Справа № 247/5745/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

головуючої - судді
Чапланової О.М.

при секретарі
Семенцовій І.В.,

за участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника третьої особи - ВДВС ТМУЮ
Чеснакової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тореза
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Відділ державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції Донецької області,
про розстрочку сплати заборгованості
за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розстрочку сплати
заборгованості за аліментами, третя
особа - Відділ державної виконавчої
служби Торезького міського управління
юстиції Донецької області. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що рішенням
Торезького міського суду від 17 лютого
2011 року з нього на користь ОСОБА_2
стягнуті аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття.

Після рішення суду він (позивач), за
домовленістю з відповідачкою,
сплачував їй аліменти щомісячно на
руки. Він довіряв відповідачці, тому не
брав від неї розписок про отримання
грошей. ОСОБА_2, скориставшись даною
ситуацією, звернулась до органів ДВС з
приводу того, що він (позивач) нібито
ухиляється від сплати аліментів.
Оскільки у нього були відсутні будь-які
докази того, що він платив аліменти
регулярно, державний виконавець
нарахував заборгованість за
аліментами в сумі 19 225,26 грн. Він почав
виплачувати заборгованість, що
склалася, але в теперішній час не може
повністю сплатити цю заборгованість.
Рішенням Торезького міського суду від
27.02.2013 року він зобов'язаний до сплати
аліментів на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, у
зв'язку із чим він зобов'язаний
сплачувати аліменти у розмірі 50% від
його доходу. В теперішній час він ніде
не працює, оскільки не може
влаштуватись за своєю спеціальністю,
змушений перебиватися випадковими
заробітками, знаходиться на обліку в
Торезькому центрі зайнятості.

Позивач просить розстрочити сплату
заборгованості за аліментами, які
стягнуті на підставі рішення
Торезького міського суду Донецької
області від 17.02.2011 року на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши
до стягнення по 350 грн. щомісячно до
поліпшення його матеріального
становища.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, пояснив, що в
теперішній час у нього немає
можливості погасити всю суму
заборгованості за аліментами. Він
звертався у три Банка з метою отримання
кредиту, але у видачі кредиту йому було
відмовлено. Просив позовні вимоги
задовольнити.

На запитання головуючої позивач
пояснив, що він знав, що рішенням суду з
нього на користь відповідачки стягнуто
аліменти на утримання неповнолітнього
сина, знав, що виконавчий лист, виданий
на виконання цього рішення суду
знаходиться на виконанні у ВДВС. Після
постановлення судом зазначеного
рішення він офіційно він ніде не
працював, аліменти платив за
домовленістю з колишньою дружиною. З
лютого 2013 року по вересень 2013 року
аліменти на утримання сина він не
платив, оскільки намагався розібратися
з відповідачкою по всім проведеним
раніше виплатам та взяти від неї
розписки. Він підписував у ВДВС
документи про суми заборгованості з
аліментів, із сумами заборгованості
був ознайомлений. До теперішнього часу
суму заборгованості з аліментів,
визначену судовим виконавцем, він не
оспорював, звернувся до суду з позовом
про розстрочку заборгованості з
аліментів.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила
суду, що позивач мав можливість
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина, але він не
виплачував аліменти навмисне. Позивач
мав можливість погасити
заборгованість з аліментів, якщо
виплачував би по 1000 - 1500 грн., але до
теперішнього часу він цього не зробив.
Розстрочку по сплаті заборгованості за
аліментами позивач просить для того,
щоб було знято арешт з автомобіля.
Просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

На запитання головуючої
відповідачка пояснила, що із сумою
заборгованості, визначеною державним
виконавцем, вона згодна.

Представник третьої особи - ВДВС
ТМУЮ Чеснакова І.О., просила вирішити
справу на розсуд суду. Пояснила суду, що
на виконанні у ВДВС ТМУЮ знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітнього сина.
Позивач аліменти на утримання
неповнолітнього сина сплачував
нерегулярно та не у повному обсязі, у
зв'язку із чим державним виконавцем, у
порядку, встановленому діючим
законодавством, була нарахована
заборгованість по аліментам. Надані
боржником розписки стягувача щодо
сплати аліментів та квитанції щодо
сплати аліментів були враховані при
визначенні сум заборгованості. Боржник
та стягувач були ознайомлені з
нарахованими сумами боргу по
аліментам. За період з 04.02.2011 року по
31.12.2013 року сума заборгованості
позивача перед відповідачкою зі сплати
аліментів, з урахуванням проведених
виплат, складає 18272,17 грн.

Вислухавши позивача, відповідачку,
представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що позивач та
відповідачка перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.83).
Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 21.02.2011 року шлюб
між позивачем та відповідачкою було
розірвано (а.с.2). Рішенням Торезького
міського суду Донецької області від 17
лютого 2011 року з ОСОБА_1 було стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно,
починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття. ОСОБА_1, який про
розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до
нього про стягнення аліментів був
повідомлений належним чином, надав
письмову заяву, в якій позовні вимоги
визнав, зазначив, що інших обов'язкових
платежів на теперішній час не має, на
його утриманні ніхто не знаходиться
(а.с.4).

На виконання зазначеного рішення
суду ОСОБА_2 було видано виконавчий
лист, який був пред'явлений нею до
примусового виконання (а.с.29).
Постановою державного виконавця
відділу ДВС ТМУЮ від 11.01.2012 року було
відкрито виконавче провадження з
виконання зазначеного виконавчого
листа та запропоновано боржнику
добровільно виконати рішення суду
(а.с.32).

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 27 лютого 2013 року
з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої дитини -
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь
ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 14.02.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1,
який про розгляд справи за позовом
ОСОБА_6 до нього про стягнення
аліментів був повідомлений належним
чином, надав письмову заяву, в якій
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
зазначив, що рішенням суду від 17.02.2011
року він зобов'язаний до сплати
аліментів на утримання сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх
видів доходу (заробітку)(а.с.6).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС ТМУЮ від 07.08.2013 року було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №247/767/13-ц,
виданого Торезьким міським судом, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6
аліментів в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісяця, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця (а.с.31).

Постановою державного виконавця
відділу ДВС ТМУЮ від 29.08.2013 року було
об'єднано в зведене виконавче
провадження виконавчі документи по
стягненню аліментів з ОСОБА_1 (а.с.33).

Постановами державного виконавця
відділу ДВС ТМУЮ від 29.08.2013 року
виконавчі провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-253,
виданого 17.02.2011 року, та виконавчого
листа №247/767/13-ц, виданого 27.02.2013 року,
було приєднано до зазначеного
зведеного виконавчого провадження
(а.с.34-35).

Вирішуючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частині від доходу їх
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст 194 Сімейного
кодексу України аліменти можуть бути
стягнуті за виконавчим листом за
минулий час, але не більш як за три роки,
що передували пред'явленню виконавчого
листа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням
Торезького міського суду від 17.02.2011
року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2
в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на
виконання зазначеного рішення суду,
був пред'явлений ОСОБА_2 до виконання у
Відділ ДВС Торезького МУЮ, де до
теперішнього часу знаходиться на
виконанні. ОСОБА_1 несвоєчасно та не в
повному обсязі сплачував аліменти на
утримання неповнолітнього сина за
вказаним виконавчим листом, у зв'язку
із чим виникла заборгованість.

Порядок стягнення аліментів
визначено у ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно із зазначеною статтею, в
редакції, яка діяла до 08.03.2011 року,
розмір заборгованості по аліментам
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення, виходячи з
фактичного заробітку (доходів),
одержанного боржником за час, протягом
якого стягнення не проводилося, або
одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі
або у відсотковому відношенні. Якщо
боржник у цей період не працював,
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості.

Згідно із зазначеною статтею, в
редакції, яка діє з 08.03.2011 року по
теперішній час, розмір заборгованості
із сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України.

Відповідно до ст. 195 Сімейного
кодексу України із змінами, внесеними
згідно із Законом

№ 2677-VI від 04.11.2010 року, заборгованість
за аліментами, присудженими у частці
від заробітку (доходу), визначається
виходячи з фактичного заробітку
(доходу), який платник аліментів
одержував за час, протягом якого не
провадилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру,
заборгованість визначається із
заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював
на час виникнення заборгованості і
не працює на час визначення її
розміру, вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 Сімейного
кодексу України з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів суд може
відстрочити або розстрочити сплату
заборгованості за аліментами.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 знав про стягнення з нього
рішенням Торезького міського суду від
17.02.2011 року аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно. У
період з 04.02.2011 року (з дня, з якого
рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на утримання неповнолітнього
сина) до 03.10.2013 року позивач ніде не
працював, аліменти сплачував
нерегулярно та не в повному обсязі.
Згідно із довідкою-розшифровкою від
16.01.2014 року сума заборгованості за
аліментами за період з 04.02.2011 року по
31.12.2013 року складає 18272 грн. 17 коп.
(а.с.94-96).

Позивач знав про наявність
заборгованості по аліментам, про що
підтвердив у судовому засіданні, та що
підтверджується поясненнями у
судовому засіданні представника ВДВС
ТМУЮ і наданими розрахунками
заборгованості за аліментами, які
містять підпис боржника про
ознайомлення (а.с.99-108). До теперішнього
часу суму заборгованості з аліментів,
визначену судовим виконавцем, ОСОБА_1
не оспорював.

У судовому засіданні позивач не
довів факт того, що заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин (у зв'язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати, затримкою
або неправильним перерахуванням
аліментів банками, тощо). Доказів про
наявність хвороби, або про наявність
інших причин, які перешкоджали
працевлаштуванню у період з 04.02.2011 року
до 03.10.2013 року, позивач не надав.

Згідно із витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрований у зазначеному Реєстрі
03.10.2013 року як фізична
особа-підприємець (а.с.38). Згідно із
повідомленням від 04.12.2012 року ОСОБА_1 є
власником вантажопасажирського
автомобіля, на який постановою
державного виконавця від 21.11.2012 року
накладено арешт у зв'язку із наявністю
у боржника заборгованості з виплати
аліментів за виконавчим листом № 2-253,
виданим 17.02.2011 року (а.с.36,98) .

17.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Торезького міського центу зайнятості,
надав неправдиві відомості,
зазначивши, що через відсутність
роботи він не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів,
не є суб'єктом підприємницької
діяльності, та був зареєстрований як
безробітний, в той час, коли 03.10.2013 року
він був зареєстрований як фізична
особа-підприємець. Зазначені дії
ОСОБА_1 суд розцінює як намагання
ухилитись від сплати заборгованості за
аліментами на утримання
неповнолітнього сина.

З урахуванням наведеного, з
урахуванням того, що ОСОБА_1 мав
можливість сплачувати аліменти на
утримання неповнолітнього сина
своєчасно та у належному розмірі, 03.10.2013
року зареєстрований як фізична
особа-підприємець, має стабільний
дохід, є власником
вантажопасажирського автомобіля, суд
приходить до висновку, що підстав для
задоволення вимог позивача про
розстрочку сплати заборгованості за
аліментами, стягнутими з нього
рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2011 року
на утримання неповнолітньої дитини -
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь
ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття, немає.

Керуючись: ст.ст.180,181,194,195,197 Сімейного
Кодексу України, ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.ст.3,10,15,60,79,88,197,209,212,214,
215,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа - Відділ
державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Донецької області про
розстрочку сплати заборгованості за
аліментами, стягнутими з нього
рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2011 року
на утримання неповнолітньої дитини -
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь
ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття, відмовити.

Рішення постановлене в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 16 січня 2014 року.

Рішення буде виготовлено в повному
обсязі 20 січня 2014 року.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга у Апеляційний суд Донецької
області через Торезький міський суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Чапланова