АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Пікуль А.А.,

при секретарі Охневські Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» на рішення Деснянського
районного суду міста Києва від 04.06.2013 в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2013 року ПАТ «БТА Банк»
звернулося до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за нарахованими згідно
з кредитним договором № 271/07-К від
03.10.2007, укладеним між позивачем та
ОСОБА_1, процентах у розмірі 22 664,21 грн.
та 31 034,49 грн. пені, а також 704,98 грн.
трьох процентів річних і 607,15 грн.
інфляційних втрат, внаслідок
невиконанням відповідачами рішення
суду про стягнення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 04.06.2013 -
позов задоволений частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» суму інфляційних
втрат у розмірі 607 грн. 15 коп. та 3% річних
в сумі 704 грн. 98 коп. за невиконання
зобов'язання за кредитним договором №
271/07-К від 03.10.2007.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» судові витрати по справі у
розмірі 114 грн. 70 коп.

Справа № 754/4988/13 № апеляційного
провадження:22-ц-796/4149/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Мальченко
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк»
судові витрати по справі у розмірі 114
грн. 40 коп.

В задоволені решти вимог позову -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови в задоволенні
заявлених позовних вимог,
представником позивача подано
апеляційну скаргу, в якій зазначається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, зокрема,
апелянт вважає, що суд не з'ясував всіх
обставин справи, що мають значення для
її вирішення. Апеляційна скарга
мотивована тим, що суд не взяв до уваги
пункти 6.5. , 10.1 Кредитного договору, які
стали підставою звернення до суду із
позовом про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
по донарахованим процентам та штрафних
санкціях після ухваленого судом 23.12.2010
рішення про солідарне стягнення
заборгованості з відповідачів в
загальному розмірі 69 893 (шістдесят
дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто три)
гривень 68 копійок, оскільки положення
кредитного договору продовжують діяти.
Також, апелянт зазначає про не
застосування судом першої інстанції до
вказаних правовідносин положення
ст.ст. 598 - 601, ст. 604 - 609, ст. 625 ЦК України.
На підставі викладеного, просить
рішення суду скасувати в частині
відмовлених позовних вимог та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу з
підстав викладених в ній та просив про
її задоволення.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день, час і місце
судового засідання повідомлялись
належним чином. Зокрема, ОСОБА_2 згідно
поштового повідомлення отримала
судову повістку 28.06.2014, проте, причини
неявки суду не повідомила. Відповідачу
ОСОБА_1 за даними поштового відділення
судова повістка не вручена, повернута
за закінченням терміну зберігання.
Разом з тим, слід зазначити, що, судом
апеляційної інстанції двічі
відкладався розгляд справи в зв'язку з
поверненням поштовим відділенням
судових повісток на ім'я ОСОБА_1 за
закінченням терміну зберігання.
Враховуючи, що вказана адреса
відповідача є його зареєстрованим
місцем проживання, що підтверджено
даними ВАДР ГУ МВС України в м. Києва
(а.с.32), що в матеріалах справи відсутні
його заяви про зміну місця проживання
та перебування, то наявні підстави для
застосування положень ст.77 ЦПК України
та вважати судову повістку на ім'я
ОСОБА_1 доставленою, а причини його
неявки не поважними. Тому, в порядку ст.
303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія
суддів вважає за доцільне розглянути
справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з положень ч. 2
ст. 625 ЦК України, якими передбачена
сплата суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також трьох
процентів річних від простроченого
грошового зобов'язання, а тому вважав
обґрунтованими та доведеними вимоги по
стягненню з відповідачів інфляційних
втрат та трьох процентів річних.

Вказане рішення вже було предметом
розгляду судів апеляційної та
касаційної інстанцій. Скасовуючи
ухвалу апеляційної інстанцій, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 05.02.2014 вказав, що суд не
встановив, чи було виконано рішення
суду від 23.12.2010, що є підставою для
стягнення усіх заявлених сум. Також суд
касаційної інстанції зазначив про те,
що апеляційний суд вказуючи, що позивач
не надав доказів невиконання
відповідачами рішення суду від 23.12.2010,
залишив поза увагою вимоги ч. 1 ст. 60 ЦПК
України та не вказав, якими доказами
відповідачі спростували відповідну
обставину щодо невиконання
зазначеного рішення суду.

Також суд касаційної інстанції звернув
увагу на наявність суперечності при
застосуванні ст. 625 ЦК України та
відмові у стягненні суми процентів та
пені.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Перевіряючи обставини справи,
апеляційним судом встановлено, що
03.10.2007 між ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 271/07-К за
умовами якого, позивач надав ОСОБА_1
кошти у розмірі 75000 грн. зі сплатою 22 %
річних та поверненням кредиту до 03.10.2009
частинами у розмірах та у строки згідно
з узгодженим сторонами графіком
повернення кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором між ПАТ «БТА банк»
та ОСОБА_2 03.10.2007 був укладений договір
поруки № 271/07-К (ДП).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 23.12.2010 по цивільні справі за
позовом ПАТ «БТА Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з
відповідачів у солідарному порядку
стягнуто на користь банку
заборгованість за кредитним договором
№ 271/07-К від 03.10.2007 у розмірі 69082,86
гривень.

Проте, виконавчі листи видані на
виконання вищевказаного рішення були
повернуті стягувачу - ПАТ «БТА Банк» у
зв'язку з відсутністю у божників майна,
на яке можливо звернути стягнення, що
вбачається з постанови старшого
державного виконавця ВДВС
Згурівського РУЮ Київської області
Яценко Ю.М. від 26.12.2013 (ВП № 40764453) та
постанови державного виконавця ВДАС
Деснянського РУЮ м. Києва Варави Р.С.
від 24.06.2014 ВП № 41484157 (а.с.135-138).

Отже факт невиконання рішення суду від
23.12.2010 підтверджується матеріалами
справи та не спростований
відповідачами, як того вимагають
положення ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що вказане рішення суду
відповідачами не виконано, у зв'язку з
чим позивачем проведено нарахування
сум, що підлягають стягненню з
відповідачів: прострочена
заборгованість за сплатою відсотків у
розмірі 22664,21 грн.; пеня, нарахована за
несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків, у розмірі 31034,49 грн.;
інфляційні втрати у розмірі 607,15 грн.;
три проценти річних у розмірі 704,98 грн.,
оскільки своїх зобов'язань відповідачі
не виконали.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах,встановлених
договором або законом.

Рішенням суду про стягнення
заборгованості зобов'язання між
сторонами у справі не припиняються,
оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином, його
наявність не звільняє відповідачів від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум, в
тому числі передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК
України. Вказана правова позиція була
викладена, зокрема, в п. 17 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.
2012.

Умовами кредитного договору також
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути кредит банку до 03.10.2009
включно, проте договір, згідно з п.11.2.
діє до повного виконання зобов'язань
позичальника по цьому договору.

А отже позовні вимоги про стягнення
солідарно з відповідачів суми
простроченої заборгованості за
сплатою відсотків за невиконання
зобов'язання за кредитним договором №
271/07-К від 03.10.2007 за період після
ухвалення рішення є обґрунтованими.
При цьому колегія суддів звертає увагу
на відсутність в мотивувальній частині
рішення суду першої інстанції мотивів
відхилення даних позовних вимог, що є
порушенням ст.ст. 214,215 ЦПК України.

Згідно розрахунку складеного
уповноваженими особами Банку
заборгованість за сплатою відсотків
становить 22664 грн. 21коп, сума пені за
несвоєчасне погашення кредиту - 31034
грн. 49 коп.. Вказані розрахунки не
спростовані відповідачами в ході
розгляду справи, разом з тим перевірені
судом та сумніву не викликають.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відмову стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості по процентам за умовами
кредитного договором, а також пені
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про їх задоволення.

Згідно позовних вимог ПАТ «БТА Банк»
також поставлена вимога про стягнення
інфляційних витрат та 3 % річних, що є
обов'язком боржника встановленого
положеннями ст. 625 ЦК України, як
відповідальність за невиконане
грошове зобов'язання.

За наведених обставин, висновки суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог про стягнення
інфляційних витрат та 3 % річних в
порядку ст. 625 ЦК України відповідають
обставинам справи та вимогам чинного
законодавства.

В порядку ст. 88 ч. 5 ЦПК України
підлягають зміні і встановлені судом
суми судових витрат. Відповідно до ч. 1
цієї норми стороні на корить якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Таким чином стягненню з
кожного відповідачів підлягає 275 грн. 42
коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 04.06.2013 - скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» про стягнення
відсотків за користування кредитом та
пені та ухвалити нове рішення про
задоволення даних позовних вимог.
Рішення суду в частині розподілу
судових витрат змінити. В зв'язку з
наведеним резолютивну частину рішення
викласти в наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (адреса
реєстрації: АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номерНОМЕР_2), ОСОБА_2 (адреса
реєстрації: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк»
суму простроченої заборгованості за
сплатою відсотків за невиконання
зобов'язання за кредитним договором №
271/07-К від 03.10.2007 в розмірі 22664 грн. 21коп,
суму пені за несвоєчасне погашення
кредиту в розмірі 31034 грн. 49 коп.,
інфляційні витрати в розмірі 607 грн.15
коп., 3% річних в розмірі 704 грн. 98 коп.
Всього стягнути - 55010 (п'ятдесят п'ять
тисяч десять) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації:
АДРЕСА_1; ідентифікаційний номерНОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» судові витрати
по справі у розмірі 275 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації:
АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк»
судові витрати по справі у розмірі 275
грн. 42 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: