22-ц/772/788/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бар'як А. С.Категорія: 5
Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого: Сопруна В.В.

Суддів : Марчук В.С.,
Матківської М.В.

При секретарі : Сніжко О.А.

За участю: представника
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ
легкового автомобіля та стягнення
грошової компенсації, -

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 28
січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та
стягнення грошової компенсації, ОСОБА_3
було подано зустрічну позовну заяву
про поділ майна подружжя.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 квітня 2013 року
позови сторін задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя і
виділено на користь ОСОБА_4 майно на
суму 10190 грн.:

- люстру 9-рожкова вартістю 850 грн.,

-занавіску «Арка» вартістю 440 грн.,

-стільці 6 шт. загальною вартістю 2700
грн.,

-журнальний стіл вартістю 300 грн.,

-диван «Моніка» вартістю 2500 грн., софу
«Княжна» вартістю 2600 грн.

Виділено на користь ОСОБА_3 майно на
суму 9985 грн.:

-люстру 3-рожкову рожеву вартістю 350
грн.,

-люстру 3-рожкову білу вартістю 420 грн.,

-бра 3 штуки загальною вартістю 195 грн.,

-гардину вартістю 2000 грн.,

-килим вартістю 2000 грн.,

-занавіску кухонну «Арка» вартістю 550
грн.,

-диванний куточок «Каріна» вартістю 4000
грн.,

-крісло вартістю 460 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 205
(двісті пять) грн. грошової компенсації
і 1 000 грн. у відшкодування судових
витрат.

Зобов»язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3
особисті речі: люстру перламутрову
(молочну) 5-рожкову, люстру перламутрову
(молочну) 1-рожкову, кухонну люстру
скляну коричневого кольору на 3
лампочки, відеомагнітофон «Каnsai»,
ростер електричний, шафу-сейф.

В решті позову ОСОБА_4 і ОСОБА_3
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 95 (девяносто пять)
грн. 71 коп.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 05 червня 2013 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22 квітня 2013 року залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 жовтня 2013
року, справу направлено до суду першої
інстанції для розгляду в частині
позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення
на його користь 1/2 частини вартості
спірного автомобіля. В іншій частині
судові рішення залишено без змін.

В своєму позові та в заяві про
уточнення позовних вимог, ОСОБА_4
зазначив, що 05.08.2010 року уклав з
відповідачем ОСОБА_3 шлюб, за час
проживання в якому за спільні кошти
придбали легковий автомобіль: ВАЗ
2110, д.н.з. НОМЕР_2, сімейні відносини у
подружжя не склались, поділити
відповідне майно в добровільному
порядку подружжя не змогло, а тому
позивач просив суд поділити спільне
майно подружжя та стягнути з
відповідача на свою користь грошову
компенсацію за 1/2 частку легкового
автомобіля: ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_2, в сумі
33350 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 січня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 28 січня 2014 року і ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в
судове засідання, дослідивши матеріали
цивільної справи, прийшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення за таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до свідоцтва про шлюб серія
НОМЕР_4, виданого 05.08.2010 року та
зареєстрованого Відділом РАЦС
Вінницького МУЮ Вінницької області,
05.08.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали
шлюб, актовий запис № 1565, з присвоєнням
післяшлюбного прізвища - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 відповідно (т.1 а.с. 7).

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 09.11.2012 року шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (т.1
а.с.72).

Довідка-рахунок серія КІМ № 499330 від
02.02.2011 року вказує, що ОСОБА_3 придбала
автомобіль марки LADA 211040, кузов НОМЕР_3
вартістю 66700 грн. (т.1 а.с. 51).

Довіреність, посвідчена 19.05.2012 року
приватним нотаріусом Вінницького
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрована в реєстрі за № 1996,
зазначає, що ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 діяти самостійно,
знімати з обліку, продати, обміняти
транспортний засіб ВАЗ 211040, 2010 року
випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_2. Довіреність видана з
правом передоручення повноважень
третім особам і дійсна до 19.05.2017 року.(т.1
а.с. 48).

Довідка-рахунок серія ДПІ № 281085 від
10.07.2012 року вказує, що ОСОБА_8 придбала
автомобіль марки ВАЗ 211040, кузов НОМЕР_3
вартістю 43553 грн. 81 коп.(т.2 а.с. 18).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що
один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 65 СК
України при укладенні договорів
одним із подружжя вважається, що він
діє за згодою другого з подружжя.
Дружина, чоловік має право на
звернення до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого,
що укладений другим із подружжя без її,
його згоди, якщо цей договір
виходить за межі дрібного побутового.

