АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22-ц/791/1171/2014
інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Доповідач: Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 25 дня колегія
суддів судової плати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Вербицької
Л.І.

Суддів:
Радченка С.В.

Слюсаренко О.В

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
заступника Дніпровського екологічного
прокурора на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
17 лютого 2014 року в справі за позовом
Херсонського міжрайонного
екологічного прокурора в інтересах
держави до Новокаховської міської ради
Херсонської області, ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору: відділ
Держземагентства у м. Нова Каховка
Херсонської області, про визнання
незаконним та скасування рішення
міської ради, визнання недійсним
договору оренди землі та повернення до
державної власності ,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Херсонський
міжрайонний екологічний прокурор (далі
- Прокурор) звернувся до суду із позовом
до Новокаховської міської ради
Херсонської області, ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення міської ради, визнання
недійсним договору оренди землі та
повернення до державної власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що в квітні 2013 року під час
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства йому стало
відомо, що відповідно до п. 4.3. рішення
Новокаховської міської ради від 18
листопада 2003 року № 471 "Про
інвентаризацію та надання земельних
ділянок у власність" ОСОБА_2 надано в
оренду строком на 1 рік земельну
ділянку, з правом викупу, для
розміщення та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, площею 0,1700 га по АДРЕСА_1.
Рішенням Новокаховської міської ради
№ 509 від 09 грудня 2003 року "Про
інвентаризацію та надання земельних
ділянок у власність" передано у
власність ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,1000га, із загальної площі 0,1700га
по АДРЕСА_1 для розміщення та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд. Земельну ділянку
площею 0,0580га залишено в оренді. На
підставі рішення міської ради № 509 від
09 грудня 2003 року між ОСОБА_2 та
Новокаховською міською радою укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0,0570 га терміном дії на 50 років,
який зареєстровано у Новокаховському
міському відділі земельних ресурсів за
№ 01 від 21 січня 2004 року. Вважаючи,
що рішення Новокаховської міської ради
№ 509 від 09 грудня 2003 року "Про
інвентаризацію та надання земельних
ділянок у власність" в частині передачі
в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки та
договір оренди земельної ділянки від 21
січня 2004 року є такими, що винесено та
укладено з порушенням вимог чинного
законодавства України, а саме:
зазначена земельна ділянка
знаходиться у прибережній захисній
смузі р. Дніпро і тому передаватися в
тимчасове платне користування (оренду)
може лише на умовах, передбачених ч.4
ст.59 Земельного кодексу України;
відсутня заява ОСОБА_2 про надання в
оренду земельної ділянки; відсутній
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки з позитивним
висновком державної експертизи; під
час передачі в оренду спірної
земельної ділянки акт приймання -
передачі об'єкта оренди не складався,
Прокурор просив суд: визнати недійсним
п. 2.38 рішення Новокаховської міської
ради Херсонської області від 09 грудня
2003 року № 509 "Про інвентаризацію та
надання земельних ділянок у власність"
в частині залишення земельної ділянки
в оренді ОСОБА_2 загальною площею 0,0580
га; визнати недійсним на майбутнє
договір оренди від 21 січня 2004 року,
укладений між Новокаховською міською
радою та ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,0570 га, яка розташована по
АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2 повернути
земельну ділянку площею 0,0570 га,
розташовану по АДРЕСА_1 до земель
запасу Новокаховської міської ради
Херсонської області.

Ухвалою Новокаховського районного
суду Херсонської області від 28 жовтня
2013 року до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
залучено відділ Держземагенства у м.
Нова Каховка Херсонської області.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 17 лютого
2014 року у задоволенні позовних вимог
Прокурора відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокурор,
вважаючи рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що у
зв'язку з недоведеністю позивачем
належності спірної земельної ділянки
до земель водного фонду - відсутній
факт порушення державних інтересів, на
захист яких Прокурором було заявлено
позовні вимоги, а посилання позивача на
недійсність спірного договору оренди
не можуть прийматися до уваги, оскільки
сторони цього договору не заявляють
про його недійсність та не ставлять
питання про порушення договором їх
прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що відповідно до п.
4.3. рішення Новокаховської міської ради
Херсонської області від 18 листопада 2003
року № 471 ОСОБА_2 надано в оренду
земельну ділянку строком на 1 рік, з
правом викупу, для розміщення та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд (землі житлової
та громадської забудови) площею 0,170 га
по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно п. 2.38 рішення Новокаховської
міської ради Херсонської області від 19
грудня 2003 року ОСОБА_2 передано у
власність земельну ділянку для
розміщення та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд (землі житлової та громадської
забудови) площею 0,1000 га, із загальної
площі 0,1700 га по по АДРЕСА_1. Земельну
ділянку площею 0,0580 га залишено в оренді
(а.с.12).

20 грудня 2003 року ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку прощею 0,1000 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с.17).

21 січня 2004 року у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі зареєстровано за № 01
Договір оренди земельної ділянки,
укладений між Новокаховською міською
радою та ОСОБА_2, відповідно до умов
якого власник землі Новокаховська
міська рада, на підставі рішення від 09
грудня 2003 року № 509, передає, а орендар
ОСОБА_2 набуває право на оренду
земельної ділянки що знаходиться по
АДРЕСА_1, площею 0,0570 га, строком на 50
років (а.с.14-16).

З листа начальника управління
містобудування та архітектури
Новокаховської міської ради
Херсонської області від 10 лютого 2014
року вбачається, що земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, розташована згідно
діючого Генплану міста в зоні існуючої
житлової забудови на відстані від
урізу води р. Дніпро - 46 метрів.
Водоохоронна зона та прибережна
захисна смуга на території
Новокаховської міської ради не
встановлена (а.с.105).

За змістом статей 60, 61 Земельного
кодексу України та статей 88, 89 Водного
кодексу України прибережні захисні
смуги встановлюються з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення й засмічення та збереження
їх водності. На цих смугах, як
природоохоронних територіях, з
вищезазначеною метою встановлюється
режим обмеженої господарської
діяльності.

Відповідно до ст. 87 Водного кодексу
України зовнішні межі водоохоронних
зон визначаються за спеціально
розробленими проектами.

Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
встановлюються Кабінетом Міністрів
України

За змістом пунктів 4, 5 Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 травня 1996 року
№ 486, проекти водоохоронних зон
розробляються на замовлення органів
водного господарства та інших
спеціально уповноважених органів,
узгоджуються з органами
Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що на
землях міст і селищ міського типу
розмір водоохоронної зони, як і
прибережної захисної смуги,
встановлюється відповідно до існуючих
на час встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови.

Виконавчі комітети місцевих Рад
зобов'язані доводити до відома
населення, всіх заінтересованих
організацій рішення щодо меж
водоохоронних зон і прибережних
захисних смуг, а також водоохоронного
режиму, який діє на цих територіях (ч.7
ст.87 Водного кодексу України).

Таким чином, фактичні розміри і межі
прибережних захисних смуг існують не в
силу їх законодавчого закріплення, а
для визначення, встановлення та
закріплення меж прибережної захисної
смуги, та як наслідок віднесення цієї
території до земель водного фонду.
Законодавством України визначено
відповідний порядок, який полягає у
розробці відповідного проекту та
виділення на його підставі земель
водоохоронних зон та прибережних
захисних смуг.

Прокурором не надано суду доказів
встановлення прибережної захисної
смуги в межах Новокаховської міської
ради відповідно до такого порядку. Із
матеріалів справи вбачається, що
спірна земельна ділянка на час
передачі її в оренду ОСОБА_2
відносилась до житлового масиву і не
може вважатися територією
водоохоронної зони чи прибережної
захисної смуги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
визнання недійсним рішення
Новокаховської міської ради в частині
залишення земельної ділянки в оренді
та визнання недійсним на майбутнє
договору оренди від 21 січня 2004 року
Прокурор посилався на те, що від ОСОБА_2
не надходила відповідна заява про
надання в оренду земельної ділянки та
окремий проект не розроблявся,
Новокаховським відділом земельних
ресурсів не надавався висновок про
погодження проекту відведення
земельної ділянки для розміщення та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, а також те, що
Управлінням держкомзему в Херсонській
області не проводилась державна
експертиза землевпорядної
документації по проекту землеустрою та
під час передачі в оренду спірної
земельної ділянки акт приймання -
передачі об'єкта оренди не складався.
На підтвердження зазначеного
позивачем надано до суду лист
начальника Відділу держземагенства у
м. Новій Каховці від 08 квітня 2013 року
(а.с.18), лист заступника начальника
Головного управління держземагенства
у Херсонській області (а.с.19) та Акт
Державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Херсонської області від 01 квітня 2013
року (а.с.21-23). Разом з тим, Прокурором
належним чином не доведено, яким чином
зазначенні обставини впливають на
договірні відносини, що склалися між
Новокаховською міською радою та
ОСОБА_2, та яким саме чином укладеним
договором оренди порушуються їхні
права та інтереси, якщо жодна із сторін
договору не заявляє про його
недійсність. Крім того, Прокурором не
зазначено підстав, встановлених
Цивільним кодексом України, для
визнання недійсним укладеного
договору оренди на майбутнє.

На підставі наведеного суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні позову та не
прийняв до уваги посилання позивача на
порушення відповідачами вимог чинного
законодавства України щодо передачі
спірної земельної ділянки у
користування ОСОБА_2, оскільки ці
доводи спростовуються зібраними по
справі доказами та встановленням факту
відсутності належності спірної
земельної ділянки до прибережної
захисної смуги.

Посилання апелянта на те, що на час
прийняття оспорюваного рішення
міської ради законодавством не
передбачалося встановлення
прибережної захисної смуги за окремим
проектом землеустрою, не приймаються
колегією суддів до уваги, оскільки не
ґрунтуються на нормах закону, якими
врегульовані спірні правовідносини на
час їх виникнення. Так згідно ст.1
Водного кодексу України прибережна
захисна смуга - частина водоохоронної
зони відповідної ширини вздовж річки,
моря, навколо водойм, на якій
встановлено більш суворий режим
господарської діяльності, ніж на решті
території водоохоронної зони.
Системний аналіз зазначених вище норм
Земельного Кодексу України та Водного
кодексу України свідчить про те, що
для визначення, встановлення та
закріплення меж прибережної захисної
смуги, як частини водоохоронної зони,
передбачалася необхідність розробки
відповідного проекту.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів також не приймаються
до уваги як такі, що не спростовують
встановлених судом обставин, не
підтвердженні належними доказами та не
ґрунтуються на вимогах закону, що
регулює спірні правовідносини.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора
відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 17 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді