAI» р/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та
«ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1,
в наслідок якої транспортні засоби
отримали механічні ушкодження. Винним
у вчинені правопорушення, що призвело
до зіткнення транспортних засобів
визнано ОСОБА_1, що підтверджується
постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 15.04.2010 року (а.с. 9).
Власник автомобіля «HYUNDAI» р/н НОМЕР_1
ОСОБА_3, уклала з «СК «АХА» договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу (а.с. 5), та настав
страховий випадок, «СК «АХА», за заявою
ОСОБА_3, виплатив страхову виплату в
розмірі 2 366,40 грн., виплату здійснено
29.03.2010 року (а.с. 4).

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Частинами першою - другою статті 11 ЦПК
України визначено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Майнова шкода, завдана неправомірними
діями фізичної особи майну фізичної чи
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі, особою, яка її завдала
(ч.1 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана майну
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Перехід права вимоги від
страхувальника до страховика, за
договором добровільного страхування
наземного транспорту, не є регресом, а є
- суброгацією (регрес виникає, на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу). При суброгації
нового зобов'язання із відшкодування
збитків не виникає - відбувається
заміна кредитора, потерпілий
(страхувальник - застрахована особа)
передає страховику своє право вимоги
до особи, відповідальної за
спричинення шкоди. В наслідок цього
страховик виступає замість
потерпілого та зобов'язаний довести, що
дії особи, яка завдала шкоди
потерпілому, були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та розмір заподіяної
шкоди.

При суброгації (правовідносини які
виникли між сторонами) на відміну від
регресу, перебіг строку позовної
давності починається з моменту
виникнення страхового випадку, який в
часі співпадає із часом завдання шкоди,
а не з моментом коли страховик виплатив
страхове відшкодування. Отже страховий
випадок виник в момент
дорожньо-транспортної пригоди тобто
09.03.2010 року, а позивач «СК «АХА»
звернувся до суду тільки 30.03.2013 року
(підтверджується штампом відділення
пошти на конверті а.с. 27зворот), про
причини пропуску строку позовної
давності позивач не повідомляв, з
заявою про поновлення строку не
звертався.

Відповідач ОСОБА_1, в свою чергу, заявив
про застосування позовної давності під
час розгляду справи, та в силу ч. ч. 3, 4
ст. 267 ЦК України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Отже, суд звертає увагу на те, що «СК
«АХА» пропустила строк, у межах якого
могла звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу ст. 256 ЦК України, а відповідач,
у встановлений строк, заявив про
застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що цивільне право позивача «СК
«АХА» порушено але захисту не підлягає
у зв'язку із пропуском строку позовної
давності (ст. 267 ЦК України).

Посилання позивача на вимоги ст. 1191 ЦК
України, як на підставу позову, суд до
уваги не приймає, оскільки зазначена
норма права не регулює виниклі
правовідносини, а стосується до
правовідносин, які виникають із
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу.

На підставі ст. ст. 256, 257, 267, 993 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64,
88, 212-215, ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення
страхової виплати - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: