АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/204/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - ГуменюкА.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі: Головуючої судді
- Музичко С.Г.

Суддів
- Семенюк Т.А., Кравець В.А.,

при секретарі
- Круглику В.В.

за участі: представника
відповідача - Завади Л.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2012 року,

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2012 року - в
задоволені позову ОСОБА_3 до ПАТ
«Київенерго» про зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
31 серпня 2011 року згідно з Актом №111699 у
квартирі ОСОБА_3 було припинено подачу
електричної енергії нa підставі п. 27
Правил користування електричною
енергією для населення. (а.с.27).

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що станом на 17.05.2012 року у
позивача перед відповідачем наявна
заборгованість у розмірі 1 739,95 грн., що
не заперечувалась ОСОБА_3(а.с.34)

Не погоджуючись з рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28.11.2013 року, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи та доказам, які
містяться в матеріалах справи.
Зазначає, судом першої інстанції не
було належним чином досліджено усі
докази, що свідчить про порушення норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник ПАТ «Київенерго» -
Завада Л.А. проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
вважаючи, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим.
Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явилась, про дату та час розгляду
справи повідомлена належним чином (а.с.
106), що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розглядові
справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Районним судом встановлено, що
відповідно до вимог п. 27 Правил
користування електричною енергією для
населення, 31.08.2011 року згідно з Актом №
111699 у квартирі позивача ОСОБА_3 було
припинено подачу електричної енергії у
зв'язку з наявною заборгованістю в
останньої перед відповідачем за
спожиту електроенергію (а.с. 27).

Правильно встановлено судом першої
інстанції, що станом на 17.05.2012 року
заборгованість позивача за спожиту
електроенергію становить 1 739,92 грн. (а.с.
34). В свою чергу ОСОБА_3 не надала
доказів про сплату заборгованості за
спожиту електроенергію у повному
обсязі.

Згідно із пунктом 27 Правил
користування електричною енергією для
населення, у разі несплати за спожиту
електричну енергію протягом 10 днів
після терміну, зазначеного у договорі
чи платіжному документі та отримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день, споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії. У
разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Обов'язок доведення наявності
моральної шкоди покладається на особу,
яка вимагає її відшкодування, що
випливає із ч.1 ст.60 ЦПК України.

Розглядаючи позов про відшкодування
моральної шкоди, суд врахував, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивачем
не доведено вини відповідача у
спричиненні моральної шкоди, не надано
жодних доказів на підтвердження
незаконних та неправомірних дій або
бездіяльності відповідача, внаслідок
яких виникла моральна шкода і
наявності причинного зв'язку між
шкодою та протиправними діями
відповідача.

З огляду на наведене, належних та
допустимих доказів заподіяння
відповідачем моральної шкоди у
порядку передбаченому ст.ст.10, 60 ЦПК
України порядку позивач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні та наявними в матеріалах
справи доказами, і, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Підстав для його скасування не
встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий

Судді