У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 січня 2014
року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України
з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гвоздика П.О., Журавель В.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магазин путешествий
«МЕРСИ», Авіакомпанія «Австрійські
авіалінії», треті особи: ОСОБА_5,
Державна прикордонна служба України,
про стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 15 серпня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ТОВ Магазин
путешествий «МЕРСИ», Авіакомпанія
«Австрійські авіалінії», треті особи:
ОСОБА_5, Державна прикордонна служба
України, про стягнення коштів.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 29 травня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто солідарно з
ТОВ «Магазин путешествий «МЕРСИ» та
Авіакомпанії «Австрійські авіалінії»
на користь ОСОБА_4 вартість придбаного
квитка в сумі 5226 грн., пеню в сумі 21 008
грн 52 коп., а також в дохід держави 262 грн
34 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 15 серпня 2013 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у позові відмовлено.
Стягнуто з Авіакомпанії «Австрійські
авіалінії» в дохід держави судовий
збір в розмірі 131 грн 18 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з
наступного.

За положенням ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється за договором
перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно із ч. 1 ст. 910 ЦК України за
договором перевезення пасажира одна
сторона (перевізник) зобов'язується
перевезти другу сторону (пасажира) до
пункту призначення, а в разі здавання
багажу - також доставити багаж до
пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
багажу, а пасажир зобов'язується
сплатити встановлену плату за проїзд, а
у разі здавання багажу - також за його
провезення.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ
Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу (далі - Правила),
затверджених наказом Міністерства
інфраструктури України від 30 листопада
2012 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 грудня
2012 року перевізник має право відмовити
в перевезенні на будь-якому етапі
перевезення, анулювати бронювання або
зняти пасажира з борту повітряного
судна, виходячи з власних
обґрунтованих рішень, зокрема й тоді,
якщо пасажир намагається в'їхати в
країну без чинного документа на в'їзд.

Пунктом 5 розділу ХІ Правил визначено,
що пасажир, якому відмовлено в
перевезенні або подальшому
перевезенні з причин, визначених у
пункті 2 цього розділу, має право на
добровільне повернення сплачених ним
коштів згідно з пунктом 3 глави 2
розділу XІХ цих Правил.

Згідно із п. 1 глави 2 розділу ХІХ
вказаних Правил примусове повернення
коштів або перебронювання без
застосування штрафних санкцій
здійснюються у випадках: скасування,
перенесення, затримки рейсу, на який у
пасажира були заброньовано місце та
оформлено квиток; неправильного
оформлення перевізних документів;
заміни класу обслуговування або типу
повітряного судна; неможливості надати
пасажиру місце відповідно до
бронювання; незабезпечення
перевізником стикування з рейсом, на
який пасажир має підтверджене
бронювання і який зазначений у тому
самому квитку, що і попередній; відмови
в перевезенні через несплату пасажиром
тарифу чи зборів (такс) у разі зміни
тарифів або правил їх застосування
порівняно з тими, що діяли на день
відправлення пасажира з початкового
аеропорту, зазначеного у квитку;
використання перевізником права
відмови в перевезенні з причин, що
викладені у пунктах 1 та 6 розділу ХІ цих
Правил; хвороби пасажира або членів
його родини, що подорожують разом із
ним, за наявності відповідним чином
оформленої довідки закладу охорони
здоров'я; в інших випадках відмови
пасажира від перевезення або відмови
перевізника у перевезенні пасажира, що
сталися з вини перевізника.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд, обґрунтовано
виходив із того, що правові підстави
для стягнення з агента перевізника -
ТОВ «Магазин путешествий «МЕРСИ» суми
коштів за невикористаний квиток
відсутні, оскільки за неналежне
надання послуг перевезення несе
відповідальність безпосередньо
перевізник Авіакомпанія «Австрійські
авіалінії»; оскільки позивач намагався
в'їхати в країну прибуття без чинного
документа на в'їзд, в зв'язку з чим
авіаперевізником й було відмовлено в
перевезенні пасажира, тобто відмова
Авіакомпанії «Австрійські авіалінії»
у перевезенні позивача сталася з вини
останнього, то ОСОБА_4 права на
примусове повернення суми коштів за
невикористаний квиток немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального
та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 2 ст. 338
ЦПК України підстави для скасування
рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 15 серпня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик В.І. Журавель І.М.
Завгородня