Справа № 366/1837/13-ц Головуючий у І
інстанції Ткаченко Ю.В.Провадження №
22-ц/780/514/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 50
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Іванківського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області, третя
особа - ОСОБА_1, про скасування наказів
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
оплату часу вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області, третя
особа - ОСОБА_1, про скасування наказів
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
оплату часу вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди, посилаючись
на те, що 09 серпня 2012 року позивача було
прийнято на роботу до управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області на
посаду зоотехніка сектору майнових,
земельних відносин та маркетингу
сільськогосподарської продукції.
Наказами № 03-9 від 14 травня 2013 року та №
03-10 від 18 травня 2013 року позивача було
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності та оголошено догани
за неналежне виконання службових
обов'язків, а 31 травня 2013 року позивача
було звільнено із займаної посади на
підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_2
вважає звільнення та притягнення його
до дисциплінарної відповідальності
незаконними та безпідставними,
оскільки він жодних порушень
внутрішнього трудового розпорядку чи
трудового договору не допускав. У
зв'язку з викладеним позивач просив
скасувати накази про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності №
03-9 від 14 травня 2013 року та № 03-10 від 18
травня 2013 року, скасувати наказ про
звільнення № 8-к від 31 травня 2013 року,
поновити його на роботі, стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 31 травня 2013 року по
день поновлення на роботі та стягнути
моральну шкоду в розмірі 5 тисяч
гривень.

Рішенням Іванківського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року позов задоволено повністю.
Скасовано накази № 03-9 від 14 травня 2013
року та № 03-10 від 18 травня 2013 року
управління агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області про
притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності. Скасовано наказ № 8-к
від 31 травня 2013 року управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області про
звільнення ОСОБА_2 з посади зоотехніка
на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.
Стягнуто з управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 31 травня 2013
року по 06 листопада 2013 року у розмірі 6
149 грн., з якої відповідачу необхідно
вирахувати податки та інші обов'язкові
платежі та направити за цільовим
призначенням. Стягнуто з управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 5 тисяч гривень. Поновлено
ОСОБА_2 на посаді зоотехніка управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області.
Вирішено питання щодо судових витрат
по справі.

Додатковим рішенням Іванківського
районного суду від 06 листопада 2013 року
допущено негайне виконання рішення
суду першої інстанції від 06 листопада
2013 року в частині поновлення на роботі
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 09 серпня 2012
року позивача було прийнято на роботу
до управління агропромислового
розвитку Іванківської районної
державної адміністрації Київської
області на посаду зоотехніка сектору
майнових, земельних відносин та
маркетингу сільськогосподарської
продукції (а. с. 32-33). Наказами № 03-9 від 14
травня 2013 року та № 03-10 від 18 травня 2013
року позивача було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
оголошено догани за неналежне
виконання службових обов'язків (а. с.
11-12). 31 травня 2013 року позивача
звільнено із займаної посади на
підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 10).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач порушив вимоги трудового
законодавства, оскільки у нього були
відсутні підстави для застосування п. 3
ст. 40 КЗпП України, а оскільки позивача
було звільнено незаконно, то й вимоги
про стягнення заробітної плати та
моральної шкоди підлягають до
задоволення.

Проте колегія суддів апеляційної
інстанції не може погодитися з
розміром моральної шкоди, яку стягнув
суд першої інстанції, з огляду на
наступне.

Згідно із ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до роз'яснень, наданих в абз.
1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із подальшими змінами),
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої незалежності.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) та з урахуванням
інших обставин. При цьому суд має
виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості (п. 9
Постанови).

Вирішуючи спір про відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
не врахував характер та обсяг
моральних страждань, яких зазнав
позивач унаслідок протиправних дій
відповідача.

Враховуючи викладене та виходячи з
принципів розумності, виваженості та
справедливості, колегія суддів вважає
необхідним зменшити розмір моральної
шкоди до 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Іванківського районного суду
Київської області від 06 листопада 2013
року змінити, виклавши абзац п'ятий
резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з управління
агропромислового розвитку
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі одної тисячі гривень».

У решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: