РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20530/13-ц

пр. № 2/759/1401/14

12 березня 2014 року

Святошинський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді -

Мазур І.В.

при секретарі -

Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1, адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, вселення та визначенння
порядку користування власністю, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
вселення та визначення порядку
користування власністю.

При цьому, посилається на те, що
вказана квартира належить їм, сторонам
по справі, на праві спільної часткової
власності. Йому належить 1/4 частина
квартири на підставі свідоцтва про
права на спадщину за заповітом від
19.03.2006р., а відповідачам ? частини на
підставі договору купівлі-продажу від
15.05.2013р., посвідченого Другою Київською
державною нотаріальною конторою.
Квартира складається з двох окремих
ізольованих кімнат жилою площею 10,2кв.
м. та 17 кв. м Загальна площа квартира
складає 48,55 кв.м. Між ним та
відповідачами не досягнуто згоди з
приводу користування квартирою, він з
вересня 2013 року не має можливості
користуватися своєю частиною квартири,
у зв'язку з тим, що відповідачі ключі
від квартири йому не надають,
встановили нові вхідні замки. Просить
суд усунути перешкоди у здійсненні ним
права власності шляхом вселення його в
квартиру АДРЕСА_3 шляхом вселення його
в квартиру. Визначити порядок
користування власністю шляхом
виділення йому в користування окремої
кімнати площею 10,2кв.м. Приміщення
загального користування залишити в
загальному користуванні.

Відповідач ОСОБА_4 двічі належним
чином повідомлявся про день слухання
справи, судова повістка повернулася до
суду за закінченням терміну
зберігання. Відповідач ОСОБА_3 двічі
через канцелярію суду 24.02.2014р. та
11.03.2014р. здавав заяви про відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою.
При цьому будь-яких підтверджуючих
документів на підтвердження
поважності причин неявки суду не надав.
Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 224, ч.4
ст.169 ЦПК України вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
відповідачів та винести заочне рішення
по справі. Позивач проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з слідкуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1 належить 1/4 частина квартири на
підставі свідоцтва про права на
спадщину за заповітом від 19.03.2006р., а
відповідачам ? частини на підставі
договору купівлі-продажу від 15.05.2013р.,
посвідченого Другою Київською
державною нотаріальною конторою.
Квартира складається з двох окремих
ізольованих кімнат жилою площею 10,2кв.
м. та 17 кв. м Загальна площа квартира
складає 48,55 кв.м. /а.с.5,7-8/.

Позивач стверджує про неможливість
користування квартирою спірною
квартирою, оскільки відповідачі чинять
перешкоди у користуванні квартирою, не
дають користуватися спільним майном,
проживати в ньому, чим істотно
порушують його права як власника. Даний
факт підтверджується і зверненнями
позивача до прокуратури та до
Святошинського РУ ГУ МВС України в
м.Києві.

Згідно довідки форми №3 від 7.02.2014р. в
квартирі на даний час зареєстрований
лише позивач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно

Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Частинами 1-3 статті 358 ЦК України
встановлено, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Стаття 150 ЖК України встановлює право
громадян, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуватися ним (нею) для
особистого проживання. Частиною 4
статті 9 ЖК України закріплено, що ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Власникові належать право
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном ( ч. 1 ст. 317
ЦК України).

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як зазначено в п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. №20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

У відповідності до наведених норм
законодавства, позивач має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільної
квартири, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності.

З урахуванням того, що позивачу ОСОБА_1
належить ? частина у спірній квартирі,
що відповідно складає 6,8кв.м.жилої
площі та 11,83кв.м. загальної площі, він
має право користуватися нею для
особистого проживання і підстави для
обмеження цих прав відсутні.

Суд також враховує, що між сторонами
виник спір щодо користування квартирою
АДРЕСА_3, відповідно в квартирі є лише
дві жилі кімнати площею 17кв.м. та 10,2
кв.м. Суд з урахуванням того, що
зазначена площа меншої кімнати
перевищує частку позивача лише на
3,4кв.м. з урахуванням захисту інтересів
як позивача так і відповідачів вважає,
що за таких обставин підлягають
задоволенню позовні вимоги про
визначення порядку користування жилим
приміщенням та виділення в
користування позивачу кімнати площею
10,2кв.м., коридор 7,9кв.м., кухню 6кв.м.,
ванну кімнату 2,1кв.м, вбиральню 1кв.м.,
вбудовані шафи 2,1кв.м. та лоджію 2,5кв.м.
залишити в загальному користуванні.

При цьому суд враховує, що в разі
задоволення вимог позивача, житлові
права інших співвласників спірної
квартири не порушуються. Крім того,
визначення таким чином порядку
користування квартирою не позбавляє їх
права власності на належну кожному з
них частину вказаної квартири.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі чинять позивачу перешкоди
у користуванні квартирою, чим
обмежують його право на користування
вказаною квартирою. За таких обставин
суд приходить до висновку, що вимоги
про вселення та усунення перешкод у
користуванні власністю є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з
кожного із відповідачів судові витрати
пропорційно по 114грн.70коп. сплаченого
судового збору на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 317 319, 321, 355, 356, 358, 391, ЦК
України, ст. ст. 9, 150 ЖК України, ст. ст.3,10
57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права
власності шляхом вселення ОСОБА_1 в
квартиру АДРЕСА_3.

Визначити порядок користування
власністю шляхом виділення ОСОБА_1
окремої кімнати площею 10,2кв.м. в
квартирі АДРЕСА_3. Коридор 7,9кв.м., кухню
6кв.м., ванну кімнату 2,1кв.м, вбиральню
1кв.м., вбудовані шафи 2,1кв.м. та лоджію
2,5кв.м. залишити в загальному
користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 114грн.70коп. (сто чотирнадцять
грн.70коп.) судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 114грн.70коп. (сто чотирнадцять
грн.70коп.) судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги та може
бути оскаржене до апеляційного суду м.
Києва через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя