АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/ 2511 / 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Головуючий 1 інстанції Задорожний
Категорія: визнання договору не
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Рудь О.С.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом

по апеляційним скаргам ОСОБА_3

на ухвалу Дзержинського районного
суду м. Харкова від 5 лютого 2014 року та
на ухвалу Дзержинського районного суду
м. Харкова від 10 лютого 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася в суд з позовом до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання не вчиненим договору
довічного утримання від 5 січня 2012
рокуміж ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_4,
бо державна реєстрація договору
проведена вже після смерті ОСОБА_5, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 5 год. ранку.
В обгрунтування вказувала , що згідно
до ст. ст. 210, 745 ЦК України договір
довічного утримання, за яким у
власність відповідача переходить
квартира АДРЕСА_1 вважається вчиненим
лише після проведення державної
реєстрації. Відповідач догляду за її
сестрою ОСОБА_5 не здійснював, провів
державну реєстрацію договору після
смерті сестри, тому такий договір є не
вчиненим, бо за життя відчужувача не
був виконаний. З цих підстав просила
визнати за нею , як єдиним спадкоємцем
після смерті сестри, право власності на
квартиру квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13
листопада 2013 року відкрито провадження
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. ( а.с.26)

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13
листопада 2013 року задоволено заяву
позивача ОСОБА_3 про забезпечення
позову. На час розгляду цивільної
справи за позовом ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом накладено арешт і заборонено
відчуження квартири АДРЕСА_1,
зареєстрованої за відповідачем ОСОБА_4
( а.с.23)

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 5 лютого 2014 року
закрито провадження у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Харківської
міської ради, ОСОБА_4, Комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК
України. ( а.с.69)

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 10 лютого 2014 року
задоволено заяву представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та
скасовано ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 13
листопада 2013 року про накладення
арешту та заборону відчуження квартири
АДРЕСА_1, зареєстрованої за
відповідачем ОСОБА_4 ( а.с.74)

В апеляційних скаргах ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
ухвали суду першої інстанції про
закриття провадження у справі за її
позовом та ухвали суду першої
інстанції про скасування заходів
забезпечення позову . В обґрунтування
вказується, що питання про закриття
провадження у справі та скасування
заходів забезпечення позову судом
вирішено без неї. Її в судове засідання
не викликали, розгляд справи без її
участі позбавило можливості довести,
що у даній справі вона звернулася із
зовсім іншим позовом , а саме про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим , бо реєстрація договору за
відповідачем ОСОБА_4 проведена після
смерті її сестри ОСОБА_5, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 5 ранку, тоді як 21
жовтня 2013 року судом ухвалювалося
рішення за іншим її позовом, а саме про
визнання договору довічного утримання,
посвідченого приватним нотаріусом 5
січня 2012 року на ім'я відповідача
ОСОБА_4 недійсним з підстав, що договір
підписано не її сестрою, та визнання
права власності на спадщину за законом.
Також вона не повідомлялася про
надходження заяви про скасування
заходів забезпечення позову та
призначення справи до розгляду в
судове засідання . Просить справу
передати на розгляд до того ж суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
представника відповідача, обговоривши
наведені в скарзі доводи та
заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ст.. 205 ч.1 п.2 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справ, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі в зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладанням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Висновок суду першої інстанції, що
позивач ОСОБА_3 в листопаді 2013 року
повторно звернулася в суд з позовом про
визнання договору довічного утримання,
укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 5 січня 2012 року не вчиненим
через проведення його державної
реєстрації 20 січня 2012 року після смерті
відчужувача квартири, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 5 год. ранку , та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, який є
аналогічним з позовом до того ж
відповідача, про той самий предмет і з
тих самих підстав, пред'явлений ОСОБА_3
в лютому 2012 року, який уточнювався в
серпні 2012 року , спростовується
матеріалами справи , змістом позовних
заяв ОСОБА_3 про визнання недійсним з
підстав , визначених ст.ст. 203,215,233 ЦК
України , договору довічного утримання,
укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 5 січня 2012 року , через його не
підписання відчужувачем квартири,
встановлення факту, що померла ОСОБА_5,
є рідною сестрою ОСОБА_3, зобов'язання
КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» анулювати реєстрацію
договору довічного утримання від 5
січня 2012 року, визнати за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати зареєструвати за нею ,
ОСОБА_3, право власності на успадковану
квартиру, за наслідком розгляду яких
ухвалено рішення Дзержинським
районним судом м.Харкова віж 21 жовтня
2013 року, залишене без змін апеляційним
судом Харківської області від 25 грудня
2013 року , про часткове задоволення
вимог в частині встановлення факту
родинних відносин між ОСОБА_3 та її
рідною сестрою ОСОБА_5, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ( а.с. 45-55, 65-67)

Клопотання представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про
закриття провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до
Харківської міської ради, ОСОБА_4,
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
не вчиненим та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом судом першої інстанції
вирішено у відсутність сторін, без
врахування заяви позивача ОСОБА_3 не
розглядати справу за її позовом без
неї. Розгляд справи у відсутність
сторін призвело до неповного
з'ясування обставин , які мають
значення у справі, та прийняття
рішення, висновки якого не
підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі , і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції про закриття
провадження у справі в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
ухвала судом першої інстанції
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення питання, що згідно до ст.. 311
ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали суду та направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції .

Відповідно до ст.. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядав справу.
Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні із повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявки
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову. Якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили.

Всупереч наведеним положенням
процессуального права суд першої
інстанції скасував ухвалу судді, якою
застосовувалися заходи забезпечення
позову у даній справі, що недопустимо .

До того ж питання про скасування
вжитого заходу забезпечення позову
вирішено без участі сторін за заявою
ОСОБА_6, яка не є стороною у справі, а із
змісту заяви не вбачається на якій
підставі нею подано заяву про
скасування ухвали Дзержинського
районного суду м.Харкова про вжиття
заходів забезпечення позову . ( а.с. 72)

Матеріали справи не містять даних
про повідомлення сторін, в тому числі і
заявника, про розгляд в судовому
засідання заяви ОСОБА_6 про скасування
заходу забезпечення позову. ( а.с. 72-73)

Допущені судом першої інстанції
порушення норм процесуального права
при розгляді заяви ОСОБА_6 , яка не
містить зазначення процесуального
положення особи , що подає заяву в
порядку ст. 154 ЦПК України, розглянута в
судовому засіданні без повідомлення
сторін , свідчать, що ухвала судом
першої інстанції про задоволення
заяви представника відповідача ОСОБА_6
постановлена з порушенням порядку,
встановленого для його вирішення , що
відповідно до ч.1 п.3 ст. 312 ЦПК України є
підставою для скасування ухвали та
передачі питання на новий розгляд.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст.ст. 303,304,307, 311 ч.1 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного
суду м. Харкова від 5 лютого 2014 року та
ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 10 лютого 2014 року
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до того ж суду
першої інстанції .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді