Номер провадження № 2/259/37/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2014 року
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Гордон Ю.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи - Фірсова
І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_9, треті
особи: приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10, публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про
визнання довіреності недійсною,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, витребування майна з чужого
володіння, зустрічним позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_1, ОСОБА_11, треті особи:
приватний нотаріус Старобешівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги (Т.3
а.с. 36-40), звернулася до суду з позовом,
посилаючись на наступні обставини.

На підставі договорів купівлі-продажу
від 16.10.2003 року ОСОБА_1 належала будівля
побуту АДРЕСА_1.

28.10.2005 року ОСОБА_1 уклала кредитний
договір з АКБ соціального розвитку
"Укрсоцбанк", правонаступником якого є
ПАТ "Укрсоцбанк". В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між сторонами укладено
договір іпотеки, предметом якого є
будівля побуту АДРЕСА_1, про що було
внесено запис до Державного реєстру
іпотек. До теперішнього часу
зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним
договором не виконані.

З 08.07.1992 року ОСОБА_1 перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 16.12.2005
року між подружжям було укладено
шлюбний договір, згідно умов якого
визначено особливості правового
режиму окремих видів майна, а саме:
будівля побуту на праві особистої
приватної власності належить ОСОБА_1

В березні 2009 року ОСОБА_1 вирішила
здавати в оренду зазначене нерухоме
майно. З цією метою вона передавала
посереднику - ОСОБА_12 оригінали
правовстановлюючих документів на
будівлю побуту та свій
ідентифікаційним номер.

В травні 2009 року ОСОБА_1 дізналася, що
10.04.2009 року приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10
посвідчила договір купівлі продажу
будівлі побуту, зареєстрований в
реєстрі за № 853, між ОСОБА_8, який діяв
від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності, посвідченої 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстрованої в реєстрі за № 489, та
ОСОБА_7

Проте, нотаріальне посвідчення
довіреності було вчинено в порушення
вимог ст. 43 Закону України «Про
нотаріат», п. 13 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
року за № 20/5, оскільки ОСОБА_1 при ньому
присутня не була, свій паспорт
нотаріусу не надавала, текст документу
не підписувала. Вона не мала ніяких
домовленостей ані з ОСОБА_8, ані з
ОСОБА_7, будівлю побуту продавати не
збиралася, тому вчинення зазначених
правочинів не відповідало її
внутрішній волі.

З цієї підстави позивач за первісним
позовом просить визнати недійсною
довіреність, посвідчену 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстровану в реєстрі за № 489;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу, посвідчений 10.04.2009
року приватним нотаріусом
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі за № 853,
витребувавши у ОСОБА_7 будівлю побуту
АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 звернулася до суду з зустрічним
позовом, посилаючись на наступні
обставини.

10.04.2009 року приватним нотаріусом
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10 було
посвідчено договір купівлі продажу, на
підставі якого ОСОБА_7 придбала у
ОСОБА_1 за 252 222 грн будівлю побуту
АДРЕСА_1.

При укладенні зазначеного договору від
імені ОСОБА_1 діяв ОСОБА_8, який
стверджував, що зазначене нерухоме
майно є вільним для використання,
нікому не відчужене, не заставлене, в
спорі та під забороною (арештом) не
перебуває.

Пізніше ОСОБА_7 стало відомо, що будівля
побуту є предметом іпотеки за
договором іпотеки, укладеним між АКБ
соціального розвитку "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк", та ОСОБА_1 в забезпечення
виконання зобов'язань останньої за
кредитним договором.

Після переходу до ОСОБА_7 права
власності на будівлю побуту, ОСОБА_1
припинила виконувати свої зобов'язання
за кредитним договором, у зв'язку з чим
ПАТ "Укрсоцбанк" пред'явлено до неї
вимогу про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_11, яким будівля побуту
належала на праві спільної сумісної
власності, як придбана у шлюбі,
навмисно ввели ОСОБА_7 в оману щодо
зазначеної обставини, яка має істотне
значення.

З підстави вчинення правочину під
впливом обману позивач за зустрічним
позовом просить визнати недійсним
договір купівлі-продажу, посвідчений
10.04.2009 року приватним нотаріусом
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі за № 853,
стягнувши солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_11
матеріальну шкоду в подвійному розмірі
вартості будівлі побуту, що складає 504
444 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000
грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом наполягала,
посилаючись на доводи, викладені в
уточненій позовній заяві. Зустрічний
позов не визнала, посилаючись на його
необґрунтованість. Пояснила, що при
нотаріальному посвідченні довіреності
вона присутня не була, свій паспорт
нотаріусу не надавала, текст документу
не підписувала. Не заперечувала, що
оригінали правовстановлюючих
документів на будівлю побуту
знаходилися у ОСОБА_12, який на
теперішній час помер. Проте, свій
паспорт вона нікому не передавала.
Гроші від продажу будівлі побуту не
отримувала, розписку ОСОБА_8 не писала.
Раніше вона залишала ОСОБА_12
власноручний рукописний запис
«ОСОБА_1» та підпис на чистих аркушах
для оформлення договору
електропостачання будівлі побуту.
Припускає, що один з таких аркушів був
використаний для фальсифікації
розписки. Наміру продавати будівлю
побуту вона не мала. Обставини щодо
відсутності заборони відчуження
нерухомого майна, яке є предметом
іпотеки, їй не відомі. Визнала, що з
травня 2009 року вона припинила
виконувати зобов'язання за кредитним
договором у зв'язку зі скрутним
матеріальним становищем, а також
вчиненим щодо неї шахрайством.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні
вимоги за первісним позовом
підтримала. В задоволенні позовних
вимог за зустрічним позовом просила
відмовити, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Представник ОСОБА_7 - ОСОБА_3 позовні
вимоги за первісним позовом не визнав,
посилаючись на їх недоведеність. На
задоволенні зустрічного позову
наполягав, посилаючись на доводи,
викладені в зустрічній позовній заяві.
Пояснив, що при вчинені спірного
договору купівлі-продажу продавець -
ОСОБА_1, від імені якої діяв ОСОБА_8,
запевнив ОСОБА_7, що будівля побуту є
вільною для використання, нікому не
відчужена, не заставлена, в спорі та під
забороною (арештом) не перебуває, чим
навмисно ввів покупця в оману щодо
обставин, які мають істотне значення.

Представник ОСОБА_8 - ОСОБА_4 позовні
вимоги за первісним позовом не визнав,
посилаючись на їх недоведеність.
Пояснив, що 28.03.2009 року ОСОБА_1 видала
ОСОБА_8 довіреність на продаж будівлі
побуту, яка була посвідчена приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 ОСОБА_1 особисто
була присутня у нотаріуса, якому
пред'являла паспорт, ІПН,
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно. При цьому, ОСОБА_1 не
повідомляла, що зазначене нерухоме
майно перебувало в іпотеці в якості
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором. Після чого, в салоні
автомобіля ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_8
гроші в рахунок майбутнього продажу
будівлі побуту в розмірі 779 000 грн, про
що власноручну підписала розписку.
10.04.2009 року ОСОБА_8, діючи від імені
ОСОБА_1, продав будівлю побуту ОСОБА_7
Перешкод для вчинення зазначеного
правочину встановлено не було,
оскільки при посвідченні договору
іпотеки заборона відчуження
нерухомого майна була відсутня. ОСОБА_1
не надано допустимих доказів на
підтвердження її доводів про те, що
спірну довіреність вона не
підписувала.

Представники приватного нотаріуса
ДМНО ОСОБА_9 - ОСОБА_5 позовні вимоги за
первісним позовом не визнав,
посилаючись на їх недоведеність.
Пояснив, що 28.03.2009 року для посвідчення
довіреності на продаж будівлі побуту
до нотаріуса звернулася жінка, яка
представилася ОСОБА_1 Для встановлення
особи вона надала паспорт громадянина
України, ІПН, оригінали
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно. Будь-яких сумнівів щодо
тотожності особи цієї жінки з особою,
зображеною на фото в паспорті, не
виникло. Після чого, був складений
проект тексту довіреності, з яким вона
ознайомилася і власноручно підписала в
двох екземплярах. Підпис візуально був
схожий з підписом в паспорті.

ОСОБА_11, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
причини неявки не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10 в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи у її відсутність. З
наданих письмових пояснень вбачається,
що 10.04.2009 року до неї звернулися ОСОБА_8,
який діяв на підставі довіреності,
посвідченої 28.03.2009 року приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_9, зареєстрованої
в реєстрі за № 489, та ОСОБА_7 з наміром
укласти договір купівлі-продажу
будівлі побуту. Встановивши особи
сторін, перевіривши повноваження
представника ОСОБА_1 та надані ним
оригінали правовстановлюючих
документів на нерухоме майно,
переконавшись у відсутності заборон
відчуження та обтяжень нерухомого
майна про податкові застави, а також
інших перешкод, правочин було вчинено
(Т.1 а.с. 64, 172-173).

Представник третьої особи ПАТ
"Укрсоцбанк" Фірсов І.І. вважав, що
позовні вимоги про визнання недійсним
спірного договору купівлі-продажу
підлягають задоволенню, оскільки
будівля побуту є предметом іпотеки.
Обставини щодо вилучення запису з
Державного реєстру іпотек на підставі
повідомлення Єнакіївської філії АКБ
"Укрсоцбанк", а також відсутності
заборони відчуження нерухомого майна,
яке є предметом іпотеки, йому не відомі.

Встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до наступних висновків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам (ч.1). Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою.

Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв'язку з
вчиненням цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договорів купівлі-продажу від
16.10.2003 року ОСОБА_1 набула права
власності на будівлю побуту АДРЕСА_1 (Т.1
а.с. 8-16).

З 08.07.1992 року ОСОБА_1 перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 (Т.1 а.с.
19). 16.12.2005 року між подружжям було
укладено шлюбний договір, згідно умов
якого визначено особливості правового
режиму окремих видів майна, а саме:
будівля побуту АДРЕСА_1 на праві
особистої приватної власності
належить ОСОБА_1.(Т.3 а.с. 96).

28.10.2005 року між АКБ соціального
розвитку "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, згідно умов якого
Банк надав Позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості
повернення, строковості, платності на
цільового використання (капітальний
ремонт приміщення) грошові кошти в сумі
300 000 грн зі сплатою 18 % річних строком до
27.10.2012 року (Т.1 а.с. 20-26).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 28.10.2005 року між
сторонами був укладений договір
іпотеки, предметом якого є будівля
побуту АДРЕСА_1, посвідчений 28.10.2005 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_13,
зареєстрований в реєстрі за № 5005 (Т.1
а.а. 161-165).

Згідно відмітки «Заборона» 28.10.2005 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_13 на
підставі ст. 73 Закону України «Про
нотаріат» накладена заборона на
відчуження будівлі побуту до
припинення дії іпотечного договору.

Проте, згідно витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна від 10.04.2009 17:09:00 інформація про
заборону відчуження будівлі побуту
АДРЕСА_1 була відсутня (Т.1 а.с. 69).

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 30.06.2011 року встановлено і
визнано незаконним, що 14.08.2006 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_14 на
підставі повідомлення Єнакіївської
філії АКБ "Укрсоцбанк" було вилучено
запис з Державного реєстру іпотек
будівлі побуту АДРЕСА_1 (Т.2 а.с. 181-183).

При цьому, відповідно до п. 38 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 року за № 20/5, при посвідченні
угод про відчуження або заставу
нерухомого майна станом на 10.04.2009 року
перевірялася відсутність заборони
відчуження або арешту майна. Тобто
державна реєстрація іпотеки не була
перешкодою для продажу нерухомого
майна в разі відсутності його заборони.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з травня 2009 року свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконує. Ухвалою Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 25.09.2009
року відкрито провадження у цивільній
справі за позовом АКБ соціального
розвитку "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
(а.с. Т.2 а.с. 24-28).

28.03.2009 року приватним нотаріусом ДМНО
ОСОБА_9 було посвідчено довіреність,
зареєстровану в реєстрі за № 489, якою
ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_8 продати за
ціну та на умовах за його власним
розсудом будівлю побуту АДРЕСА_1.
Довіреність видана на три роки з правом
передоручення (Т.1 а.с. 65-66).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
нотаріат», п. 13 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 03.03.2004
року за № 20/5 при вчиненні нотаріальної
дії нотаріуси встановлюють особу
учасників цивільних відносин, які
звернулися за вчиненням нотаріальної
дії.

Встановлення особи здійснюється за
паспортом або за іншими документами,
які унеможливлюють виникнення
будь-яких сумнівів щодо особи
громадянина, який звернувся за
вчиненням нотаріальної дії (паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, дипломатичний чи службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідка на проживання особи, яка
мешкає в Україні, національний паспорт
іноземця або документ, що його замінює,
посвідчення інваліда чи учасника
Великої Вітчизняної війни,
посвідчення, видане за місцем роботи
фізичної особи).

Так, в тексті спірної довіреності
зазначені паспортні дані ОСОБА_1, її
ідентифікаційний номер, які
відповідають зазначеним в оригіналах
цих документів. Крім того, довіреність
містить рукописний запис «ОСОБА_1» та
підпис, який візуально схожий з
підписом в паспорті ОСОБА_1

В судовому засіданні не встановлено
доказів того, що посвідчення спірної
довіреності було вчинено у відсутність
особи, яка зверталася до нотаріуса за
вчиненням правочину, представившись
ОСОБА_1, і надавала копію, а не оригінал
паспорта на ім'я «ОСОБА_1».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при вчиненні спірної довіреності
всі вимоги щодо її укладення,
посвідчення та реєстрації були
дотримані. Доводи ОСОБА_1 про порушення
нотаріусом вимог ст. 43 Закону України
«Про нотаріат», п. 13 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 року за № 20/5, є
необґрунтованими.

23.06.2009 року за заявами ДОФ АКБ
"Укрсоцбанк" та приватного нотаріуса
ДМНО ОСОБА_9 була порушена кримінальна
справа за фактом заволодіння будівлею
побуту шляхом обману невстановленими
особами (Т.1 а.с. 57-58, Т.2 а.с. 171-172). На
теперішній час кримінальне
провадження за ч.4 ст. 190 КК України, ч.1,
ч.3 ст. 358 КК України перебуває в СВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області, де
ОСОБА_1 визнана потерпілою.

При цьому, 28.03.2009 року від імені ОСОБА_1
була видана розписка про отримання від
ОСОБА_8 грошей в сумі 779 000 грн за будівлю
побуту у будинку АДРЕСА_1 (Т.2 а.с. 162).

10.04.2009 року приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10
посвідчила договір купівлі-продажу
будівлі побуту, зареєстрований в
реєстрі за № 853, між ОСОБА_8, який діяв
від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності, посвідченою 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстрованою в реєстрі за № 489, та
ОСОБА_7 Продаж проведено за 252 222 грн, які
представник продавця одержав від
покупця до нотаріального посвідчення
правочину (Т.1 а.с. 71-72).

Згідно висновку почеркознавчої та
технічної експертизи документів НДЕКЦ
при ГУМВС України в Донецькій області
№ 756 від 26.11.2009 року вирішити питання
про виконання рукописних записів та
підпису в двох екземплярах
довіреності, посвідченої 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстрованої в реєстрі за № 489, та у
книзі реєстрів нотаріальних дій не
вбачається можливим, оскільки під час
дослідження не були встановлені як
співпадаючи так і відмінні ознаки.
Запис «ОСОБА_1» і підпис від її імені в
розписці про отримання 28.03.2009 року
грошей від ОСОБА_8 виконані ОСОБА_1 (Т.2
а.с. 100-119).

Згідно висновку судово-технічної
експертизи документа Харківського
НДІСЕ ім. засл. професора М.С. Бокаріуса
№ 2746 від 30.04.2010 року рукописний текст
розписки, запис «ОСОБА_1» і підпис від
її імені виконані одночасно (Т.2 а.с.
151-154).

Згідно висновку додаткової
судово-технічної експертизи документа
Донецького НДІСЕ № 2593/03 від 27.07.2010 року
рукописний текст розписки, запис
«ОСОБА_1» і підпис від її імені виконані
одним пишучім вузлом кулькової ручки
(Т.2 а.с. 155-162).

Згідно висновку експертизи матеріалів
документів НДЕКЦ при ГУМВС України в
Донецькій області № 356 (ф-х) від 10.09.2010
року текст розписки виконаний пастами
кулькових ручок. Фарбувальна речовина,
якою виконаний рукописний текст
розписки, а також запис «ОСОБА_1» і
підпис від її імені мають однаковий
склад фарбників, що вказує на їх родову
належність (Т.2 а.с. 144-150).

