Справа № 261/7196/13-ц
Провадження № 2-о/261/8/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
12
березня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька
у складі: головуючий - суддя Іванов В.М.,
народні засідателі Чембарова В.М.,
Передерій Н.М., при секретарі Абрамчук
А.В., за участю заявника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про визнання особи
недієздатною,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2, є його батьком. В силу свого
похилого віку батько страждає деякими
хворобами внаслідок яких неадекватно
поводиться, робить чинки, які дають
підставу вважати його психічно хворим,
оскільки він не може розуміти
значення своїх дій та керувати ними, що
може бути небезпечним як для нього та і
для оточуючих його людей. В зв'язку з
цим заявник звернувся до суду та
просить визнати батька недієздатним.

В судовому засіданні заявник
підтвердив свої вимоги та їх
обґрунтування, суду пояснив, що його
батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після
розірванням в 2013 р. шлюбу з його матір'ю,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, В силу
свого похилого віку батько страждає
склерозом та психічним розладом, про що
говорять чинки які він робить,
наприклад продав разом із своєю
сестрою квартиру, яка належала їм на
праві власності в порядку спадкування
за 4 500 дол. США., коли можливо було її
продати за 8 000 дол. США, придбав собі
автомобіль не порадившись не з ким та
не обиравши, крім цього спалив костюм,
який належав його сину, ОСОБА_3. В
будинку батька часто бачать невідомих
осіб, серед них є циган, які виносять з
будинку якісь речі, це дає підстави
вважати заявнику, що батько роздарює
речі, які є спільно придбаним майном
його батьків. Дивлячись на поведінку
батька, він вважає, що він страждає
психічним розладом, тому не може
розуміти значення своїх дій та
керувати ними, що може бути небезпечним
як для нього самого так і для оточуючих
його людей. В зв'язку з цим він змушений
звернутися до суду та просить суд
визнати його батька, ОСОБА_2
недієздатним.

Представник заінтересованої особи -
відділ опіки та піклування в
Петровському районі м. Донецька - в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву з проханням розглянути
справу у його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заявлені
вимого вважає надуманими, суду пояснив,
що заявник є його сином, з яким в нього
вже протягом багатьох років неприязні
стосунку, з тих підстав, що в 2000 роках,
він разом із сестрою продали квартиру,
яка належала їм на праві власності в
порядку спадкування після смерті їх
брата без відома заявника. В 2009 році
відносини в них і зовсім припинились,
внаслідок неприязних стосунків з боку
синів та дружини.

В теперішній час він проживає один,
забезпечує себе сам, допомоги йому
ніхто не надає, на обліку в МПЛ не
перебуває та ніколи туди не звертався,
із сусідами спілкується, підтримує
дружні стосунки, сварки не вчиняє. В 2004
р. заявник вже звертався до суду з
позовом про визнання його та його
сестри, ОСОБА_4, недієздатними, однак
суд відмовив йому в цих вимогах.
Психічно хворим себе не вважає, просить
суд відмовити в задоволені заяви.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 суду пояснив, що
представляє інтереси ОСОБА_2 по іншим
справам, які знаходяться в провадженні
Петровського райсуду м. Донецька,
неодноразово спілкувався з ним, вважає
його адекватним та психічно здоровою
людиною.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що заявник
його брат, ОСОБА_2, його батько. З 2009 року
відносин з батьком він не підтримує,
оскільки між ними склалися неприязні
стосунки, він також дивлячись на
поведінку батька, вважає, що він
страждає психічним розладом, тому не
може розуміти значення своїх дій та
керувати ними, що може бути небезпечним
як для нього самого так і для оточуючих
його людей, тому його необхідно визнати
недієздатним.

Заслухавши пояснення заявника,
заінтересованих осіб, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа
може бути визнана судом недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Законодавство України встановлює
презумпцію психічного здоров'я людини,
якщо інше не буде встановлено в
законному порядку. Відповідно ст. 3
Закону "Про психіатричну допомогу"
кожна особа вважається такою, що не має
психічного розладу, доки наявність
такого розладу не буде встановлено на
підставах і в порядку, передбачених цим
Законом та іншими законами України. Ст.
1 зазначеного Закону визначає
психічний розлад як розлад психічної
діяльності (затьмарення свідомості,
порушення сприйняття, мислення, волі,
емоцій, інтелекту чи пам'яті), який
позбавляє особу здатності адекватно
усвідомлювати навколишню дійсність,
свій психічний стан і поведінку. При
цьому діагноз психічного розладу не
може базуватися на незгоді особи з
існуючими в суспільстві політичними,
моральними, правовими, релігійними,
культурними цінностями або на
будь-яких інших підставах,
безпосередньо не пов'язаних зі станом
її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Згідно ст.. 238 ч. 3 ЦПК України у заяві про
визнання фізичної особи недієздатною
повинні бути викладені обставини, що
свідчать про хронічний, стійкий
психічний розлад, внаслідок чого особа
не здатна усвідомлювати значення своїх
дій та (або) керувати ними.

Як вбачається з Науково-Практичного
Коментаря до статті 238 ЦПК України
разом із заявою про визнання
громадянина обмежено дієздатним або
недієздатним особа, що звертається з
такою заявою, повинна представити суду
такі документи: докази, що
підтверджують хронічний, стійкий
психічний розлад, внаслідок якого
особа не здатна усвідомлювати значення
своїх дій та/або керувати ними. Такими
доказами можуть бути: виписка з
історії хвороби; довідка про стан
здоров'я; виписка з військового квитка
про причину звільнення з армії або
відсторонення від проходження
військової служби; довідка
військового госпіталю про поранення,
травму голови; документи й акти,
складені працівниками міліції,
представниками громадськості;
показання свідків, лікарів про дивну
поведінку громадянина в побуті, на
вулиці, про наявність захворювання;
інші докази, які свідчать, що в
громадянина є серйозні відхилення від
звичайних норм поведінки (постійно
сміється, смикається, жестикулює,
командує, співає тощо).

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за наданням
амбулаторної, стаціонарної,
спеціалізованої психіатричної
допомоги в МПЛ № 1 не звертався,
відомостей про звернення до інших
лікувальних установ не має.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, оскільки рішення
суду не може ґрунтуватися на домислах
та припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів що підтверджують хронічний,
стійкий психічний розлад, внаслідок
якого ОСОБА_2 не здатен усвідомлювати
значення своїх дій та/або керувати ними
суду з боку заявника не надано, що є
підставою для відмови заявнику в
позові.

Крім цього звернувшись до суду з
заявою про визнання батька, ОСОБА_2,
який розуміє значення своїх дій та може
керувати ними,недієздатним, не маючи
для цього об'єктивних підстав, може
порушувати його права на повагу до
гідності та честі, призвести до
душевних страждань. Тому відмовляючи у
задоволенні заяви суд визнає заявника
таким, що діяв недобросовісно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
36, 39 ЦК України, ст.. 60, 238, 213-215 ЦПК
України, Закону України "Про
психіатричну допомогу", суд

На підставі викладеного, керуючись ст.
36, 39 ЦК України, ст.. 60, 238, 213-215 ЦПК
України, Закону України "Про
психіатричну допомогу", суд

В и р і ш
и в :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання
недієздатним ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі у
десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги, а в
разі відсутності у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.М. Іванов

Народний засідатель
В.М. Чембарова

Народний засідатель
Н.М. Передерій