Справа № 283/67/14-ц
Провадження №2/283/138/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 року Малинський
районний суд Житомирської області у
складі головуючого судді Тарасенка
М.П., з секретарем Романовою Л.П., за
участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Малині справу зав позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
просить стягнути з відповідача на свою
користь сплачені нею кошти за
туристичні послуги, які надані їй не
були в сумі 4360 грн. та моральну шкоду в
сумі 1000 грн.

Зазначила, що 5.08.2013 року вона
звернулася до відповідача, який є
турсубагентом ТОВ «Орбіта» для надання
туристичних послуг.

Ознайомившись з можливими
пропозиціями /турами/, які їй
запропонували вона вирішила відпочити
у Латвійській Республіці. Для цього
вона внесла всю суму за себе та свого
сина, яка становила 4360 грн. Оскільки
письмовий договір не був укладений, на
підтвердження договору посилається на
прибутковий касовий ордер № 234 від
5.08.2013 року. Таким чином, був укладений
усний договір про надання туристичних
послуг. За усним договором вона
сплатила відповідачу повну суму за
поїздку 4360 грн., а відповідач
зобов'язувався надати туристичні
послуги їй та її сину, щодо поїздки до
Латвійської Республіки. У разі
ненадання таких послуг чи відмови у їх
наданні з будь-яких причин, відповідач
зобов'язувався повернути їй сплачені
кошти в повному обсязі у розмірі 4360 грн.
Однак, поїхати в Латвійську Республіки
вони не змогли, оскільки турагент її
повідомив, що Консульство Латвійської
Республіки в Україні відмовило у
видачі їй візи. Вона неодноразово
зверталася по електронній пошті до
Консульства Латвійської Республіки із
запитом і 13.11.2013 року на електронну
скриньку їй надійшло повідомлення про
те, що в Консульство Латвійської
Республіки в Україні документи на
видачу віз їй та її сину не надходили.

Вважає, що бездіяльність відповідача
щодо ненадання їй туристичних послуг,
за які вона заплатила вчасно і у
повному обсязі, є нечесними та такими,
що ввели її в оману.. Відповідач наніс
їй матеріальну шкоду у сумі 4360 грн. та
моральну шкоду, яка полягає у тому, що
не була здійснена мрія її сина про
поїздку до Латвійської Республіки.
Вона змушена була надавати пакет
документів для оформлення візи,
звертатися до нотаріуса, у школу де
навчається її син, здійснювала
листування з Консульством Латвійської
Республіки, чим було докладено
додаткових зусиль, а тому заподіяну
моральну шкоду вона оцінює у 1000 грн.

В судове засіданні позивачка не
з'явилася її інтереси представляв її
представник, яка позов підтримала,
надала пояснення по суті заявлених
вимог, просить позов задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, надала
письмові заперечення та пояснила, що
договір про туристичні послуги не
укладався, усно сторони домовилися про
бронювання в готелі проживання з 21.08. -
28.08.2013 року /7 ночей/. Грошові кошти вона
перерахувала туристичній компанії в
сумі

3893 грн.. Вона виконала усну
домовленість, а тому вини у заподіянні
моральної шкоди немає.

Розглянувши справу в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони 5.08.2013 року мали
намір укласти договір на туристичне
обслуговування /а.с.21/. У цей день
позивачка сплатила відповідачці 4360
грн. за туристичні послуги, що
підтверджується прибутковим касовим
ордером № 234 від 5.08.2013 року /а.с.4/.

Платіжним дорученням № 47 від 5.08.2013 року
відповідачка перерахувала кошти у
сумі 3893 грн. туристичній компанії ПЗН
ТОВ за туристичні послуги /а.с.36/, з яких
467 грн. отримано туристичною фірмою за
надані послуги /а.с.35/.. Фірма Ламтуре
підтвердила резервування готелю з 21.08.
по 28.08.2013 рік /а.с.37/.

Вказане свідчить про те, що сторони
дійсно усно домовилися про туристичні
послуги у виді надання послуг про
бронювання проживання у готелі на
період з 21.08. по 28.08.2013 рік, за що
позивачка провела оплату у сумі 4360 грн.

Згідно ст.1 ч.1 п. 7 Закону України «Про
захист право споживачів вчинення
усного правочину оформляється
квитанцією, товарним, чи касовим чеком,
квитком, талоном, або іншими
документами.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
туризм» туроператор несе перед
туристом відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору на туристичне
обслуговування, крім випадків, якщо
умови договору не виконані з вини
туриста, або вини третіх осіб.

Оскільки туроператором виконані умови
усного договору про надання
туристичних послуг у вигляді
бронювання проживання суд вважає, що
підстав для стягнення коштів немає.

Суд також відмовляє позивачці у
стягненні моральної шкоди, оскільки ці
вимоги є похідними від основних вимог у
задоволення яких суд відмовив.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 179, 213, 215 ЦПК України, ст. 20
Закону України «Про туризм». ст. 1
Закону України «Про захист прав
споживачів»,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через Малинський
районний суд впродовж 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: М. П. Тарасенко