Згідно висновку додаткової
почеркознавчої та технічної
експертизи документів НДЕКЦ при ГУМВС
України в Донецькій області № 14 від
10.02.2010 року вирішити питання про
виконання рукописних записів та
підпису в двох екземплярах
довіреності, посвідченої 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстрованої в реєстрі за № 489, не
вбачається можливим, оскільки під час
дослідження не були встановлені як
співпадаючи так і відмінні ознаки (Т.2
а.с. 120-137).

Згідно висновку повторної
судово-почеркознавчої експертизи
Харківського НДІСЕ ім. засл. професора
М.С. Бокаріуса № 2650 від 17.06.2010 року
рукописні записи та підписи в двох
екземплярах довіреності, посвідченої
28.03.2009 року приватним нотаріусом ДМНО
ОСОБА_9, зареєстрованої в реєстрі за №
489, виконані не ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 139-148).

Згідно висновку додаткової
почеркознавчої експертизи НДЕКЦ при
ГУМВС України в Донецькій області № 754
від 02.09.2010 року рукописні записи та
підписи в двох екземплярах
довіреності, посвідченої 28.03.2009 року
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9,
зареєстрованої в реєстрі за № 489, та у
книзі реєстрів нотаріальних дій
виконані ОСОБА_16 (Т.3 а.с. 137-143).

Згідно висновку повторної
судово-почеркознавчої експертизи
Донецького НДІСЕ № 3717/02/3818/03 від 17.12.2013
року рукописні записи та підписи в
двох екземплярах довіреності,
посвідченої 28.03.2009 року приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_9, зареєстрованої
в реєстрі за № 489, та у книзі реєстрів
нотаріальних дій виконані однією
особою - ОСОБА_16 Ознак попередньої
технічної підготовки при виконання
підпису не встановлено.

Суд не має сумнівів щодо
обґрунтованості проведених
досліджень, оскільки надані експертами
висновки є повними, не суперечать
матеріалам цивільної справи.

Відповідно до ст. 57 ЦК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.ст. 58-59 ЦК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналіз зазначених вимог закону дає
підстав вважати, що викладені висновки
судових експертиз є належними та
допустими доказами у цивільній справі.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 28.03.2009
року не підписувала довіреність, якою
уповноважила ОСОБА_8 продати за ціну та
на умовах за його власним розсудом
будівлю побуту, що свідчить про
відсутність її волевиявлення на
вчинення спірних правочинів.

При цьому, суд вважає, що розписка
ОСОБА_1 від 28.03.2009 року не може свідчити
про її волевиявлення на укладання
договору купівлі-продажу, оскільки не
містить умов передачі ОСОБА_8 грошей в
сумі 779 000 грн за будівлю побуту, тому
доводи представника ОСОБА_8 - ОСОБА_4 є
неспроможними.

За таких обставин, позовні вимоги за
первісним позовом ґрунтуються на
законі, доведені в судовому засіданні,
тому підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Враховуючи встановленні судом
обставини вчинення довіреності,
посвідченої 28.03.2009 року приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_9, зареєстрованої
в реєстрі за № 489, та договору
купівлі-продажу будівлі побуту
АДРЕСА_1, посвідченого 10.04.2009 року
приватним нотаріусом Старобешівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №
853, суд вважає позовні вимоги за
зустрічним позовом недоведеними, тому
в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.ст. 16, 203, 215-216, 229-230 ЦК
України, Закону України «Про нотаріат»,
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5,
керуючись ст. 10-11, 60-61, 209, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
треті особи: приватний нотаріус
Старобешівського районного
нотаріального округу ОСОБА_10, публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про
визнання довіреності недійсною,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, витребування майна з чужого
володіння - задовольнити.

Визнати недійсною довіреність,
посвідчену 28.03.2009 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстровану в реєстрі за № 489.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу будівлі побуту
АДРЕСА_1, посвідчений 10.04.2009 року
приватним нотаріусом Старобешівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №
853.

Витребувати у ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1
будівлю побуту АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_11, треті особи:
приватний нотаріус Старобешівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: