Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа Департамент Державної виконавчої служби про скасування акту опису і арешту майна та призначення відповідального зберігача,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа Департамент Державної виконавчої служби про скасування акту опису і арешту майна та призначення відповідального зберігача.

Вивчивши матеріали заяви встановлено, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити у наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За заявленими вимогами ОСОБА_1 просить скасувати акт опису і арешту майна від 03.07.2013 року, зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві призначити іншого відповідального зберігача арештованого транспортного засобу та зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві вчинити дії в рамках примусового стягнення суми заборгованості за виконавчим листом № 2-3487/11.

В обгрунтування вимог позивач зазначає, що на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2-3487/11 про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на автомобіль «Део Матіз» д.н.з. НОМЕР_1, що належить боржнику на праві приватної власності. Згідно із складеним актом опису і арешту майна, відповідальним зберігачем якого було призначено позивача. На неодноразові звернення в усному та письмовому порядках до начальника ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві з приводу того, що він не може надалі бути відповідальним зберігачем, позивач відповіді не отримав.

Згідно положень частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. (п. 1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснено у пункті 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13 грудня 2010 року за № 3, справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного

виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними

судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження. Справи за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам.

В пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 також зазначено про те, що інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

З огляду на викладене, відсутні підстави для відкриття провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом ОСОБА_1, оскільки у даному випадку відповідачем являється Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, оскаржуюються дії, пов»язані з проведенням виконавчих дій по виконанню рішення суду, позивач є зберігачем арештованого майна, згідно акту опису й арешту майна, тобто не являється стороною та учасником виконавчого провадження, а є особою, яка залучена до проведення виконавчих дій, тому виходячи зі змісту позовних вимог та суб»єктивного складу сторін дана справа відноситься до юрисдикції адміністративного суду, у зв»язку з чим у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити.

За нормою пункту першого ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року № 3, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 ст. ст. 122 ч. 2 п. 1; 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа Департамент Державної виконавчої служби про скасування акту опису і арешту майна та призначення відповідального зберігача.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір, згідно квитанції № 621/з16 від 15.10.2014 р. в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя