Єдиний унікальний номер 255/5911/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1132/2014
Головуючий у 1 інстанції Алтухова О.С.
Єдиний унікальний номер
Доповідач Мірута О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

10 лютого 2014 року
апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді - Дундар І.О.,

суддів Мірута О.А., Янчук Т.О.

при секретарі Чекіній А.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 26 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Донецької міської ради, виконавчого
комітету Донецької міської ради, треті
особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Восход»,
прокуратура м. Донецька, Управління
Держкомзему України в м. Донецьку,
державна екологічна інспекція в
Донецькій області, Управління
містобудування та архітектури
Донецької міської ради, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Донецькій області, Донецька
міська санітарно-епідеміологічна
станція про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету ,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради №245/6
від 28.05.2003 року - відмовлено.

Позивачка з рішенням суду першої
інстанції не погодилась та подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на наступне. Судом
першої інстанції: не прийняті до уваги
надані нею докази; висновки суду не
засновані на основних законах прямої
дії; не доведено, що Донецька міська
рада та виконком Донецької міської
ради є різними юридичними особами; не
надана оцінка всім обставинам справи,
які мають суттєве значення; всупереч
вимогам ст. 61 п.3 ЦПК України не
врахована постанова Донецького
апеляційного господарського суду від
14.11.2006 року, яким ТОВ «Восход» було
зобов»язано звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,1000 га
із земель житлової та громадської
забудови; вважає, що нею доведена
неправомірність розпорядження
міського голови від 02.07.2003 року № 756/2;
судом не прийняті до уваги розбіжності
в рішенні виконкому Донецької міської
ради від 25.10.2005 року №464/36 де
неправильно зазначена площа; не
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд не міг зробити висновок, що
її позовні вимоги тотожні з позовними
вимогами прокуратури міста Донецька у
рамках адміністративної справи; суд не
міг посилатись на висновки постанови
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 13.01.2006 року по справі
№22-217/а, оскільки вона не приймала
участі в ній, а особа, що раніше
оскаржувала нормативно-правовий акт
могла не надати усі можливі докази, або
не скористалась усіма наявними правами
для доведення своєї позиції; суд
розглянув справу без участі
відповідача, не зважаючи на
заперечення позивачки; в матеріалах
справи багато доказів про численні
порушення вимог законодавства зі
сторони керівництва ТОВ «Восход» під
час будівництва торгівельного
комплексу; на момент ухвалення
оскаржуваного рішення не було
містобудівного обґрунтування та
проекту землеустрою; вважає незаконним
делегування повноважень Донецької
міської ради виконавчому комітету
Донецької міської ради.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги
підтримала, просила її задовольнити.

Представник Донецької міської ради та
виконавчого комітету Донецької
міської ради ОСОБА_2 в судовому
засіданні апеляційного суду доводи
апеляційної скарги не визнала, просила
її відхилити.

Представник ТОВ «Восход» Рибак О.С. в
судовому засіданні апеляційного суду
доводи апеляційної скарги не визнав,
просив її відхилити.

Треті особи : прокуратура м. Донецька,
Управління Держкомзему України в м.
Донецьку, Державна екологічна
інспекція в Донецькій області,
Управління містобудування та
архітектури Донецької міської ради,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області, Донецька міська
санітарно-епідеміологічна станція про
день і час розгляду справи повідомлені
належним чином телефонограмами (записи
в журналі телефонограм №№ 4136,4137,4138,4139,
(а.с. 134-137 т.5).

Державна екологічна інспекція в
Донецькій області подала суду заяву
про розгляд справи без участі її
представника (а.с.143 т.5).

Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивачки ОСОБА_1,
представника відповідачів ОСОБА_2,
представника третьої особи ТОВ
«Восход» Рибак О.С., дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що рішеннями
трьох судових інстанцій рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №245/6 від 28 травня 2003 року
«Про надання Товариству з обмеженою
відповідальністю «Восход» земельної
ділянки в оренду для будівництва
торгового комплексу з гостьовою
автостоянкою по вул. Туполева у
Кіровському районі» було визнано
таким, що прийнято у відповідності до
законодавства України, що діяло в
період його ухвалення, порушення прав
територіальної громади, яку
представляє повноважний орган -
виконавчий комітет Донецької міської
ради, судами трьох інстанцій не
встановлено. Крім того, виходячи з
положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
позивачкою не надано до суду жодного
доказу на підтвердження незаконності
оскаржуваного рішення, а так само не
надано доказів на підтвердження того,
що вказаним рішенням виконкому її було
позбавлено право на користування
внутрішньо дворовою територією.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія судів не може не
погодитись, оскільки вони відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
28 травня 2003 року виконавчим комітетом
Донецької міської ради було прийнято
рішення №245/6 «Про надання Товариству з
обмеженою відповідальністю «Восход»
земельної ділянки в оренду для
будівництва торгового комплексу з
гостьовою автостоянкою по вул.
Туполева у Кіровському районі» (т.1
а.с.21-22)

П.3 даного рішення виконавчим
комітетом було затверджено ТОВ
«Восход» проект відведення земельної
ділянки площею 0,2835 га для будівництва
торгового комплексу з гостьовою
автостоянкою по вул. Туполева (східніше
житлового будинку №7) у Кіровському
районі. Позивач ОСОБА_1 проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 13.01.2006 р.
(а.с. 195-198 т.1), яка була залишена без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 07.04.2006 р. та ухвалою колегії
суддів Вищого адміністративного суду
України від 12.07.2007 р. у позові прокурора
м. Донецька до виконавчого комітету
Донецької міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради №245/6 від 28 травня 2003 року
«Про надання Товариству з обмеженою
відповідальністю «Восход» земельної
ділянки в оренду для будівництва
торгового комплексу з гостьовою
автостоянкою по вул. Туполева у
Кіровському районі» відмовлено.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що
кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

Керуючись ч.3 ст. 61 ЦПК України
судова колегія вважає помилковими
доводи апеляційної скарги в тій
частині, що суд першої інстанції не міг
посилатись на висновки постанови
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 13.01.2006 року по справі
№22-217/а, оскільки вона, ОСОБА_1, не
приймала участі в ній. Але в цій справі
в якості відповідача брав участь
виконавчий комітет Донецької міської,
який також є відповідачем по справі за
позовом ОСОБА_1.тому суд першої
інстанції цілком законно послався при
ухваленні рішення на обставини,
встановлені судовим рішенням
адміністративній справі №22-217/а.

З постанови Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 13.01.2006 р.
вбачається, що позов прокурором був
пред»явлений в інтересах мешканців
будинків АДРЕСА_2 щодо порушень
будівельних і санітарних норм при
будівництві торгового комплексу з
гостьовою автостоянкою. Судовим
рішенням встановлено, що виконком
Донецької міської ради надав весь
перелік документів, передбачених
Тимчасовим порядком передачі
земельних ділянок в оренду, відповідно
до якого ТОВ «Восход» була передана
ділянка в оренду, а тому підстав для
визнання оспорюванного рішення
незаконним немає. Доводи прокурора про
те, що інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Донецька видано дозвіл на виконання
будівельних робіт для будівництва в
підготовчий період, без надання
проектної і іншої документації, з
порушенням будівельних норм суд до
уваги не прийняв, оскільки ці порушення
не мають відношення до законності
оспорюваного рішення.

На підставі встановлених
постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 13.01.2006 р. обставин,
колегія суддів вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги щодо
незаконності оскаржуваного рішення в
зв»язку з відсутністю містобудівного
обґрунтування та проекту землеустрою
та інших документів, передбачених
Тимчасовим порядком передачі
земельних ділянок в оренду.

З рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради №245/6 від 28
травня 2003 року «Про надання Товариству
з обмеженою відповідальністю «Восход»
земельної ділянки в оренду для
будівництва торгового комплексу з
гостьовою автостоянкою по вул.
Туполева у Кіровському районі» (а.с.21-22
т.1) вбачається, що виконавчий комітет
при прийнятті рішення діяв на підставі

рішенням Донецької міської ради від
14.01.2002 року №16/22 «Про делегування
повноважень виконкому міської ради по
передачі у власність, наданню в
постійне користування та оренду,
продажу, викупу земельних ділянок,
зупиненню права користування та
власності на земельну ділянку, а також
міському голові по узгодженню міста
розташування об»єктів на земельних
ділянках».

Позивачкою не надано суду
доказів, що на момент прийняття
виконавчим комітетом Донецької
міської ради рішення №245/6 від 28 травня
2003 року, рішення Донецької міської
ради від 14.01.2002 року №16/22 не
діяло,позовних вимог щодо його
недійсності позивачкою також не
заявлялось, тому колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляції, щодо
незаконності делегування повноважень
Донецької міської ради виконавчому
комітету Донецької міської ради, а тому
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що виконавчий
комітет при винесенні оскаржуваного
рішення діяв в межах наданих йому
повноважень.

Доводи апеляційної скарги
щодо неправомірності розпорядження
міського голови від 02.07.2003 року № 756/2
виходять за межи позовних вимог
позивачки, оскільки такої вимоги нею не
заявлялося і доказів щодо визнання
його незаконним суду також не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом першої інстанції
всупереч вимогам ст. 61 п.3 ЦПК України
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 14.11.2006 року,
яким ТОВ «Восход» було зобов»язано
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,1000 га із земель
житлової та громадської забудови, а
також не прийняття судом до уваги
розбіжності в рішенні виконкому
Донецької міської ради від 25.10.2005 року
№464/36 де неправильно зазначена площа,
судова колегія не приймає, оскільки
обставини, встановлені постановою від
14.11.2006 року не стосуються предмету
позову, а рішення виконкому Донецької
міської ради від 25.10.2005 року №464/36 було
прийняте вже після оскаржуваного
позивачкою рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради №245/6
від 28.05.2003 року, а тому також не може
впливати на його законність.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції, щодо
необґрунтованості позовних вимог,
оскільки ані під час розгляду справи в
суді, ані в апеляційній інстанції
позивачка не надала доказів, які б
спростовували такий висновок суду.

Інші доводи апеляційної скарги
судова колегія до уваги не приймає,
оскільки вони не випливають із
обставин справи, ніякими належними,
допустимими та переконливими доказами
не підтверджені, не ґрунтуються на
вимогах закону та не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв»язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Судді: