Справа № 739/2375/13-ц Провадження №
22-ц/795/649/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кочура О. О. Доповідач - Губар В. С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар
В.С.,суддів:Мамонової О.Є., Позігуна
М.І.при секретарі:Остапенко Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення Новгород -
Сіверського районного суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвали нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги банку.

Оскаржуваним рішенням
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року відмовлено ПАТ «Дельта Банк» в
задоволенні позову про стягнення з
ОСОБА_5 4266 грн. 18 коп. заборгованості за
кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що згідно п.5.2 Договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
сторони погодили, що договір набуває
чинності з дати його підписання
сторонами та діє до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором,
тобто строк дії договору не є
припиненим й на сьогоднішній день, а
відтак банк вважає, що позовна давність
не сплинула.

Апелянт зазначає, що відповідно до ст.
267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення, однак в матеріалах справи
та в судовому рішення відсутні жодні
посилання про вказану заяву.

На думку апелянта, відповідач
здійснював погашення боргу по
кредитному договору після спливу
виконання кредитного договору, що
підтверджується наявним у справі
розрахунком заборгованості, тим самим
ОСОБА_5 визнавала наявність боргу перед
банком.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 просить залишити без
змін законне та обґрунтоване рішення
суду першої інстанції, зазначаючи, що з
квітня 2008 року по січень 2012 року
добросовісно сплатила суму грошей, які
приходили їй смс-повідомленнями на
мобільний телефон, сплативши банку
загалом 8560 грн. 00 коп., що свідчить про
відсутність боргу.

В судове засідання сторони не
з'явилися, належним чином повідомлені
про апеляційний розгляд справи, тому
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд вважає можливим
розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга має бути
відхилена, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ „Дельта Банк" про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції виходив з того, що
банк звернувся до суду з позовом лише
24.12.2013 року, доказів про переривання чи
зупинення перебігу позовної давності
позивачем не надано, відтак до даних
правовідносин підлягають застосуванню
наслідки спливу позовної давності.
Проте, такий висновок суду першої
інстанції в частині мотивів відмови в
задоволенні позовних вимог є
помилковим, зважаючи на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 20
березня 2008 року між ТОВ «Комерційний
банк «Дельта», правонаступником якого
є ПАТ „Дельта Банк", та ОСОБА_5 укладено
договір №001-24020-200308 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, за умовами якого банк
відкрив останньому картковий рахунок
НОМЕР_1 в національній валюті України -
гривні, оформлює та надає в
користування Держателю картку
платіжної системи та ПІН-код до картки;
здійснює обслуговування Держателя на
умовах, викладених в тарифному плані Visa
«Класичний», що міститься в додатку № 1
до цього договору та згідно з умовами з
цього договору, умовами надання
кредиту і правилами.

Відповідно до п.1.3 вказаного кредитного
договору банк надає держателю картки
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30 000 грн. та на
день укладення цього договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3 000 грн. (а.с.5-6).

В грудні 2013 року ПАТ „Дельта Банк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 4266 грн. 18
коп., обґрунтовуючи позовні вимоги тим,
що відповідач станом на 21 листопада 2013
року не виконує належним чином свої
кредитні зобов'язання, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№001-24020-200308 від 20 березня 2008 року станом
на 21.11.2013 рік відповідач має
заборгованість перед банком у сумі 4266
грн. 18 коп., з них:

- тіло кредиту - 2599,70 грн.;

- заборгованість за відсотками -
754,41 грн.;

- заборгованість за комісією - 912,07
грн.

Із розрахунку вбачається, що у період з
25.03.2008 року по 16.09.2008 року ОСОБА_5 зняла з
картки 3750,00 грн. та сплатила 8580,00 грн. за
період з 14.04.2008 року по 17.01.2012 року.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
ОСОБА_5 користувалася кредитною
карткою та знімала з кредитного
рахунку гроші останнього разу 16.09.2008
року, а обов'язковий платіж на рахунок
сплачувала останній раз 17.01.2012 року.
Після 17.01.2012 р. ОСОБА_5 кредитною
карткою не користувалась (а.с.13-14).

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Застосовуючи наслідки пропуску строку
позовної давності, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що,
згідно з ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, однак,
відповідно до положень ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчать про визнання нею боргу або
іншого обов'язку.

Відповідно до п. 2.1 договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки від 20
березня 2008 року моментом надання
банком кредиту є день здійснення
операції за допомогою картки або день
утримання платежів за умовами
відсутності власних коштів держателя.

Згідно п. 1.4 вказаного договору
кредитування Рахунку в межах Кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод.

Окрім того, згідно з п.5.2 кредитного
договору, цей договір набуває чинності
з дати його укладення сторонам та діє
до повного виконання сторонами
зобов'язань за цим договором.

Як зазначалося вище, останній платіж по
поверненню кредиту відповідачкою було
здійснено 17.01.2012 року, тому у ПАТ
«Дельта Банк» виникло право
пред'являти вимоги до боржника про
виконання порушеного зобов'язання щодо
повернення кредиту, починаючи з 18.01.2012
року протягом наступних трьох років -
по 18.01.2015 року. ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з даним позовом
20.12.2013 року, що підтверджується
відбитком штампа на поштовому
конверті, тобто в межах трирічного
строку передбаченого ст.257 ЦК України.

Вказані обставини, які є суттєвими для
даної справи не були з'ясовані судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення, що призвело до
помилкового висновку про пропуск ПАТ
«Дельта Банк» строку для звернення до
суду за захистом своїх прав.

Згідно з ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи законність рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених в суді
першої інстанції позовних вимог,
апеляційний суд, з метою повного та
всебічного з»ясування обставин справи,
ухвалою від 04 березня 2014 року, та
вдруге - ухвалою від 17 березня 2014 року,
зобов'язував ПАТ «Дельта Банк» надати
пояснення за який період, і на які саме
кошти нарахована заборгованість в
розмірі 4266,18 грн., з яких тіло кредиту -
2599,70 грн., заборгованість за відсотками
- 754,41 грн., заборгованість за комісією -
912,07 грн.

Окрім того, ПАТ «Дельта Банк» був
зобов'язаний надати апеляційному суду
наступні документальні докази, а саме:

- довідку про рух коштів по картковому
рахунку НОМЕР_1, який відкритий на ім'я
ОСОБА_5 на підставі договору №001-24020-200308
на відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки від 20
березня 2008 року за період з 20.03.2008 року
по 21.11.2013 року;

- Правила здійснення операцій за
картковими рахунками, відкритими
фізичним особам, затверджені рішенням
ради директорів ТОВ "Комерційний банк
"Дельта Банк" та умови Платіжної
системи, передбачені, відповідно, п.1.1
та п.3.1. кредитного договору №001-24020-200308
від 20 березня 2008 року.

Проте, в порушення ст.ст.10,60 ПАТ «Дельта
Банк» не виконав вимоги апеляційного
суду, які були викладені в ухвалах від 04
березня 2014 року та 17 березня 2014 року,
чим перешкодив повному, об'єктивному та
всебічному розгляду даної справи.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, за період з 25.03.2008 року
по 16.09.2008 рік було загалом знято
відповідачем 3750 грн., а саме: 25.03.2008 року
- 2600 грн., 24.03.2008 року - 200 грн., 08.04.2008 - 100
грн., 18.08.2008 року - 450 грн., 12.09.2008 року - 150
грн., 23.09.2008 року - 150 грн., 15.09.2008 року - 50
грн., 16.09.2008 року - 50 грн.

Останнє зняття коштів відбулося 16.09.2008
року і після 16.09.2008 року кошти з
карткового рахунку не знімалися.

За період з 14.04.2008 року по 17.01.2012 року
відповідачем було сплачено загалом 8580
грн., з яких після останнього зняття
коштів 16.09.2008 року сплачено 6730 грн.

Відсутність будь-яких письмових
пояснень з боку ПАТ «Дельта Банк»
стосовно розрахунку заборгованості
станом на 21.11.2013 рік унеможливлює
визначення, за який період наявна
заборгованість по тілу кредиту, якщо із
сплачених 8580 грн. вирахувати суму
заборгованості 4266,18 грн., то
залишається незрозумілим призначення
платежу в розмірі 4313,82 грн. (в якому
розмірі здійснювалося погашення тіла
кредиту, відсотків за кредитом та
комісії).

Відповідно до ч.4 ст.13 ЦК України при
здійснені цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України
цивільні обов»язки виконуються у
межах, встановлених договором або
актами цивільного законодавства.

Проте, із розрахунку заборгованості
вбачається, що станом на 17.01.2012 рік
ОСОБА_5 фактично сплатила за кредитним
договором 8580 грн., але апеляційному
суду не надано ні пояснень ні
допустимих доказів куди і коли
зараховано ці сплачені банку кошти - 8580
грн.; на підставі яких вихідних даних
та за який період нарахована сума
заборгованості ще й 4266,18 грн. і,
зокрема, не вказано, за який період
існує заборгованість по тілу кредиту у
сумі 2599,70 грн. у той час як банк у позові
визначив відсутність простроченого
тіла кредиту; не вказано період
виникнення та нарахування відсотків у
розмірі 754,41 грн. за користування
кредитом; не вказано за що саме
конкретно і за який період нарахована
коміся у сумі 912,07 грн., та якими
нормативами банк керувався при її
нарахуванні.

Виходячи із сукупності наявних в
матеріалах справи доказів,
апеляційний суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення
з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним
договором в розмірі 4266,18 грн. не можуть
бути задоволені, оскільки, усупереч
вимог ст. 60 ЦПК України, ухвали суду про
надання доказів банком проігноровані і
сума боргу у розмірі 4266,18 грн. не
доведена суду безсумнівними доказами,
а рішення суду не може грунтуватись на
припущеннях.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що за таких обставин
оскаржуване судове рішення підлягає
зміні в частині мотивів відмови у
задоволенні позовних вимог, а в іншій
частині оскаржуване рішення о суду
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Новгород - Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 04 лютого 2014 року змінити в частині
мотивів відмови в задоволенні позовних
вимог.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: