У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
третя особа: Шевченківська районна
адміністрація Запорізької міської
ради як орган опіки та піклування, про
визнання договору іпотеки припиненим
та зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
на рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 25
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.10.2008 року
між ним та ОСОБА_8 було укладено
договір про надання споживчого
кредиту, відповідно до якого ОСОБА_8
отримав кредит у розмірі 130000 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом, строком до
11.10.2038 року.

10.10.2008 року на забезпечення виконання
кредитного договору між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_8 був укладений
договір іпотеки №
0/3, відповідно до якого в іпотеку
банку було передано житловий будинок
та земельна ділянка, що належали ОСОБА_8
на праві власності та які знаходяться
по АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. На момент
смерті позичальника за вказаним
кредитним договором існувала
заборгованість по кредиту у розмірі 44
372,14 доларів США.

У квітні 2013 року позивачу стало відомо,
що 04.04.2012 року на ім'я відповідачів були
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, які
належали ОСОБА_8 У травні 2013 року
позивач направив відповідачам вимогу
про погашення заборгованості, однак
вимога не була задоволена. Станом на
17.06.2013 року заборгованість за кредитним
договором складає 44 372, 14
доларів США.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з відповідачів на користь ПАТ
«УкрСиббанк» суму заборгованості у
рівних частках з кожного по 14790,71
доларів США та суму сплаченого
судового збору.

У вересні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 звернулися до
суду з зустрічним позовом до ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання договору
іпотеки припиненим та зобов'язання
вчинити певні дії.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 25
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 15 січня 2014 року, в
задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк»
було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 було
задоволено. Визнано Договір іпотеки №
0/З від 10.10.2008 року, укладений між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 припиненим.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсиббанк»
просить скасувати судові рішення та
справу передати на новий розгляд,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 25
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова