Справа № 667/8286/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Спічак О.Б.,

при секретарі - Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

30 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеною позовною заявою
посилаючись на те, що вона з 09.07.1994 року
перебуває у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2, з яким на даний час сімейні
відносини припинені, проживають
окремо, спільний побут не ведеться. Під
час шлюбу ними спільно було набуте
майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1,
право власності на яке за договором
купівлі-продажу оформлено на
відповідача. Крім того, 09.10.2008 року на
ім.»я ОСОБА_2 був виданий державний акт
про право власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1. Позивач просить суд
поділити вищезазначене майно на рівні
частки, визнати право власності на ?
частину домоволодіння, виділити в
натурі, визнати право власності на 12
частину земельної ділянки та визначити
порядок користування .

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені вимоги з
викладених вище підстав, просила позов
задовольнити, виділити їй в натурі
згідно до 1 варіанту експертизи 54/100
частини спірного домоволодіння та
відповідну частину земельної ділянки .

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що у власності
позивачки перебуває житловий будинок
АДРЕСА_2, просив в позові відмовити. Але
в разі задоволення позову просив
виділити йому в натурі згідно П
варіанту експертизи 62/100 частини
домоволодіння та відповідну частину
земельної ділянки.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
09.07.1994 року, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу від
09.07.1994 року, актовий запис № 335. Шлюб між
ними розірвано 20.12.2011 року.

За час проживання у шлюбі сторонами був
набутий житловий будинок АДРЕСА_1.

Право власності на це майно
підтверджується договором-купівлі
продажу від 21.10.1997 року, посвідченого
Товарною біржею «Ізумруд» та
зареєстрованого Херсонським МБТІ за
реєстровим номером 2613 від 22.10.1997 року
на ім»я відповідача ОСОБА_2.

09.10.2008 року на ім.»я ОСОБА_2 був виданий
державний акт про право власності на
земельну ділянку площею 0,1500 га, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, з
цільовим призначенням земельної
ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 69 СК України, дружина та
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п. 23, 24 своєї постанови від
21.12.2007 року N 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Отже, виходячи з того, що в України діє
загальний режим спільності майна
подружжя, згідно з яким майно, набуте в
шлюбі, вважається таким, що належить
подружжю, то у зв'язку з цим речі, набуті
за час шлюбу, підпадають під режим
спільного майна подружжя.

Враховуючи вище наведене, суд
приходить до висновку, що майно у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1500 га
розташованої за адресою АДРЕСА_1 є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, оскільки було набуте
сторонами під час перебування їх у
шлюбі, спільного проживання та ведення
сумісного господарства, і тому вважає
можливим визнати за позивачем право
власності на ? його частину.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 66/2013
від 30.01.2014 року суду запропоновано два
радіанти можливого виділу в натурі ?
частини житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 та
порядку користування земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_1.
Дослідивши матеріали експертизи, суд
приходить до висновку про проведення
виділу ? частини спірного житлового
будинку та визначення порядку
користування земельною ділянкою по І
варіанту експертизи, оскільки він є
таким, що найбільш враховує інтереси
співвласників спірного житлового
будинку. У власність позивача суд
вважає можливим виділити 46/100 частин
будинку, а у власність відповідача 54/100
частини, з стягненням компенсації за
відхилення від ідеальної долі. При
такому розподілі суд враховує, що
відповідач в будинку проживає з
дитиною, займається виращюванням
тварин та сільхозпродукції на
земельній ділянці, що відходить йому
при розподілі, а позивачка в будинку не
мешкає. П варіант експертизи значно
погіршує інтереси позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 230,16 грн. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213 ЦПК України,
ст. 60, 69, 70 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

В порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1
право власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 згідно 1
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
30.01.2014 року в житловому будинку літ. «А»
приміщення: частину приміщення 1-1
площею 20,1 кв.м, приміщення 1-4 площею 11,1
кв.м, приміщення 1-5 площею 12,6 м3 вартістю
13252,00 грн., в прибудові літ. «а»
приміщення І площею 8,5 кв.м, приміщення
ІІ площею 4,8 кв.м вартістю 4100,00 грн.,
загальною площею приміщень 57,1 кв.м;
ганок вартістю 385 грн., козирок вартістю
132 грн., огорожу № 1 вартістю 1418 грн., а
всього загальною вартістю 19287 грн., що
становить 46/100 частин від всього
будинку .

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_2 згідно 1
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
30.01.2014 року в житловому будинку літ. «А»
приміщення: частину приміщення 1-1
площею 10,6 кв.м, приміщення 1-2 площею 15,3
кв.м, приміщення 1-3 площею 13,7 м3 вартістю
11981 грн.; в прибудові літ. «а»:
приміщення ІІІ площею 8,5 кв.м,
приміщення ІV площею 6,5 кв.м, вартістю 4625
грн., загальною площею приміщень 54,6
кв.м, сарай-погребиця літ. «Б» вартістю
1577 грн., підвал вартістю 2554 грн., гараж
літ. «В» вартістю 1457 грн, хвіртку № 2
вартістю 273 грн., водопровід № 3
вартістю 377 грн., колодязь № 4 вартістю
232 грн., а всього загальною вартістю 23076
грн., що становить 54/100 частин від всього
будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію за відхилення від
ідеальної частки у розмірі 1894,5 грн.

Забов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у користуванні водопроводом, до
часу облаштування виділеної їй частині
житлового будинку водопроводом від
селищної мережі.

Виконання робіт про ізоляції
приміщень, а саме: зведення перегородки
у приміщенні 1-1 (площею 30,7 кв.м) із
облаштуванням двох приміщень розміром
4,6х4,36 метра площею 19,5 кв.м та 2,44х4,36
метра площею 11,2 кв.м, закладення
дверних прорізів між приміщеннями 1-1 та
1-4 та приміщеннями ІІ та ІІІ,
облаштування дверного прорізу з
існуючого віконного у приміщення ІІІ,
облаштування дверного прорізу з
приміщення ІІІ до частини приміщення
1-1, вартість яких становить 11021 грн.
покласти на сторони по справі в рівних
частинах

Визнати право власності за ОСОБА_1 на ?
частку земельної ділянки загальною
площею 0,1500 га розташованої за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на ?
частку земельної ділянки загальною
площею 0,1500 га розташованої за адресою
АДРЕСА_1.

Визначити між співвласниками порядок
користування земельною ділянкою
загальною площею 0,1500 га за адресою
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 2 частину
земельної ділянки згідно 1 варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 30.01.2014 року площею 750
кв.м., на якій розташовані об»єкти
нерухомості.

Виділити ОСОБА_2 1 частину земельної
ділянки площею 750 кв.м.,на якій
розташовані об»єкти нерухомості, з
виходом з боку проїзної частини
АДРЕСА_1 через хвіртку № 2.

Забов»язати ОСОБА_2 знести ворота з
боку проїзної частини АДРЕСА_1 та з боку
дороги, на яку виходить задня межа.
Покласти на сторони по справі
обов»язок обладнати виділену ОСОБА_1
частку воротами та хвірткою.

Забов»язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 у доступі до частини зовнішньої
стіни будинку літ. «А» за якою
знаходиться приміщення 1-3 для
можливості її обслуговування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 230,16 грн.

На рішення суду протягом десяти
днів може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона.

. Суддя
О.Б.Спічак