Справа № 739/388/14-ц
Провадження № 2/739/119/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Новгороді-Сіверському Чернігівської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка)
звернулася до суду з позов до ОСОБА_2
(далі - відповідач) про розірвання
шлюбу, зареєстрованого між ними 03
листопада 2007 року і визначення місця
проживання їхньої дитини. Свій позов
мотивує тим, що сімейне життя з
відповідачем не склалося, оскільки у
них різні характери та погляди на
життя, тому в сім'ї виникають постійні
сварки, примирення між ними не можливе.
Після розірвання шлюбу бажає залишити
прізвище «ОСОБА_1» та просить залишити
проживати разом з нею їхню спільну
дитину.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити з
підстав, вказаних у позові, пояснивши,
що відповідач постійно перебуває на
роботі або з друзями на полюванні чи
риболовлі, вживає спиртні напої, у
зв'язку з цим між ними виникають
постійні сварки, відповідно вважає
неможливим збереження їхнього шлюбу,
тому строк для примирення надавати їм
не потрібно. При цьому просила залишити
їхню спільну дитини проживати з нею,
оскільки вона постійно доглядає за
дитиною і займається її вихованням,
хоча й не працює, але перебуває на
обліку в Новгород-Сіверському
районному центрі зайнятості, також її
батьки постійно допомагають їй
матеріально, надсилаючи кошти для
проживання. Крім того зазначила, що на
даний час вона проживає в одному
будинку з відповідачем, який був
збудований ними під час перебування у
шлюбі і змінювати місце свого
проживання не планує.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
пояснивши, що він підтримує позов у
частині розірвання шлюбу, вважає, що
їхню з позивачкою сім'ю зберегти
неможливо, оскільки остання
зустрічається з іншим чоловіком,
відповідно строк для примирення
надавати їм не потрібно. При цьому
просив залишити їхню спільну дитини
проживати з ним, а не з позивачкою,
оскільки хоча він і працює в
Новгород-Сіверській УВП №31 позмінно,
але може змінити робоче місце на інше в
межах вказаної установи, також він бере
участь у вихованні спільної дитини,
піклується про неї, відводить та
забирає її з дитячого садка. Крім того
він має постійний дохід у вигляді
грошового забезпечення, в той час як
відповідачка не має самостійного
доходу і відповідно в силу положень
статті 161 Сімейного кодексу України
(далі - СК України) їй не може бути
передано дитину для проживання. На
даний час вони з позивачкою проживають
в одному будинку, що був збудований
ними під час перебування у шлюбі.

Заслухавши пояснення позивачки
та відповідача, дослідивши матеріали
справи та наявні в них докази, суд
приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03
листопада 2007 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис №102, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 03 листопада 2007 року
(а.с.8). Під час перебування у шлюбі
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася
дитина - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
(а.с.7).

Відповідно до частини третьої статті 105
СК України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя
позивачки та відповідача свідчать, що
між сторонами шлюбні стосунки фактично
припинились і перебування їх у шлюбі
носить формальний характер, примирення
між подружжям не можливе і збереження
шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що шлюб, укладений між
позивачкою та відповідачем необхідно
розірвати, відповідно позов у цій
частині підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачці
необхідно залишити прізвище, отримане
після укладення шлюбу - "ОСОБА_1".

Вирішуючи питання щодо місця
проживання дитини сторін, суд враховує,
що відповідно частини першої статті 161
СК України якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Як з'ясовано на даний час позивачка та
відповідач проживають в одному
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, вони обоє беруть участь у
вихованні своєї дитини. При цьому ніхто
з них не планує змінювати місце
проживання. Враховуючи це суд
приходить до висновку про відсутність
на час розгляду справи судом підстав
для визначення місця проживання дитини
позивачки та відповідача. Тому в
задоволенні цієї позовної вимоги
необхідно відмовити.

Оскільки позов підлягає
задоволенню частково, відповідно до
частини першої статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути понесені нею судові
витрати пропорційно до задоволених
позовних вимог у розмірі 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 105, 110-113, 161 Сімейного кодексу
України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215,
294 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини - задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 03 листопада 2007 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області, актовий запис №102 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці
ОСОБА_1 залишити прізвище "ОСОБА_1".

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 121 (сто
двадцять одна) гривня 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Чепурко