Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/1243/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Лєдньов
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької
Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.

з участю секретаря судового

засідання Камінній
М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Корольовський відділ
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції про визнання права власності,
виключення майна з акту опису й арешту
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 12 лютого
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - Корольовський ВДВС
Житомирського МУЮ про визнання права
власності, виключення майна з акту
опису й арешту. Позивач зазначав, що 25
лютого 2005 року за 12 000 грн. придбав у
ОСОБА_4, який діяв за дорученням від
імені ОСОБА_3 автомобіль марки AUDI, 1982
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. На підтвердження укладення
договору купівлі-продажу ОСОБА_4 видав
генеральну довіреність на право
володіння, користування та
розпорядження вказаним автомобілем,
посвідчену 25 лютого 2005 року приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, передав
ключі від автомобіля та свідоцтво про
реєстрації транспортного засобу. В
органах МРЕВ УДАІ УМВС України в
Житомирській області автомобіль
значиться за ОСОБА_3 На теперішній час
він обмежений в користуванні
автомобілем, оскільки на автомобіль
накладено арешт державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ.
Вважав, що він є власником автомобіля,
а тому просив визнати за ним право
власності на автомобіль марки AUDI, 1982
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 та виключити автомобіль з акту
опису й арешту майна від 10 грудня 2013
року.

Рішенням Богунського районного суду
м. Житомира від 12 лютого 2014 року ОСОБА_2
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове, яким задовольнити
позов.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.316, 317 ЦК правом власності
є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Встановлено, що на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 від 09.11.2004 року власником
автомобіля марки AUDI, 1982 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3

Довіреністю від 15 грудня 2004 року
ОСОБА_3 надавав право розпоряджатися (
продавати, здати в оренду, обміняти,
тощо) автомобілем марки AUDI, 1982 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1
ОСОБА_4 Довіреність видана строком на
десять років з правом передоручення.

Використавши своє право на
передоручення, ОСОБА_4 25 лютого 2005 року
видав доручення на розпорядження
спірним автомобілем, як ОСОБА_2, так і
ОСОБА_7

Відповідно до вимог ч.1 ст.237, ст.244 ЦК
України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. Довіреність на
вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст.334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Отже за змістом вказаних норм права,
за довіреністю право власності від
однієї особи до іншої не переходить.

Торгівля транспортними засобами, що
були в експлуатації, здійснюється
відповідно до Правил роздрібної
торгівлі транспортними засобами і
номерними агрегатами, затверджених
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України від 31 липня 2002 року № 228.

Видачу генеральної довіреності чи
передоручення повноважень на
транспортний засіб, що був в
експлуатації та має особливості
цивільного обороту, без укладення
договору купівлі-продажу не можна
вважати договором, що укладений
відповідно до закону та допускає
перехід права власності до третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи при
укладенні довіреності 25 лютого 2005 року
автомобіль марки AUDI, 1982 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 - його
власником ОСОБА_3 з обліку не був
знятий.

Оскільки не було дотримано зазначених
вимог, між власником даного автомобіля
ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_2 -договір
купівлі-продажу укладений не міг бути.

З огляду на наведені вимоги закону
та обставини справи суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, так як він ґрунтується
на обставинах справи, доказах, які
надані сторонами, та відповідає нормам
матеріального права.

Судом повно встановлені обставини
справи, оцінені надані сторонами
докази, правильно застосовані норми
матеріального права, не допущено
порушень норм процесуального права,
тому колегія суддів не вбачає підстав
для скасування рішення суду.

За таких обставин, відповідно до ст.308
ЦПК України апеляційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржуване
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 12 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді