У Х В А Л А

13 січня 2014 року
м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Матвєєвої О.А.,

суддів: Горелкіної Н.А., Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
Відкрите акціонерне товариство
«Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди, завданих внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди,

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 24 червня 2011
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 700
грн у відшкодування моральної шкоди,
завданої йому пошкодженням під час
дорожньо - транспортної пригоди, за
участю автомобіля марки «Ford Mondeo»,
державний номерний знак НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 25 квітня 2012 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про відшкодування майнової шкоди
скасовано, в цій частині ухвалено нове
рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
майнову шкоду у розмірі 1 611 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.
Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 24 червня 2011
року та рішення апеляційного суду
Київської області від 25 квітня 2012 року
залишено без змін.

У грудні 2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд зазначеної ухвали
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема ст. 1192 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України у
разі пропущення строку, встановленого
частиною першою, другою цієї статті, з
причин, визнаних поважними, суд за
клопотанням особи, яка подала заяву про
перегляд судового рішення, може
поновити цей строк.

Оскільки наведені заявником причини
пропуску строку для подання заяви про
перегляд судових рішень є поважними,
такий строк підлягає поновленню.

Заявник вважає прикладом неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року, в якій суд
касаційної інстанції погодився з
висновками апеляційного суду про
стягнення на користь позивача реальну
вартість виконаних ремонтних робіт по
відновленню автомобіля, пошкодженого у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» зі змінами роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Зі змісту заяви та ухвали, про перегляд
якої її подано, не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах у порівнянні із
ухвалами, на які здійснюється
посилання, оскільки в них мають місце
різні, встановлені судом, фактичні
обставини.

Крім того, ОСОБА_1 вважає прикладом
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2012 року, копію якої
долучено до заяви.

Зі змісту зазначених ухвали
убачається, що судом касаційної
інстанції рішення апеляційного суду
скасовано та передано справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» зі змінами роз'яснено, що
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1частини першої
статті 355 ЦПК.

Наведене свідчить про те, що при
розгляді справи, з якою заявник
порівнює справу, щодо якої подано заяву
про перегляд судового рішення, спір
остаточно не вирішено та не відбулося
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що передбачені
статтею 355 ЦПК України підстави для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 грудня 2012 року
відсутні.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2012 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - Відкрите
акціонерне товариство «Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
про відшкодування матеріальних
збитків та моральної шкоди, завданих
внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди, за заявою ОСОБА_1 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 грудня 2012 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.А. Матвєєва

Судді
Н.А. Горелкіна

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

О.В. Умнова