АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/127/14
УХВАЛА

11 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: Федорової Н.О., Корніюк А.П.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта: Крука А.С.

представника ОСОБА_2: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
Товариства з додатковою
відповідальністю «Електромонтаж-466» на
ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду від 03 грудня 2012 року про
забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Електромонтаж-466»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, про
стягнення коштів у сумі 1090032 грн.

23 листопада 2012 року позивач подав до
суду заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, яке
належить товариству - приміщення по
АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_1 в гаражному
масиві по АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3 і
приміщення по АДРЕСА_4.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 03 грудня 2012 року накладено
арешт на все нерухоме майно, яке
належить на праві приватної власності
Товариству з додатковою
відповідальністю «Електромонтаж-466»,
заборонивши проводити відчуження чи
іншим чином передачу вказаного майна
на користь третіх осіб.

ТОВ «Електромонтаж-466», не погоджуючись
з ухвалою суду першої інстанції, в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову.
Посилається на порушення судом норм
процесуального права. При розгляді
заяви суд вийшов за межі вимог
заявника. Незрозумілими є дії щодо
збирання доказів про наявність
зареєстрованого за товариством майна.
В ухвалі не зазначено місцезнаходження
майна, його індивідуальні ознаки.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта апеляційну
скаргу підтримав. Представник ОСОБА_2
визнала її не обґрунтованою у повному
обсязі. ОСОБА_5 не з'явився, про розгляд
справи належним чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позов»
ухвала про забезпечення позову
постановляється в порядку, визначеному
ст. 209 ЦПК, і повинна включати
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суд (суддя)
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким суд керувався
при постановленні ухвали.

На підставі ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої
інстанції не відповідає, оскільки не
містить обґрунтування необхідності
вжиття заходів забезпечення позову,
зазначення нерухомого майна, на яке
накладається арешт, хоча відомості про
нерухоме майно ТОВ «Електромонтаж-466»
були відомі суду на час постановлення
ухвали. Судом не досліджено питання
співмірності виду забезпечення позову
із заявленими ОСОБА_2 вимогами.

За таких обставин ухвала суду підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про часткове задоволення заяви
про забезпечення позову.

Встановлено, що позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 1090032
грн. Під час розгляду справи ОСОБА_2
зменшив позов до 931652 грн. 60 коп., ОСОБА_5
пред'явив позов до ТОВ
«Електромонтаж-466» на суму 192924 грн. 20
коп.

У відповідності до роз'яснень п. 4
вищезазначеної постанови Пленуму
Верховного суду України суд (суддя),
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Із пояснень сторін в засіданні
апеляційного суду вбачається, що ТОВ
«Електромонтаж-466» на протязі
тривалого часу не здійснює
господарську діяльність, коштів не має,
є боржником за зведеним виконавчим
провадженням, що перебуває на
виконанні у відділі ДВС.

Тому колегія суддів вважає, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання рішення суду по
справі.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено види забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 152 цього Кодексу у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову.

З урахуванням інтересів сторін колегія
суддів вважає за необхідне обрати
такий вид забезпечення позову, як
заборона проводити відчуження
належного відповідачу нерухомого
майна. Таке забезпечення позову не
перешкоджатиме господарській
діяльності товариства. Що стосується
рухомого майна, належного ТОВ
«Електромонтаж-466», то відповідачем не
надано достатніх відомостей щодо його
індивідуальних ознак,
місцезнаходження, ліквідності.
Вартість усього рухомого майна є
меншою ніж заявлені позивні вимоги.

Як вбачається із звіту товариства по
основних засобах за четвертий квартал
2012 року балансова вартість нерухомого
майна по АДРЕСА_1 складає 1192423 грн.
Заборона проводити відчуження цього
майна буде співмірною із заявленими
вимогами.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Електромонтаж-466» задовольнити
частково.

Ухвалу Хмельницького
міськрайонного суду від 03 грудня 2012
року скасувати та постановити нову
ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення
позову задовольнити частково.

Заборонити Товариству з додатковою
відповідальністю «Електромонтаж-466»
проводити відчуження належного на
праві власності нерухомого майна -
гаражів, складів площею 168 кв. м, складу
обладнання - 420,7 кв. м, трансформаторної
підстанції - 60,9 кв. м, прохідної - 20,8 кв.
м, складу ГСМ - 24,9 кв. м, автозаправки - 69,4
кв. м, складу матеріалів - 91,9 кв. м по
АДРЕСА_1 балансовою вартістю 1192423 грн.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Сарбей
О.Ф. Провадження: №
22-ц/792/127/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: на
ухвалу