Справа №464/202/14-ц
пр № 2/464/421/14
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09.01.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Борачок М.В., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції в особі
державного виконавця Кунди Зоряни
Йосифівни, Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області в особі державного виконавця
Шестака Олега Володимировича про
визнання дій державних виконавців,
вчинених в межах виконавчого
провадження №2-649/11 незаконними та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції в особі державного виконавця
Кунди Зоряни Йосифівни, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області в особі державного
виконавця Шестака Олега
Володимировича в якій просить, визнати
всі дії державних виконавців, вчинених
у межах виконавчого провадження №2-649/11
незаконними та стягнути з Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області на його користь
1000грн. моральної шкоди.

З позовної зави вбачається, що позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з даною
позовною заявою в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ст.15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.122 ч.2 п.1 Цивільного
процесуального кодексу України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивач ОСОБА_1 фактично
оскаржує дії державних виконавців
вчинені ними в межах виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа №2-649 виданого 10 січня 2012 року
Сихівським районим судом м.Львова про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 722853,90грн. заборгованості
за договором кредиту та 1820грн. судових
витрат, а всього 724673,90грн., та не є
стороною даного виконавчого
провадження, не залучений до
проведення виконавчих дій, однак
вважає, що діями державних виконавців
порушено його права.

Стаття 383 Цивільного процесуального
кодексу України передбачає право
виключно сторін виконавчого
провадження на звернення до суду із
скаргою, якщо вони вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Так, відповідно до ч.4 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно ж до ч.1, п.1. ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій; компетенція
адміністративних судів поширюється,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частина 1 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка регулює предметну
підсудність адміністративних справ,
передбачає, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні: 1) адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи у спорах
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг; 5)
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті;
адміністративні справи щодо
примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

Згідно ч.2 цієї статті окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи: у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам; про
застосування у випадках, передбачених
законом, заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю), якщо
вони можуть бути застосовані виключно
за судовим рішенням; щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
суб'єктами владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Стаття 181 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби. Зокрема
ч.1 цієї статті передбачає, що учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права чи інтереси, а також якщо
законом не встановлено інший порядок
судового оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

В п.2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
21.05.2012 року №5 «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» /зі змінами/ передбачено, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать усі справи з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

А відтак, при визначенні підвідомчості
потрібно виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених ч.2
ст.17 Закону України «Про виконавче
провадження», незалежно від суб'єкта
звернення до суду, крім тих, відносно
яких законом установлений інший,
виключний порядок їх оскарження.
Законодавець чітко визначив, що до
юрисдикції загальних судів віднесені
тільки ті справи по оскарженню рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, які чітко визначені
законом, а у всіх інших випадках справу
слід розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Виходячи з характеру правовідносин між
сторонами, з врахуванням того, що
позивач не є стороною виконавчого
провадження в рамках якого були
вчинені оскаржувані ним дії та рішення,
обраний позивачем спосіб звернення до
загального суду з позовною заявою до
суб'єкта владних повноважень не
закріплено нормами Цивільного
процесуального кодексу України, а тому
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, вважаю, що
відповідно до п. 1 ч. 2 ст.122 Цивільного
процесуального кодексу України, у
відкритті провадження у справі слід
відмовити та роз'яснити позивачу, що за
захистом свого права йому необхідно
звернутись до окружного
адміністративного суду в порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст.122 ч.2 п.1, 208, 210 ЦПК
України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції в особі
державного виконавця Кунди Зоряни
Йосифівни, Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області в особі державного виконавця
Шестака Олега Володимировича про
визнання дій державних виконавців,
вчинених в межах виконавчого
провадження №2-649/11 незаконними та
відшкодування моральної шкоди,
роз'яснивши право звернутись до
окружного адміністративного суду в
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Копію ухвали про відмову у
відкритті провадження невідкладно
надіслати позивачу разом із заявою та
всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Борачок М.В.