Зміст ч.1 ст. 69 СК України вказує, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з виписки банку про рух коштів на
рахунку ОСОБА_3 від 19 серпня 2009 року, що
до укладання шлюбу з відповідачем,
ОСОБА_3 було внесено на вкладний
депозитний рахунок (НОМЕР_5) 1223,63
євро (т.1а.с.37), а 05 жовтня 2010 року,
тобто в період перебування у шлюбі з
позивачем, нею було внесено 3650 євро
(т.1а.с.38).

01 лютого 2011 року ОСОБА_3 було знято з
банківського рахунку 1203,92 євро та 3720,87
євро, що станом на 01 лютого 2011 року
становить 53 549 грн 70 коп. Оскільки до
вказаної суми входить і 3650 євро, які
відповідачкою були внесені на
банківський рахунок в період шлюбу з
позивачем, то в силу вимог ч. 2 ст. 61
СК України ці кошти є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Будь-які докази того, що
зазначені кошти є особистою власністю
ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства

при розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу,

визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» рівність
прав кожного із подружжя на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності (якщо інше не
встановлено домовленістю між ними) та
необхідність взаємної згоди подружжя
на розпорядження майном, що є об'єктом
права його спільної сумісної
власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.
65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Враховуючи наведене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дослідив не усі докази по
справі та прийшов до помилкового
висновку про відмову у позові, а тому
рішення суду слід скасувати та
ухвалити нове про часткове задоволення
позовних вимог.

Сторони придбали автомобіль 2 лютого 2011
року. Відчуження автомобіля мало місце
10 липня 2012 року (а.с.16, т.2). В їхньому
користуванні автомобіль знаходився 1
рік і 5 місяців. За цей період
автомобіль втратив початкову вартість.
Від проведення будь - якої оцінки
сторони відмовились, тому, суд це
питання вирішує на підставі наявних у
справі доказів.

Продано автомобіль 10.07.2012 року за
43553,81 грн.(а.с.18, т.2). Кошти в сумі 1223,63
євро, є особистою власністю ОСОБА_3 і
були внесені нею в покупку автомобіля.
Відтак, стягненню підлягає грошова
компенсація вартості автомобіля в
сумі 15765,34 грн., виходячи з наступного:
43553,81 грн. (вартість проданого
автомобіля) - 1223,63 євро (кошти ОСОБА_3
відповідно до курсу НБУ станом на 10.07.2012
року становить 12023,14 грн.) = 31530,67грн.: 2 =
15765,34 грн.

Таким чином, на користь ОСОБА_4
слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 -
15765,34 гривень грошової компенсації за ?
частину вартості автомобіля ВАЗ 211040, 2010
року випуску, кузов НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Висновки суду першої інстанції
про те, що автомобіль був проданий за
згодою подружжя в період шлюбу,
спростовується тим, що 20 червня 2012
сторони звертались з заявою про
розірвання шлюбу до відділу РАГСу
Вінницького міського управління
юстиції, тобто вже на дану дату спір між
ними мав місце. Крім того, в день
відчуження автомобіля, тобто 10.07.2012 р.
позовна заява ОСОБА_4 про розподіл
автомобіля була зареєстрована в
Староміському районному суді
м.Вінниці. Це свідчить, що один з
подружжя відчужив майно на свій розсуд
проти волі іншого з подружжя.

Спростовуються покази ОСОБА_3 в
частині дати продажу автомобіля, а саме
- 19 травня 2012 року, оскільки в цей день
вона уклала договір

Доручення з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. За
даним договором не передбачається
відчуження автомобіля, а тільки
надаються права повіреним вчиняти від
імені довірителя певні юридичні дії.

Автомобіль ВАЗ 211040, 2010 року
випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_2 був відчужений відповідно
до договору комісії від 10 липня 2012 року
(а.с.16, т.2)..

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
суду підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення, якщо
висновки суду не відповідають
обставинам справи і судом допущено
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового чи зміни рішення.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Судові витрати слід стягнути з
відповідача ОСОБА_3 пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог
відповідно до правил ч.1 ст.88 ЦПК
України, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати, а саме в
розмірі в розмірі 401 грн.. 25 коп., з яких:
за подання позовної заяви 243 грн. 60 коп.
та подання апеляційної скарги 157 грн. 65
коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 січня 2014 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ
легкового автомобіля та стягнення
грошової компенсації задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15765
(п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят
п»ять) гривень 34 копійки грошової
компенсації вартості автомобіля та
судовий збір в розмірі 401(чотириста
одної) гривні, 25 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Марчук В.С.

Матківська
М.В.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.