Справа № 2/487/759/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

25.03.2014 року Заводський
районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді - Притуляк
І.О.,

при секретарі - Будикіній А.Л..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, уточнивши який,
просила усунути перешкоди у
користуванні належною їй на праві
власності часткою квартири АДРЕСА_1
шляхом виселення відповідача.

В заяві позивач зазначила, що
вона та третя особа по справі ОСОБА_3 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1. При
цьому, відповідач ОСОБА_2 її колишній
чоловік проживає у квартирі без
достатніх правових підстав. При цьому
чинить їй перешкоди у користуванні
належним майном, оскільки перешкоджає
у її вселенні та проживанні у квартирі.
Крім цього не сплачує комунальні
послуги, у зв'язку з чим на даний час
заборгованість складає 11685,88 грн.

Посилаючись на викладені
обставини, у відповідності до положень
ст..ст.317,319,391 ЦК України просила позовні
вимоги задовольнити.

До судового засідання
представник позивача не з'явився,
надав заяву, у якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просить розглянути справу за його
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечує.

До судового засідання відповідач
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив про час та місце розгляду
справи був повідомлений своєчасно,
належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 до судового
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій зазначила, що позовні
вимоги підтримує, просить розглянути
справу за її відсутності.

З відома представника
позивача, суд вважає можливим
постановити рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом приймалось рішення на
підставі доказів, що є у матеріалах
справи.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, суд приходить до наступного

Як встановлено в судовому
засіданні, квартира АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, видане Службою приватизації
житлового фонду АТ «Монолітбуд» 22.01.1997
року, належала на праві власності
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Рішенням Заводського районного
суду м.Миколаєва від 21.09.2009 року №2-4215/09
було визначено частки співвласників
вказаної квартири по 1/3 частині за
кожним.

На даний час власниками спірної
квартири є позивач, з часткою у розмірі
1/3, на підставі Свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів, які не
відбулися №377, виданого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу 24.04.2013 року, на
підставі акту про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
затвердженого начальником Заводського
ВДВС ММУЮ, у відповідності до положень
ст..62 Закону України «Про виконавче
провадження». Та третя особа ОСОБА_3 з
часткою 2/3, на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, видане
Службою приватизації житлового фонду
АТ «Монолітбуд» 22.01.1997 року та договору
дарування №484 від 27.03.2012 року.

Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на спірну квартиру, відповідним чином
зареєстровано Реєстраційною службою
Миколаївського МУЮ Миколаївської
області, про що свідчать надані суду
Витяги з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності №2851224 від 24.04.2013 року,
№2214890 від 10.04.2013 року та№17614720 від 11.02.2014
року.

В судовому засіданні встановлено,
що на даний час у квартирі проживає
колишній співвласник відповідач
ОСОБА_2, який чинить перешкоди у
користуванні власникам квартири
належним їм майном, та не сплачує
житлово-комунальні послуги, внаслідок
чого заборгованість станом на 01.12.2013
року становить 11685,88 грн.

Факт вчинення перешкод позивачу у
користуванні належним їй майном
підтверджується її зверненнями до
правоохоронних органів.

Згідно ст..321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Виселення є категорією житлового
законодавства, тому при розгляді
цивільних справ за позовом про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення предметом
доказування є втрата права на житло,
або взагалі його відсутність, або інші
передбачені ЖК України підстави для
позбавлення права на житло.

З огляду на положення ст. 391 ЦК
України та ст. 156 ЖК України право
власника на користування жилим
приміщенням є похідним від його права
власності і з припиненням цього права
він втрачає право користування цим
приміщенням.

Так ОСОБА_2 є колишнім
співвласником спірної квартири, та
його право користування вказаною
квартирою є похідним від його права
власності на неї.

Оскільки право власності
відповідача ОСОБА_2 на частку спірної
квартири було припинено, то ним було і
втрачено право користування цим
приміщенням.

Згідно положень ст..319 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном, в тому числі і шляхом
виселення осіб, щодо яких відпали
законні підстави для користування
майном.

Таким чином, наявні підстави для
виселення відповідача з належної
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві власності
квартири АДРЕСА_1.

На підставі ст..88 ЦК України з
відповідачів на користь позивачки
підлягають стягненню понесені нею
судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 5-8. 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні належною їй на праві
власності часткою в квартирі АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з моменту винесення. Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду
Миколаївської області у строк та
порядку, передбаченими ст..ст.. 294, 296 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за заявою
відповідача поданою протягом 10 днів з
моменту отримання копії рішення.

СУДДЯ:

І.О.ПРИТУЛЯК