Справа № 462/1025/14
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2568/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 10 лютого 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про демонтаж
самочинного будівництва - повернуто
позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять ухвалу суду
скасувати.

Апелянти вважають, що ухвалу суду
постановлено з порушенням норм
процесуального права при неповно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи, а висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи. Покликаються на те, що суд
незаконно застосував п. 3 ст. 121 ЦПК
України, оскільки вони є позивачами,
жодних повноважень іншій особі не
передавали, надали суду достатньо
доказів, на підтвердження того, що
самочинне будівництво по АДРЕСА_1
порушує їх права власників земельної
ділянки та житлового будинку по
АДРЕСА_2.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що така підлягає
задоволенню.

Постановляючи ухвалу про повернення
позовної заяви позивачу суд виходив з
того, що позовну заяву було подано
особою, яка не має повноважень на
ведення справи, а також позивачі
жодним чином не довели, що здійснення
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості порушує їх законні права
та інтереси.

Однак з такими висновками погодитись
не можна, так як вони не відповідають
положенням процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про демонтаж самочинного
будівництва огорожі, тераси, сараю,
гаражу - навісу по АДРЕСА_1 в м. Львові.

В обґрунтування своєї позовної заяви
покликалися на те, що відповідачі
здійснили самочинне будівництво
веранди до будинку по АДРЕСА_1 у м.
Львові, сараю, огорожі та гаражу
здійснені на межі з Їх
будинковолодінням без їх згоди, чим
було порушено їх права як власників
земельної ділянки та житлового будинку
по АДРЕСА_2 в м. Львові.

Просили суд зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_7
знести самочинно збудовані веранду -
терасу під літ. "а", сарай під літ "Б",
гараж - навіс під літ "Г", огорожу по межі
"А-Б" згідно державного акту на земельну
ділянку, виданого на ім"я ОСОБА_3 від
20.01.2005 року, які збудовані на землях
міськземфонду з порушенням
будівельних норм та прав ОСОБА_3.

Враховуючи вищенаведене, позивачі
звернулися до суду за захистом своїх
порушених прав у відповідності до ст. 3
ЦПК України, жодних повноважень іншим
особам не передавали.

Що ж стосується того, що позивачі не
довели суду порушення їх прав
здійсненням самочинного будівництва,
то суд відкриваючи провадження по
справі на цій стадії вирішує лише
питання підсудності справи суду,
відповідності позовної заяви вимогам
ст. 119 ЦПК України, а не достатності
доказів для підтвердження позовних
вимог.

Зазначені обставини суд першої
інстанції не врахував, та прийшов до
помилкового висновку про повернення
позовної заяви позивачу з покликанням
на те, що позовну заяву подано особою,
яка не має повноважень на ведення
справи.

В зв'язку з цим ухвала залишатись в
законній силі не може, а тому на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до цього ж суду
першої інстанції зі стадії прийняття
позовної заяви.

Керуючись п. 4 ч. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст.
313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: