РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріального збитку та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення матеріального
збитку та моральної шкоди, в якому
вказала наступне. 21.10.2013 року на
транспортній зупинці вул.12 Квітня в
м.Запоріжжя вона була збита
автомобілем, за кермом якого
знаходилась відповідач. Внаслідок ДТП
їй були заподіяні тілесні ушкодження, а
саме струс головного мозку, забиття
м"яких тканей голови, кінцівок, забиття
правого колінного суглобу, перелом
міжміщелкового підвищення правого
колінного суглобу. Ухвалою суду від
16.12.2013 р. ОСОБА_2 визнана винною у ДТП та
її звільнено від кримінальної
відповідальності у зв"язку з передачею
її на поруки. З 21.10.2013 р. по 07.11.2013 р. вона
знаходилась на лікуванні в відділенні
нейрохірургії Міської клінічної
лікарні екстреної та швидкої медичної
допомоги м.Запоріжжя, а з 08.11.2013 р. по
26.11.2013 р. у зв"язку з погіршенням стану
здоров"я знаходилась на стаціонарному
лікуванні в 3-й міській клінічній
лікарні, за час лікування нею було
витрачені кошти на лікування у розмірі
3 298,83 грн. Відповідач у якості
відшкодування матеріальної шкоди
сплатила їй 2490 грн., 808 грн.83 коп.
залишились не відшкодані їй
відповідачем. Через неправомірні дії
відповідача їй довелось пережити
сильні фізичні та моральні страждання.
Вона тривалий час знаходиться на
лікуванні, процес одужання проходить
дуже складно в силу похилого її віку,
після ДТП змінився звичний образ її
життя, вона обмежена в своїх діях, що
спричинило їй душевні страждання.
Заподіяну моральну шкоду вона оцінює в
20 000 грн. Просить стягнути з відповідача
матеріальні збитки у розмірі 808 грн.83
коп., моральну шкоду - 20 000 грн., витрати
на правову допомогу - 1500 грн.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
просять їх задовольнити з підстав,
зазначених у позові.

Відповідач проти позову заперечує,
пояснивши що після ДТП вона морально та
матеріально підтримувала позивача,
відвідувала її в лікарні та сплатила їй
кошти на лікування у розмірі 2490 грн.
Крім того, її цивільно-правова
відповідальність застрахована,
позивач має право отримати
відшкодування від страхової компанії.
Позовні вимоги щодо стягнення
моральної шкоди вважає не доведеними,
та не підтвердженими розрахунками. В
задоволенні позовних вимог просить
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
позивача такими, що підлягають
задоволенню частково у зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що 21.10.2013 року
приблизно о 09 год.40 хв., водій ОСОБА_2
керуючи автомобілем ВАЗ 2105 р/н НОМЕР_1 в
районі перехрестя вул.12 Квітня та
пр.Леніна в м.Запоріжжя не надала
дорогу пішоходу ОСОБА_1, скоївши на неї
наїзд передньою частиною автомобіля.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 16.12.2013 року ОСОБА_2
звільнена від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.286 КК України
у зв"язку з передачею її на поруки
трудовому колективу КЗТ-Запоріжжя ПАТ
„Київзовніштранс".

Згідно з випискою із історії хвороби №
17178 Міської клінічної лікарні
екстреної та швидкої медичної допомоги
м.Запоріжжя (а/с 6) ОСОБА_1 знаходилась на
стаціонарному лікуванні з 21.10.2013 р. по
07.11.2013 р. Згідно з випискою із медичної
карти стаціонарного хворого № 7010 КЗ
„МКЛ №3" (а/с 7) ОСОБА_1 знаходилась на
лікуванні з 08.11.2013 р. по 26.11.2013 р.

Згідно з чеками та квитанцією до
прибуткового касового ордеру (а/с 8-16)
позивач підтвердила грошові витрати на
придбання ліків у розмірі 3298 грн.83 коп.

Як стверджувала у судовому засіданні
позивач, і цього не спростовувала
відповідач, позивач отримала на
лікування від відповідача грошові
кошти у розмірі 2490 грн.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року №6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Враховуючи встановлені судом
обставини по справі, суд дійшов
висновку, що матеріальна шкода, завдана
позивачу внаслідок наїзду на неї
автомобілем під керуванням
відповідача на пішохідному переході
при зазначеній ДТП, відповідно до ст.1187
ЦК України підлягає відшкодуванню у
повному об'ємі.

Суд також дійшов висновку, що в
результаті ДТП позивачу було завдано
моральної шкоди, оскільки вона
тривалий час перебувала на лікуванні,
зазнала фізичних страждань, пов"язаних
з больовим синдромом. Будучи людиною
похилого віку, позбавилася можливості
утримувати себе внаслідок її
додаткових витрат на лікування.
Внаслідок ДТП істотно змінився уклад
життя позивача, вона змушена
пересуватись за допомогою милиці,
потребує додаткових зусиль для
організації життя, зазнала і зазнає
душевних страждань внаслідок
лікування і тривалої реабілітації.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Що стосується вимог позивача про
стягнення моральної шкоди у розмірі
20000 грн., суд вважає що внаслідок винних
дій відповідача позивач зазнала
моральних страждань, враховуючи
характер і тривалість страждань,
наслідки тілесних ушкоджень, обсяг
страждань позивача, суд оцінює
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
підлягають стягненню на користь
позивача ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу у розмірі 1500 грн., а також
судовий збір в дохід держави у розмірі
243 грн.60 коп.

На підставі ст.ст.22, 1166-1168, 1195 ЦК
України, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріального збитку та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 808 грн.83
коп, моральну шкоду - 10 000 грн., витрати
на правову допомогу -1500 грн.78 коп.,
всього стягнути - 12 308 (дванадцять тисяч
триста вісім ) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Рибалко Н.І.