АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4218/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Резніченко М. С. Доповідач -
Кіктенко Л.М. Категорія 45
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

07 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

Суддів: Петешенкової М.Ю., Осіяна О.М.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та заступника
прокурора Дніпропетровської області
на рішення П'ятихатського районного
суду, Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року по цивільній справі за
позовом прокурора П'ятихатського
району, Дніпропетровської області до
П'ятихатської районної державної
адміністрації, треті особи: Державна
інспекція сільського господарства в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним
розпорядження голови П'ятихатської
райдержадміністрації № 839-р-12 від 29
грудня 2012 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням П'ятихатського районного
суду, Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року у задоволенні позову
прокурора П'ятихатського району,
Дніпропетровської області до
П'ятихатської районної державної
адміністрації, треті особи: Державна
інспекція сільського господарства в
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним
розпорядження голови П'ятихатської
райдержадміністрації № 839-р-12 від 29
грудня 2012 року відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову,
накладені ухвалою П'ятихатського
районного суду, Дніпропетровської
області від 22 серпня 2013 року, а саме:
знято заборону Управлінню
Держземагенства у Дніпропетровській
області вчиняти будь-які дії щодо
виготовлення, погодження та
затвердження будь-якої документації в
частині відведення ОСОБА_3 спірної
земельної ділянки розміром 402 га
багаторічних насаджень, розташованої
на території Івашинівської сілької
ради, П'ятихатського району,
Дніпропетровської області.

З таким рішенням не погодились ОСОБА_2
та заступник прокурора
Дніпропетровської області, звернулись
з апеляційними скаргами, в яких просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позов
прокурора, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 07.03.2010 року між
Спеціалізованою товарною біржею
«Криворізька» в особі брокера ОСОБА_5,
що діє на підставі договору-доручення
№ 020-А від 17.03.2010 року від імені та в
інтересах ОСОБА_6 (продавець) та
Спеціалізованою товарною біржею
«Криворізька» в особі брокера ОСОБА_7,
що діє на підставі договору - доручення
№ 020-Б від 17.03.2010 року від імені та в
інтересах ОСОБА_2 (покупець), укладено
договір купівлі - продажу
реєстраційний № 020, відповідно до
якого, Продавець продав, а Покупець
(ОСОБА_2) купив багаторічні насадження
(під рекультивацію) на загальній площі
155,5 га, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.19).

Встановлено, що 18.03.2010 р. ОСОБА_6
передала, а ОСОБА_2 прийняла відповідно
до умов договору купівлі-продажу № 020-А
від 17.03.2010 року багаторічні насадження
загальною площею 155,5 га на загальну
суму 780 грн.(а.с.20).

05.07.2010 року ОСОБА_2 звернулась до
П'ятихатської районної державної
адміністрації з заявою про надання
погодження на укладення договору
оренди землі під багаторічними
насадженнями площею 155,5 га та 45,0 га, що
знаходяться на території
Івашинівської сільської ради /а.с.21, 23/,
проте у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою останній
відмовлено та запропоновано з метою
вирішення даного клопотання подати до
райдержадміністрації клопотання
відповідно до вимог чинного
законодавства /а.с.22,24/.

06.04.2012 року головою П'ятихатської
районної державної адміністрації,
Дніпропетровської області видане
розпорядження № 172-р-12, згідно якого,
надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки загальною площею 2,0
га ріллі у власність для ведення
особистого селянського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення на
території Івашинівської сільської
ради та зобов'язано розробити даний
проект землеустрою та надати його в
райдержадміністрацію для затвердження
(а.с.31).

Розпорядженням голови П'ятихатської
районної державної адміністрації від
29.12.2012 року № 839-р-12 надано дозвіл
громадянину ОСОБА_3 на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в оренду площею - 402,0
га багаторічних насаджень для ведення
фермерського господарства із земель
запасу сільськогосподарського
призначення на території
Івашинівської сільської ради(а.с.25).

Відповідно копії акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства № 78 від 08.05.2013 року та
додатку до нього у ході проведення
перевірки, за результатами розгляду
графічних матеріалів (викопіювання
додатків до заяв) виявлено накладення
земельної ділянки площею 402,0 га на
земельну ділянку площею 2.0 га ріллі, на
яку розпорядженням голови
П'ятихатської РДА від 06.04.2012 року
№ 172-р-12 ОСОБА_4 вже надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою
щодо її відведення у власність для
ведення особистого селянського
господарства із земель запасу на
території Івашинівської сільської
ради. Крім того перевіркою та виїздом
на місце встановлено, що на земельній
ділянці площею 402, га розташовані
багаторічні насадження, які
знаходяться у власності ОСОБА_2 (площа
земельної ділянки складає 155,5 га) та має
місце накладення вказаних земельних
ділянок (а.с.12-17).

Згідно копії постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.11.2013 року,
яка набрала законної сили, визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови П'ятихатської
районної державної адміністрації №
839-р-12 від 29.12.2012р. «Про надання дозволу
гр. ОСОБА_3 на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства із земель
запасу сільськогосподарського
призначення на території
Івашинівської сільської ради» в
частині надання дозволу громадянину
ОСОБА_3 на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у розмірі 2,0 га в оренду для
ведення фермерського господарства із
земель запасу сільськогосподарського
призначення на території
Івашинівської сільської ради, дозвіл
на розроблення якої надано гр. ОСОБА_4
на підставі розпорядження № 172-р-12 від
06.04.2012р. (а.с.240-241).

Відповідно до ГОСТ 26640-85 «Землі. Терміни
та визначення» (далі - ГОСТ 26640-85), що
затверджений постановою Державного
комітету СРСР по стандартам від 28
жовтня 1985 року № 3453, згідно з п. 27 якого
багаторічне сільськогосподарське
насадження - це сільськогосподарське
угіддя, що використовується під штучно
створені древесні, кущові або
трав'янисті багаторічні насадження,
призначені для отримання врожаю
плодово-ягідної, технічної та
лікарської продукції, а також для
декоративного оформлення територій. До
багаторічних сільськогосподарських
насаджень відносяться: сад,
виноградник, ягідник, плодовий
розплідник, плантації та ін. У пункті 4
вказаного ГОСТу зазначено, що під
сільськогосподарськими угіддями
визначено земельні угіддя, які
систематично використовуються для
отримання сільськогосподарської
продукції. Таким чином, багаторічні
насадження - це не окрема група дерев,
кущів чи рослин, а земельні угіддя,
тобто окрема земельна ділянка, з
розміщеними на ній деревами, кущами та
іншими рослинами як один цілий об'єкт.

Згідно п. «а» ч. 2 ст. 22 ЗК України до
земель сільськогосподарського
призначення належать
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги).

Тобто, багаторічні насадження - це не що
інше як земельна ділянка.

Положеннями ч. 2 ст. 79 ЗК України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку поширюється в її
межах на поверхневий (ґрунтовий) шар,
а також на водні об'єкти, ліси і
багаторічні насадження, які
на ній знаходяться, якщо
інше не встановлено законом та не
порушує прав інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 373 ЦК України право
власності на земельну ділянку
поширюється на поверхневий (ґрунтовий)
шар у межах цієї ділянки, на водні
об'єкти, ліси, багаторічні насадження,
які на ній знаходяться, а також на
простір, що є над і під поверхнею
ділянки, висотою та глибиною, які
необхідні для зведення житлових,
виробничих та інших будівель і споруд.
Дана норма кореспондується з ч. 2ст. 79 ЗК
України.

Частиною 2 ст. 183 ЦК України визначено,
що неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 187 ЦК України
складовою частиною речі є все, що не
може бути відокремлено від речі без її
пошкодження або істотного знецінення.

Згідно зі ст. 116, ст. 125, ст. 126
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Статтями 3, 28 Закону України від 01.07.2004
року № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено, що
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Інформація з Державного
реєстру прав про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень надається у формі
витягу, інформаційної довідки та
виписки.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.11.2013 року визнано протиправним та
скасовано розпорядження голови
П*ятихатської районної державної
адміністрації №839-р-12 від 29.12.2012 року
«Про надання дозволу гр.ОСОБА_3 на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
для ведення фермерського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення на
території Івашинівської сільської
Ради в частині надання дозволу
громадянину ОСОБА_3 на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у розмірі 2,0 га в
оренду для ведення фермерського
господарства із земель запасу
сільськогосподарського призначення
на території Івашинівського сільської
Ради, дозвіл на розроблення якої надано
гр.ОСОБА_4 на підставі розпорядження
№172-р-12 від 6.04.2012 року.

Відмовляючи прокурору у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції обґрунтовано посилався на
те, що належних доказів приналежності
ОСОБА_2 спірної земельної ділянки на
законних підставах позивачем суду не
надано.

Рішення суду відповідає вимогам
норм матеріального, процесуального
права, встановленим обставинам і
матеріалам справи.

Посилання в апеляційних скаргах
апелянтів як на належний доказ - на
договір купівлі-продажу від 17 березня
2010 року, за яким ОСОБА_2 придбала у
власність насадження, не може бути
підставою для задоволення апеляційних
скарг та скасування рішення суду,
оскільки вказаний договір укладений в
простій письмовій формі. Згідно вимог
ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки
повинен укладатися у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації. Таким вимогам
закону вказаний договір не відповідає.

Крім того, в договорі
купівлі-продажу насаджень місце
розташування вказаних насаджень
вказане с. Івашинівка, П*ятихатського
району (том 1,а.с.19)- не конкретизовано, а
тому сам договір купівлі-продажу
насаджень ОСОБА_2 та акт передачі (том 1,
а.с.20) не дають можливості встановити,
що сад (багаторічні насадження)
розташовані саме на земельній ділянці
площею 402,00 га, на яку надано дозвіл
ОСОБА_3 на розроблення проекту
землеустрою для відведення земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства.

Посилання в скаргах відносно
багаторічних насаджень як нерухомої
речі, є необґрунтованим. Статтею 182 ЦК
України передбачено, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації. Дані
про державну реєстрацію насаджень та
земельної ділянки у справі відсутні.

Прокурором та ОСОБА_2 відповідно до
вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України не
надано суду першої та апеляційної
інстанції доказів на підтвердження
отримання на законних підставах ОСОБА_2
спірної земельної ділянки та що саме
на земельній ділянці, на яку надано
ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства розташовані
багаторічні насадження, які належать
ОСОБА_2

Інші доводи апеляційних скарг не
спростовують правильність висновків у
рішенні суду, протирічать вимогам
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, встановленим
обставинам і матеріалам справи,
зводяться до переоцінки доказів по
справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України виключне право оцінки доказів
належить суду, який має оцінювати
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом першої інстанції у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
доказів, наданих сторонами, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.,ст.209,303,307,308,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Дніпропетровської області
відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду,
Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: