Справа № 254/1409/14-ц
Провадження № 2/254/835/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 квітня 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючий-суддя
Сенчишин Ф.М.

При секретарі
Литовченко М.О.

За участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист
честі, гідності та ділової репутації
фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, з 2005 року позивачка
ОСОБА_2 працює в ПАТ «Банк Камбіо», яке є
правонаступником ТОВ «УКБ «Камбіо». В
2010 році її було призначено на посаду
директора відділення «Донецька
дирекція ПАТ «Банк Камбіо».
Перебуваючи на посаді директора
відділення «Донецька дирекція ПАТ
«Банк Камбіо» вона здійснює не лише
поточне керівництво діяльністю
відділення. До її функціональних
обов'язків також входить обов'язок
створення позитивного іміджу
відділення. яким вона керує, та банку в
цілому, обов'язок підтримання та
покращення ділової репутації
працівників банку та банку в цілому. 16
жовтня 2012 року на адресу Головного
офісу ПАТ «Банк Камбіо» надійшла
скарга відповідачки ОСОБА_3, яка є
клієнтом банку та має прострочену
заборгованість за кредитним договором.
Скарга ОСОБА_3 була направлена за
належністю на адресу ПАТ «Банк Камбіо»
Прокуратурою Донецької області. ОСОБА_3
звернулась до Прокуратури Донецької
області зі скаргою на дії працівників
ПАТ «Банк Камбіо» щодо стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором,
які на думку відповідачки, є
протиправними. В скарзі відповідачка
вказує прізвище та ініціали позивачки,
її посаду та звинувачує її в тому, що
вона погрожувала звернутися до
прокуратури з заявою про порушення
кримінальної справи щодо відповідачки
у разі подачі нею позовної заяви до
суду. Зокрема, відповідачка зазначає: «
24.02.2011 г. я обратилась с письменным
заявлением на имя директора ФДЦПАО
банк «Камбио» Чаусовской Е.А. с
просьбой реструктуризировать
имеющуюся у меня задолженность в связи
с временным тяжелым материальным
положением и болезнью мамы (рак 3-й
стадии), а также с просьбой увеличения
срока погашения кредита и перерасчетом
графика погашения задолженности.
Письменного ответа на мое заявление я
до сих пор не получила, но в устной
форме мне было сказано, что во-первых -
если я буду обращаться в суд, то банк
подаст заявление в прокуратуру по
обвинению меня в мошенничестве,
во-вторых т.к. она одна воспитывает
ребенка, то она придет на третий
аукцион и квартира ей достанется по
совсем дешевой цене а на меня еще
повесят выплачивать разницу
задолженности банку после продажи
квартиры, т.е. я останусь еще должна
большую сумму денег банку». Крім того,
відповідачка в скарзі стверджує про
«коллекторские действия и угрозы
банка». Позивачка звертає увагу на те,
що в серпні 2012 року вона змінила
прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2,
відповідачці ж відоме прізвище ОСОБА_2.
Вважає, що зазначена інформація,
викладена відповідачкою в скарзі, не
відповідає дійсності, тобто є
недостовірною. Частина 3 ст. 277 ЦК
України передбачає обов'язок
відповідачки довести, що поширена нею
інформація є достовірною. Позивачка
стверджує, що не погрожувала
відповідачці звернутися до
прокуратури з заявою про злочин у разі,
якщо відповідачка звернеться до суду з
позовною заяво. Право відповідачки
звернутися до суду з позовною заявою
для захисту своїх прав та інтересів
передбачено та гарантується
Конституцією України. Ніхто не має
права перешкоджати відповідачці
здійснювати це право. Крім того,
зазначена відповідачкою інформація
про те, що вона одна виховує дитину, не
відповідає дійсності, оскільки дитина
позивачки виховується нею разом з
чоловіком. Відповідачка, поширюючи
недостовірну інформацію, звинувачує
позивачку в матеріальній
зацікавленості щодо вирішення його
питання. Позивачка ж стверджує, що вона
не має ніякого інтересу до квартири
відповідачки, оскільки їй належить
декілька об'єктів нерухомості і вона не
має потреби в покращенні житлових умов.
Зміст скарги відповідачки став відомим
працівникам Прокуратури Донецької
області та керівництву і
співробітникам ПАТ «Банк Камбіо». В
розумінні ст. 277 ЦК України та п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 1 «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
від 27 лютого 2009 року недостовірна
інформація, викладена відповідачкою в
скарзі, є поширеною, оскільки вона
викладена в скарзі, адресованій іншій
особі. Поширена відповідачкою
недостовірна інформація порушує
особисті немайнові права позивачки, а
саме, право на повагу до гідності та
честі та право на недоторканність
ділової репутації, що полягає у
наступному. В статті 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
визначено поняття ділової репутації як
сукупність підтвердженої інформації
про особу, що дає можливість зробити
висновок про професійні та
управлінські здібності такої особи, її
порядність та відповідність її
діяльності вимогам закону. У зв'язку з
надходженням скарги відповідачки
керівництвом банку було ініційовано
проведення службового розслідування
щодо перевірки фактів, викладених в
скарзі. За всі роки роботи в ПАТ «Банк
Камбіо» поведінка позивачки та
культура спілкування з клієнтами
ніколи не були об'єктом перевірки
керівництва банку. Керівництво банку
завжди висловлювало їй глибоку довіру
та повагу, наслідком чого є її
призначення на посаду директора
відділення. Вона має репутацію
відповідального та добропорядного
працівника. Незважаючи на те, що в
скарзі відповідачки не наведено жодних
доказів описаних фактів, керівництвом
банку було проведено бесіду з нею про
те, що зазначена в скарзі відповідачки
інформація ставить під сумнів її
ділову репутацію та її відповідність
посаді директора відділення.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції
України та ст. 277 ЦК України, вона має
право на спростування недостовірної
інформації, поширення якої порушує її
особисті немайнові права. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.
Спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена. Вважає, що
недостовірна інформація, поширена
відповідачкою має бути спростована у
такий же спосіб, у який вона була
поширена, а саме, шляхом направлення
відповідачкою листів-спростувань в
Прокуратуру Донецької області та в ПАТ
«Банк Камбіо». Статтею 280 ЦК України
встановлено, що якщо фізичній особі
внаслідок порушення її особистого
немайнового права завдано майнової та
(або) моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню. Відповідачка
поширенням недостовірної інформації
завдала позивачці моральної шкоди, яка
полягала у приниженні її честі,
гідності та ділової репутації. У
зв'язку з поширенням відповідачкою
недостовірної інформації у
керівництва ПАТ «Банк Камбіо» виникли
сумніви щодо її професійних та
управлінських здібностей. Зараз вона
змушена доводити керівництву ПАТ «Банк
Камбіо», що не спілкується з клієнтами
банку в такий спосіб, який вказаний
відповідачкою. Проведення службового
розслідування щодо її поведінки та
описане ставлення керівництва банку
викликають у неї постійні переживання,
що негативно впливає на її
психологічний стан. Вважає, що
поширення відповідачкою недостовірної
інформації завдало їй моральної шкоди,
яку вона оцінює в 5000 грн.

Позивачка просить:

- визнати інформацію «...но в устной
форме мне было сказано, что во- первых -
если я буду обращаться в суд, то банк
подаст заявление в прокуратуру по
обвинению меня в мошенничестве, в
во-вторых т.к. она одна воспитывает
ребенка, то она придет на третий
аукцион и квартира ей достанется по
совсем дешевой цене а на меня еще
повесят выплачивать разницу
задолженности банку после продажи
квартиры, т.е. я останусь еще должна
большую сумму денег банку...» та
«...коллекторские действия и угрозы
банка...», яку ОСОБА_3 зазначила в скарзі
до Прокуратури Донецької області,
недостовірною;

- зобов'язати ОСОБА_3 спростувати
недостовірну інформацію шляхом
направлення листів-спростувань до
Прокуратури Донецької області та ПАТ
«Банк Камбіо»;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь
моральну шкоду, завдану поширенням
недостовірної інформації, у розмірі 5000
грн.

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтримав в повному
обсязі заявлені позовні вимоги та
доводи позовної заяви, на яких вони
ґрунтуються.

Відповідачка ОСОБА_3, належним чином та
завчасно сповіщена про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
повторно не з'явилася. За ухвалою суду
справа розглянута за її відсутності в
порядку ст. 224 ЦПК України заочно за
наявних в справі доказів.

На підставі досліджених доказів,
судом встановлені наступні фактичні
обставини.

Позивачкою до позову додана копія
скарги (а.с. 16-17), адресованої від імені
відповідачки ОСОБА_3 на ім'я прокурора
Донецької області Вишинського В.С., яка
згідно штампу прокуратури, була
отримана адресатом 01 жовтня 2012 року.

Відповідачкою та обставина, що
вказана скарга була підписана
спрямована до прокуратури нею не
спростована.

В скарзі відповідачка
посилається на те, що вона є клієнтом
Публічного акціонерного товариства
«Банк Камбіо» і в 2007 році отримала в
банку кредит під залог квартири. В 2009
році приватним нотаріусом був виданий
виконавчий напис про звернення
стягнення на цю квартиру для погашення
заборгованості перед банком. 24 лютого
2011 року вона звернулася з письмовою
заявою на ім'я директора ФДД ПАТ «Банк
Камбіо» ОСОБА_2 з проханням здійснити
реструктуризації наявну
заборгованість, але письмової
відповіді на її звернення вона не
отримала.

В скарзі після цього наявний наступний
дослівний зміст, який за твердженням
позивачки містить недостовірну
інформацію:

«...но в устной форме мне было сказано,
что во- первых - если я буду обращаться в
суд, то банк подаст заявление в
прокуратуру по обвинению меня в
мошенничестве, в во-вторых т.к. она одна
воспитывает ребенка, то она придет на
третий аукцион и квартира ей
достанется по совсем дешевой цене а на
меня еще повесят выплачивать разницу
задолженности банку после продажи
квартиры, т.е. я останусь еще должна
большую сумму денег банку...»

За скаргою, відповідачка просить
прокурора допомогти припинити
колекторські дії та погрози банку на
час розгляду позовів, поданих нею в
Будьоннівський районний суд м.
Донецька.

З копії супровідного листа (а.с. 15)
вбачається, що зазначена скарга 08
жовтня 2012 року була прокуратурою
Донецької області переадресована до
ПАТ «Банк Камбіо» з посиланням на ст. 7
Закону України «Про звернення
громадян».

Той факт, що зазначена у скарзі ОСОБА_2 є
позивачкою ОСОБА_2, підтверджується
наданою позивачкою копією свідоцтва
про шлюб (а.с. 14), за яким позивачка у
зв'язку зі вступом в шлюб 11 серпня 2012
року змінила прізвище з ОСОБА_2 на
ОСОБА_2.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить
з наступного.

Конституційний суд України у своєму
рішенні № 8-п/2003 від 10 квітня 2003 року
розтлумачив, що звернення громадян до
правоохоронного органу, що містять
певні відомості про недодержання
законів посадовими або службовими
особами, передаються чи повідомляються
не з метою доведення таких відомостей
до громадськості чи окремих громадян,
а з метою їх перевірки уповноваженими
на це законом іншими посадовими
особами. Тому такі звернення за змістом
частини першої статті 7 Цивільного
кодексу не можуть вважатися поширенням
відомостей, які порочать честь,
гідність чи ділову репутацію або
завдають шкоди інтересам посадової чи
службової особи правоохоронного
органу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
прокуратуру» (тут і надалі - в редакції,
чинній на час звернення відповідачки
до прокуратури зі скаргою), Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами здійснюється
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
«Про прокуратуру», перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора.

Таким чином, відповідачка, звернувшись
до прокурора Донецької області,
звернулася до компетентного органу з
заявою про порушення працівниками ПАТ
«Банк Камбіо», і позивачкою зокрема,
вимог закону, які на її думку мали
місце, тобто таке звернення є
реалізацією передбаченого ст. 40
Конституції України права на звернення
до органів державної влади і не може
вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам
позивачки.

Подальше поширення такої скарги
(спрямування її прокурором до ПАТ «Банк
Камбіо»), тобто доведення її змісту до
кола осіб, відмінного від
співробітників прокуратури,
здійснювалося поза межами
волевиявлення відповідачки, оскільки
вона на такі дії прокурора Донецької
області не уповноважувала, отже за
подальше поширення викладених у скарзі
відомостей відповідачка
відповідальності не несе.

Оскільки цивільні права та інтереси
позивачки зверненням відповідачки з
зазначеною скаргою до прокуратури
порушені не були, такі права та
інтереси судовому захисту не
підлягають.

На підставі викладеного, позовні
вимоги в частині визнання
недостовірної інформації, яку ОСОБА_3
зазначила в скарзі до Прокуратури
Донецької області, та зобов'язання
ОСОБА_3 спростувати недостовірну
інформацію шляхом направлення
листів-спростувань до Прокуратури
Донецької області та ПАТ «Банк Камбіо»
задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині стягнення
відшкодування моральної шкоди є
похідними від зазначених позовних
вимог, і задоволенню також не
підлягають.

Оскільки у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі, понесені
позивачкою судові витрати розподілу
між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 224 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про захист честі, гідності та
ділової репутації фізичної особи
відмовити в повному обсязі.

На рішення позивачем може бути подана
апеляційна скарга в Апеляційний суд
Донецької області через
Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове
засідання, може подати до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий :