Справа №618/316/14-ц
Провадження №2/618/112/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Дворічанський
районний суд Харківської області в
складі: головуючого - судді Рябоконь
Є.А., з участю секретаря - Кучеренко О.І.,
позивача - ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Дворічна цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Дворічанського району
Харківської області про визнання права
власності на житловий будинок разом з
надвірними будівлями в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Миколаївської сільської ради
Дворічанського району Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок разом з надвірними
будівлями, розташований в АДРЕСА_1,
який належав на праві власності його
покійній бабусі ОСОБА_2, який він на
сьогоднішній день, як єдиний
спадкоємець за законом за правом
представлення після її смерті, не може
прийняти як спадщину і зареєструвати в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно через відсутність
правоустановчих документів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
повністю підтримав позовні вимоги і
просив їх задовольнити.

Представник відповідача -
Миколаївський сільський голова
Смицький В.В. позовні вимоги визнав у
повному обсязі, у поданій до суду заяві
просив слухати справу у його
відсутність.

Судом встановлені слідуючі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 10.11.1970 р., батьками позивача
є: ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 11.05.1950 р., ОСОБА_2 є матір»ю
ОСОБА_4 - батька позивача.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 від 18 червня 2013 року ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_4 від 03 липня 2012 року ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті бабусі позивача - ОСОБА_2
залишилось спадкове майно - житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1

Право власності на зазначений вище
житловий будинок з надвірними
будівлями не було зареєстроване за
померлою ОСОБА_2 в Єдиному державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно, правовстановлюючий документ на
житловий будинок з надвірними
будівлями не видався, оскільки закон,
який існував до 01 січня 2004 року, не
передбачав державної реєстрації права
власності. Право власності на житловий
будинок підтверджував запис в
погосподарській книзі виконкому
сільської ради в особовому рахунку.

Відповідно до Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 1125, а саме
пункту 40, в якому вказано, що в
погосподарській книзі в розділі 1У
„Споруди, які є особистою власністю
господарства " записуються дані про
житловий будинок, назви інших будівель,
рік їх збудування, та характеристика
будинку, споруд, підстави виникнення
права власності, вид права власності.

Згідно довідки Миколаївської
сільської ради від 18.03.2014 р. № 124,
відповідно до записів в
погосподарських книгах № 3 особовий
рахунок НОМЕР_5 за 1974 - 1976 р. р., №? 5
особовий рахунок НОМЕР_7 за 1977 - 1979 р. р.,
№ 2 особовий рахунок НОМЕР_8 за 1980 - 1982 р.
р., № 2 особовий рахунок НОМЕР_9 за 1983 - 1985
р. р., № 2 особовий рахунок НОМЕР_10 за 1986 -
1990 р. р., № 3 особовий рахунок НОМЕР_11 за
1991 - 1995 р. р., № 2 особовий рахунок НОМЕР_12
за 1996 - 2000 р. р., № 2 особовий рахунок
НОМЕР_13 за 2000 - 2005 р. р., № 2 особовий
рахунок НОМЕР_14 за 2006 - 2010 р. р., № 2
особовий рахунок НОМЕР_15 за 2011 - 2015 р. р.
АДРЕСА_1, рахується як приватний, рік
побудови - 1974, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.,
була головою зазначеного
домогосподарства, зафіксованого в
технічному паспорті КП "Дворічанське
БТІ" будинку разом з надвірними
будівлями, а саме: житлового будинку з
прибудовою Ааа1, погріба Б, К, сараїв В,
Ж, Й, вбиральні Г, літньої кухні Д,
навісів З, з, ж, огорожі № 1-5, споруди №
6-7.

Таким чином, бабусі позивача - ОСОБА_2
належав на праві приватної власності
вказаний житловий будинок разом з
надвірними будівлями.

Згідно постанови Дворічанської
державної нотаріальної контори
Харківської області від 04 березня 2013
року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій, а саме у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями після смерті його
бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, в зв»язку з тим, що відсутній
правовстановлюючий документ на
житловий будинок по вул. АДРЕСА_1 на
ім»я померлої.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка
передбачає, що права і свободи людини і
громадянина захищаються судом, містить
загальну норму, яка означає право
кожного звернутися до суду, якщо його
права чи свободи порушені чи
порушуються, створені чи створюються
перешкоди для їх реалізації чи мають
місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

При розв"язанні даного спору,
враховуючи, що спірні цивільні
правовідносини, пов"язані з набуттям
ОСОБА_2 права власності на зазначений
житловий будинок, виникли до 1 січня 2004
р., згідно вимог Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд
застосовує норми ЦК України від 18.07.1963
р. А до спірних цивільних
правовідносин, пов"язаних зі
спадкуванням вказаного житлового
будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід
застосовувати правила книги шостої
Цивільного кодексу України, оскільки
спадщина відкрилася після набрання
чинності цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції
1963 р.), право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження майном. Однією із форм
власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК).

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті,
відносини власності регулюються
Законом України "Про власність", цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 13 Закону України "Про
власність" (в редакції 1991 р.), чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, одним із об"єктів
приватної власності є житловий
будинок.

Належність ОСОБА_2 на праві приватної
власності житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого за
вищевказаною адресою, підтверджується
довідкою Миколаївської сільської ради
від 18.03.2014 р. № 124.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України,
зокрема внуки спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі , дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи законом має право
прийняти спадщину.

Згідно довідки Дворічанської
державної нотаріальної контори
Харківської області від 23 квітня 2014
року № 347/01-16, після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з заявою про
прийняття спадщини звернувся онук
померлої ОСОБА_1, про що заведено
спадкову справу.

Онук померлої ОСОБА_6 відмовився від
належної частки спадщини, заява № 595
від 13.12.2013 року.

Заяв від інших спадкоємців про
прийняття або відмову від спадщини до
Дворічанської держнотконтори не
надходило.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Позивач скористався зазначеним
правом, але постановою державного
нотаріуса Дворічанської
держнотконтори від 04.03.2014 року йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті бабусі у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на ім"я
померлої.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті, в
зв"язку з чим в даний час неможливо
внести відомості до Державного реєстру
прав щодо вказаного житлового будинку,
належного бабусі позивача, що дало б
можливість йому отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом після її
смерті в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність
іншого способу відновлення порушеного
права, позивач обґрунтовано звернувся
з позовом до суду за захистом
порушеного права шляхом визнання за
ним права власності на житловий
будинок разом з надвірними будівлями в
порядку спадкування в судовому
порядку.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з
дня відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_2 право власності на зазначене
домоволодіння перейшло до позивача.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції
України, ст. ст. 16, 25, 392, 1216, 1217, 1218, 1266, 1268,
1297 ЦК України (в редакції 2004 р.), ст. 86 ЦК
України (в редакції 1963 р.), ст. 13 Закону
України "Про власність" (в редакції 1991
р.), ст. ст. 10, 11, 15 60, 174, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
зафіксовані в технічному паспорті КП
"Дворічанське БТІ" будинок разом з
надвірними будівлями, а саме: житловий
будинок з прибудовою Ааа1, погріб Б, К,
сараї В, Ж, Й, вбиральню Г, літню кухню Д,
навіси З, з, ж, огорожу № 1-5, споруду № 6-7
за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
бабусі ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дворічанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А.
Рябоконь