Справа № 290/1262/13-ц
РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
смт.Романів

Романівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді - Кравчук В.П.

при секретарі - Марцінкевич Є.С.

з участю представника позивача

ПАТ КБ «Приват Банк» - Терехова О.Л.,
Ляхова О.В.,

відповідачів - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

представників відповідачів - ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові

цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приват Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н
о в и в:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 31 травня 2006 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № ZRH0SE00000171, згідно
якого відповідач ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 5000,00 грн. на термін до
30.05 2008 року зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, ОСОБА_3 повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за Кредитом,
яка складається із заборгованості за
Кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно кредитного
договору.

Згідно договору у випадку порушення
зобов'язань за кредитним договором,
ОСОБА_3 сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі на місяць, нараховані від суми
непогашеної в строк заборгованості за
кредитом.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України кредитодавець зобов'язується
надати грошові кошти позичальнику в
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання
за договором та угодою виконав в
повному обсязі, а саме видав
відповідачу кредит в розмірі 5000,00грн.

В порушення умов кредитного
договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК
України, відповідач ОСОБА_3 свої
зобов'язання не виконав, а саме: не
здійснював погашення заборгованості
за кредитом у встановленому Договором
порядку та строки.

У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором відповідач ОСОБА_3 станом на
29.07.2013 року має заборгованість 48483,29
грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 4060-33 грн.

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 16157-57 грн.

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 150-00 грн.

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28115-39 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором № ZRH0SE00000171 були
укладені договори поруки між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_8, ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554
Цивільного кодексу України, боржник та
поручитель несуть відповідальність як
солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору поруки, а
саме п.5, Позивачем було направлено на
адресу поручителів письмову вимогу із
зазначенням невиконаних зобов'язань за
Договором

Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель
зобов'язаний виконати зобов'язання,
зазначені в письмовій вимозі кредитора
протягом п'яти календарних днів з
моменту її отримання.

Вимога, що була пред'явлена до
поручителів щодо виконання
забезпеченого зобов'язання, залишена
відповідачами без задоволення.

Згідно вимог позовної заяви позивач
просив стягнути солідарно із
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором № ZRH0SE00000171 від
31.05.2006 року в сумі 48483-29 грн. та понесені
судові витрати.

В судовому засіданні представники
позивача ПАТ КБ «Приват Банк» - Терехов
О.Л., Ляхов О.В. заявлений позов
підтримали повністю та просили винести
рішення про задоволення позову у
повному обсязі, стягнувши із
відповідачів в солідарному порядку на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором в сумі 48483-29 грн. та
понесені судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 484,83грн.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6
заявлений позов не визнали, пояснивши,
що строк позовної давності про
стягнення заборгованості за кредитним
договором сплив, а тому в задоволенні
позову просять відмовити в повному
обсязі. В судовому засіданні 06.05.2014 року
відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_6 подали заяву, згідно якої
відповідно до положень ст. 551 ЦК України
просять зменшити розмір неустойки,
враховуючи при цьому, зокрема, занадто
високий її розмір порівняно зі
збитками споживача, ступінь виконання
зобов'язання, майновий стан, їх майнові
та інші інтереси, що заслуговують на
увагу, а тому просили зменшити розмір
неустойки до розміру основного боргу,
який складає 4060,33грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
та його представник ОСОБА_5 заявлений
позов не визнали, показавши, що згідно
договору поруки від 31.05.2006 року із
ОСОБА_4 було укладено договір поруки,
який згідно п. 12 Договору поруки
рахується припиненим, а тому в
задоволенні позову просять відмовити.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
06.05.2014 року не з'явився, згідно поданої
заяви від 06.05.2014 року просить
розглядати справу без його участі,
проти позовних вимог заперечує в
повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представників сторін, дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягає частковому
задоволенню, а в позові до відповідачів
ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
необхідно відмовити, виходячи з
наступного.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються ст.ст. 11,15,16, 509,
525, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 559, 610, 611, 612, 625,
629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що 31
травня 2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № ZRH0SE00000171, згідно якого
відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 5000,00 грн. на термін до 30.05 2008
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом; відповідачем
ОСОБА_3 було порушено умови кредитного
договору щодо погашення
заборгованості за кредитом, в зв'язку з
чим станом на 29.07.2013 року, він має
заборгованість в розмірі 48483-29 грн.,
яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 4060-33 грн.

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 16157-57 грн.

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 150-00 грн.

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28115-39 грн.

Посилання в судових засіданнях
відповідача ОСОБА_3 та те, що останній
платіж по погашенню даного кредиту він
здійснював через термінал у
січні-лютому 2010 року на суму 200грн.,
після цього ним не було зроблено
жодного платежу по погашенню даного
кредиту, а тому спливли строки позовної
давності, в зв'язку з чим просив в
задоволенні позову відмовити - суд
оцінює критично, як дані з метою
ухилення від сплати боргу за кредитним
договором, та спростовується
розрахунком заборгованості (а.с.4-5),
платіжними дорученнями від 29.07.2011р.,
30.06.2011р., 31.10.2011р., 30.08.2011р., 29.09.2011р.,
29.11.2011р. (а.с.86-90), випискою з особового
рахунку ОСОБА_3 по погашенню
кредиту(а.с.169), згідно яких вбачається,
що ОСОБА_3 були здійснені платежі по
погашенню заборгованості по
кредитному договору № ZRH0SE00000171 від
31.05.2006 року в терміналах
самообслуговування, останній з яких
мав місце 29.11.2011 року, а тому строк
позовної давності позивачем не
пропущено.

Зважаючи на викладені обставини,
суд дійшов таких висновків:

Між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3
виникли та існують правовідносини
щодо виконання цивільно-правових угод,
а саме кредитного договору.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов"язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 статті 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У встановлений договором та
законом термін відповідач ОСОБА_3
взяті на себе зобов"язання не виконав,
заходів направлених на погашення
кредиту, відсотків та пені не приймав.

Таким чином, невиконання
відповідачем ОСОБА_3 своїх договірних
зобов"язань, порушило право позивача на
своєчасне та в повному обсязі
отримання грошових коштів, які були
надані відповідачу в кредит.

Отже, заявлені Банком вимоги до
відповідача ОСОБА_3 щодо стягнення
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 4060,33грн., по відсоткам за
користування кредитом - 16157,57 грн., по
комісії за користування кредитом - 150,00
грн., а всього за загальну суму 20367,90грн.
- є законними, обгрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Щодо стягнення пені, то суд
приходить до наступного висновку.

Статтею 549 ЦК України визначено
поняття неустойки, так частиною
третьою вказаної статті визначено, що
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов"язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 551 ч.3 ЦК
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСС
від 30.03.2012 року №5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка.

Як уже вище зазначалося,
відповідач ОСОБА_3 подав письмову заяву
про зменшення розміру пені до розміру
основного боргу, який складає 4060,33грн.

Судом встановлено, що
заборгованість відповідача ОСОБА_3
перед позивачем по тілу кредиту
становить 4060,33 грн., а заборгованість
по сплаті пені за кредитом - 28 115,39грн.,
що на думку суду значно перевищує
розмір збитків.

Таким чином, беручи до уваги
заборгованість відповідача ОСОБА_3
перед позивачем на час розгляду справи,
враховуючи заяву відповідача, який має
на утриманні престарілого та хворого
батька ОСОБА_9, який є учасником війни,
відповідач ОСОБА_3 не працював з 2007
року по 2009 рік, а тому суд оцінює
заявлений розмір пені таким, що значно
перевищує розмір несплаченого боргу, у
зв"язку з чим заявлена вимога про
стягнення пені підлягає зменшенню до
суми основного боргу по тілу кредиту,
яка складає 4060,33грн.

Також наявні підстави згідно ст. 88
ЦПК України для стягнення із
відповідача ОСОБА_3 понесених
позивачем судових витрат, з
урахуванням часткового задоволення
позовних вимог, у сумі 244,28грн.

Суд приходить до висновку, що в
задоволенні заявленого позову до
відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_4, як
поручителів, необхідно відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки.

Судом встановлено, що відповідно
до кредитного договору № ZRH0SE00000171 від
31.05.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
на термін до 30.05.2008 року (а.с.12-13).

В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
№ ZRH0SE00000171 були
укладені договори поруки між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_8, ОСОБА_4 від
31.05.2006 року (а.с.14-15).

Відповідно до пункту 12 даних Договорів
поруки, порука за цим договором
припиняється після закінчення 5 (п'яти)
років з дня настання терміну
повернення кредиту за Кредитним
договором.

Із поданих позивачем доказів та
матеріалів вбачається, що ПАТ КБ
«Приват Банк» за вихідним № 30.1.0.0/2-850
від 09.08.2013 року (а.с.7) на адресу
відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_4 були
направлені вимоги про необхідність
погашення заборгованості по
кредитному договору та Договору поруки
від 31.05.2006 року.

З врахуванням досліджених в
судовому засіданні доказів вбачається,
що відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4
являється поручителем перед позивачем
за порушення зобов'язання боржником
ОСОБА_3, які відповідно до положень
ст.ст. 553, 554 ЦК України, повинні
відповідати перед банком як солідарні
боржники.

Однак в судовому засіданні
встановлено, що відповідно до п. 1.1
Кредитного договору кредитні кошти
були надані строком користування до
30.05.2008 року. На виконання пункту 12
Договорів поруки, порука за цими
договорами припиняється після
закінчення 5 (п'яти) років з дня настання
терміну повернення кредиту за
Кредитним договором.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Як встановлено із поданих
позивачем матеріалів, позивач
пред'явив вимогу до поручителів ОСОБА_8
та ОСОБА_4 лише 09.08.2013 року, тобто після
закінчення 5 (п'яти) років з дня настання
терміну повернення кредиту за
Кредитним договором, що свідчить про
те, що порука припинилася відповідно до
положень ст. 559 ч.4 ЦК України, а тому в
задоволенні позову до відповідачів
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Враховуючи, що суд відмовляє
позивачу в задоволенні позовних вимог
до відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а тому згідно ст. 88 ЦПК
України, суд також не стягує із даних
відповідачів понесених позивачем
судових витрат по сплаті судового
збору.

На підставі ст.ст.11,15,16, 509, 525, 526, 527,
530, 536, 549, 550, 553, 554, 559, 610, 611, 612, 625, 629, 1050,
1054 Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218,
222 ЦПК України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» заборгованість за кредитним
договором № ZRH0SE00000171 від 31.05.2006 року в
сумі 24 428,23 грн., яка складається з
наступного:

- заборгованість по кредиту - 4060,33грн.;

- заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 16157,57 грн.

- заборгованість по комісії за
користування кредитом - 150,00 грн.

- пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 4060,33 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк»
понесені позивачем та документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору, в розмірі 244,28грн.

В решті вимог вімовити.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_8, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Житомирської області через
Романівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий суддя
В.П.Кравчук