Головуючий суду 1 інстанції - Бабенко
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 427/5376/13-ц
Провадження № 22ц/782/1463/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді: Коротенка Є.В.,

суддів: Гаврилюка В.К., Коновалової
В.А.,

при секретарі - Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 17 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом
кредитної спілки «Свердловська» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 17.02.2014 року
позовні вимоги КС «Свердловська» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором були задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь КС
«Свердловська» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 13705 грн. 34
коп. та на відшкодування судових витрат
- 229 грн. 40 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою на нього, вважає його
незаконним, необґрунтованим, ухваленим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, просила
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що між
КС «Свердловська» та ОСОБА_2 31.05.2010 року
був укладений кредитний договір № 32,
пунктом 1.1 якого встановлено, що за цим
договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти у
кредит позичальникові у сумі 5000 грн. на
умовах, встановлених цим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти за
користування кредитом в розмірі 48 %
річних.

У відповідності до п.4.2 вказаного
договору, сторонами погоджений та
встановлений графік строків та розміру
погашення кредиту та виплати
процентів.

Крім того, положенням п.4.4 договору
передбачено, що у випадку прострочення
на три робочих дні оплати суми кредиту
і відсотків за користування кредитом
згідно графіку, передбаченого п.4.2, у
разі якщо кредитодавець не був
повідомлений письмово за 10 днів до
початку строку або настання терміну
платежу (повернення кредиту та/або
оплати відсотків) про перенесення
термінів або термінів платежів за
договором у зв'язку з виникненням
тимчасових та/або інших ускладнень
кредитодавець має право змінювати
відсоткову ставку, зазначену в п.1.1
договору на ставку 144 % річних до
моменту повного погашення
простроченої заборгованості (а.с.12-13).

Згідно видаткового касового ордеру від
31.05.2010 року, відповідно до кредитного
договору № 32 від 31.05.2010 року ОСОБА_2
отримала від КС „Свердловська" грошову
суму в розмірі 5000 грн. (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором №
№ 32 від 31.05.2010 року не виконувала, у неї
станом на 28 листопада 2013 року виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі 13705 грн. 34 коп.

При цьому колегія суддів апеляційного
суду Луганської області погоджується з
висновкому суду першої інстанції про
те, що КС „Свердловська" правомірно та
у повній відповідності до умов
кредитного договору № 32 від 31.05.2010 року
(зокрема, п.4.2, п.4.4) з 01.12.2010 року змінила
зазначену в п.1.1 договору на ставку 144 %
річних.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належнимчином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

При таких обставинах, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обгрунтованість позовних вимог КС
«Свердловська» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та задовольнив зазначені позовні
вимоги у повному обсязі.

Також суд у повній відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України розподілив
судові витрати між сторонами.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
будь-яких належних доказів на
підтвердження своїх доводів апелянт
суду не надав, тому судом першої
інстанції постановлене правильне по
суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 17 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: