Справа № 1510/611/12
Провадження № 2/500/100/14
УХВАЛА

21 березня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарі Вєлєвій А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідач по справі подав до суду заяву про відвід судді Банніковій Н.В., мотивуючи його тим, що, не довіряє тому, що суддя Баннікова Н.В. є тим суддею по справі за вказаним позовом, яка буде безсторонньо та обєктивно розглядати справу та приймати справедливе рішення, оскільки не допитує свідків, посилання на яких є у борговій розписці, відмовила у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів (ч.2 ст. 24 ЦПК України).

Заслухавши представника відповідача, відповідача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення відводу головуючого судді по справі.

Провадження по справі за даним позовом триває з січня 2012 р.

Так, представником відповідача у судових засіданнях суду давались пояснення, згідно яким він, не міг у відсутність відповідача, який перебував у закордонному відрядженні, зазначити чи виконувався текст розписки та чи підписано вказану боргову розписку самим відповідачем. На підставі чого 08.05.2012 р. судом провадження по справі було зупинено до повернення відповідача ОСОБА_1 з службового відрядження (а.с.35).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2012 р. провадження по справі відновлено (а.с.39).

Оскільки з боку відповідача суду не було надано конкретних пояснень щодо вчинення підпису у борговий розписці самим відповідачем або іншою особою, судом проводились процесуальні дії щодо збору документів, в яких містяться почерк та підписи останнього та експериментальні зразки підпису.

Станом на березень 2014 року відповідач зазначає, що розписка виконана ним, проте, можливо, у стані наркотичного спяніння, що сталося з ним поза його волі, оскільки він багато чого з подій того вечора не помятає.

Згідно нормам ст. 1051 КЦ України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

При цьому, а ні про визнання договору позики недійсним, а ні про визнання договору позики неукладеним, після неоднократного розяснення судом права сторони заявити такий позов, відповідні позовні вимоги до суду не подавались (ні зустрічний позов, ні у загальному порядку).

І, навпаки, представником відповідача заявлено, що правова позиція щодо заперечень відповідача на позов буде викладена після проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2014 р. у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено, оскільки клопотання про призначення експертизи не містило посилання на обставини правовідносин, докази у підтвердження яких можуть використовуватися або у підтвердження оспорювання договору позики (ч.2 ст.1051 ЦК України) або у підтвердження позовних вимог про визнання договору позики недійсним тощо. Згідно поясненням представника відповідача відповідний позов про визнання договору позики недійсним до суду не подавався, за вищевказаним позовом заперечення щодо оспорювання договору позики за нормами ст. 1051 ЦК України від відповідача (представника відповідача) не надходили. Крім того, представником відповідача у клопотанні ставились питання не щодо встановлення чи мали місце певні обставини при складанні боргової розписки, а питання чи можливо встановити чи мали місце певні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для відводу судді, наявності підстав для сумніву у його обєктивності, неупередженості та безсторонності.

Керуючись ст.ст.20, 24, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В. Баннікова