Ухвала

іменем україни

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу у справі за позовом
управління праці та соціального
захисту населення Самарської районної
у місті Дніпропетровську
ради до ОСОБА_4 про стягнення суми
наданої тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів за касаційною скаргою
управління праці та соціального
захисту населення Самарської районної
у місті Дніпропетровську ради на
ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 23 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року управління праці та
соціального захисту населення
Самарської районної у місті
Дніпропетровську ради звернулось до
суду з указаним позовом та просило
стягнути з ОСОБА_4 на його користь 8 216
грн 70 коп. як суму наданої тимчасової
державної допомоги у зв'язку з
ухиленням останнього від сплати
аліментів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 23
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6
листопада 2013 року, у відкритті
провадження у даній справі відмовлено.

У касаційній скарзі управління праці
та соціального захисту населення
Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права, просить скасувати судові
рішення та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суди, застосувавши ст. 15 ЦПК України, ст.
ст. 3, 17, 50 КАС України, дійшли до
правильного висновку про те, що спір
виник за зверненням управління праці
та соціального захисту населення
Самарської районної у місті
Дніпропетровську ради і зазначена
справа підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства. Це
відповідає і положенню ст. ст. 5, 22
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Самарської районної у місті
Дніпропетровську ради відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 23 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д.
Луспеник