Номер провадження 8/259/3/2013
Справа № 259/469/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2014 р.
м.
Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді - Добнєва
С.С.,

при секретарі -
Матвієнко О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2,

представників відповідача -
Осіпова В.П., Пустовойтова А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Донецького спеціалізованого
підприємства «Пожежтехніка» ДПО
України про визнання незаконним наказу
про звільнення, зміну формулювання
причин звільнення з роботи, стягнення
вихідної допомоги, заробітної плати за
весь час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача, - Донецького
спеціалізованого підприємства
«Пожежтехніка» ДПО України про
визнання незаконним наказу про
звільнення, зміну формулювання причин
звільнення з роботи, стягнення
вихідної допомоги, заробітної плати за
весь час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивував тим, що з 13.08.2010 року по
16.09.2011 року знаходився в трудових
відносинах з відповідачем працюючи на
посаді головного інженера. Наказом №
32-к від 16.09.2011р. його було звільнено за
п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без
поважних причин. Вважає звільнення
незаконним, оскільки з 01.09.2011 р. він
знаходився у щорічній відпустці, згоду
на яку надав 15.08.2011 р. своєю резолюцією
директор ДСП «Пожтехніка» Осіпов В.П.
на заяві позивача про надання йому
такої відпустки строком з 01.09.2011 р. по
28.09.2011 р. Ксерокопію вищевказаної заяви
з резолюцією Осіпова В.П. додав до
позовної заяви. Вважає, що не наказ про
відпустку, який є відсутнім, а саме
наявна ксерокопія його заяви без дати з
резолюцією директора Осіпова В.П. є
підставою для надання йому відпустки.
Оригінал заяви у нього відсутній,
оскільки він віддав її бухгалтеру для
нарахування відпускних та підготовки
наказу про відпустку, а також сам факт
зняття ним ксерокопії з його заяви з
резолюцією директора Осіпова В.П.
пояснює незадовільними відносинами
між ними та недовірою до подальших дій
Осіпова В.П.

Просить суд визнати незаконним наказ №
32-к від 16.09.2011р. про його звільнення за
п.4 ст.40 КЗпП України, змінити
формулювання причин звільнення з
роботи на «звільнений у зв'язку з
невиконанням роботодавцем
законодавства про працю та умов
колективного договору на підставі ч.3
ст.38 КЗпП України», змінити дату його
звільнення з 16.09.2011р. на день вирішення
справи в суді, стягнути вихідну
допомогу, заробітну плату за весь час
вимушеного прогулу, відшкодувати
моральну шкоду у сумі 200000,00 грн. та
понесені матеріальні збитки у сумі 5588,49
грн., а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник адвокат ОСОБА_2 діюча на
підставі свідоцтва підтримали позовні
вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача Осіпов В.П.,
присутній у судовому засіданні, з
позовом не погодився та зазначив, що
дійсно позивач ОСОБА_1 перебував у
трудових відносинах з ДСП
«Пожтехніка», працюючи на посаді
головного інженера. Наказом № 32-к від
16.09.2011р. його було звільнено за п.4 ст.40
КЗпП України за прогул без поважних
причин. Ніякої відпустки ОСОБА_1 він не
надавав, оскільки у період вересня 2011
року на підприємстві планувалась
перевірка інспекцією праці та
присутність головного інженера при
цьому була обов»язковою, про що було
відомо ОСОБА_1Також, на підприємстві
був затверджений графік відпусток на
2011 рік, згідно якому ОСОБА_1 планувалось
надання відпустки з 01.10.2011р. по 25.10.2011р.
Вважає, що звільнення ОСОБА_1 відбулося
згідно норм діючого трудового
законодавства, а його посилання на
існування оригіналу заяви без дати про
надання йому щорічної відпустки з
01.09.2011р. з його - Осіпова В.П.- резолюцією
про надання дозволу на таку відпустку,
вважає недоведеним фактом, при цьому не
виключає можливості виготовлення
долученої до матеріалів справи
вищевказаної заяви шляхом підроблення
ОСОБА_1, а саме - накладення його
резолюції з таким текстом на заяву
ОСОБА_1 Також підкреслює відсутність
наказу про надання щорічної відпустки
ОСОБА_1 з 01.09.2011р. по 28.09.2011р. та, й у
зв»язку з цим, підпису позивача про
ознайомлення з цим наказом, тому
позовні вимоги вважає
необґрунтованими та просить в
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Пустовойтов
А.М.в судовому засіданні підтримав
вимоги Осіпова В.П.

Суд, заслухав пояснення сторін, та їх
представників, дослідивши матеріали
справи і перевіривши їх доказами,
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, з
13.08.2010р. по 16.09.2011р. позивач ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з ДСП
«Пожтехніка» працюючи на посаді
головного інженера. Наказом № 32-к від
16.09.2011р. його було звільнено за п.4 ст.40
КЗпП України за прогул без поважних
причин, що підтверджується записами у
його трудовій книжці № 23,24 (а.с.16).

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України,
передбачено розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у випадку
прогулу працівника (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 6.11.1992 року ( зі
змінами) « Про практику розгляду судами
трудових спорів» при розгляді справ
про поновлення на роботі судам
необхідно з»ясувати, з яких підстав
проведено звільнення працівника
згідно з наказом, і перевіряти їх
відповідність законові. Суд не вправі
визнати звільнення правильним
виходячи з обставин, з якими власник
або уповноважений ним орган не
пов»язували звільнення.

За поясненнями самого позивача ОСОБА_1
у судовому засіданні, він дійсно був
відсутній на роботі з 13.09.2011р. по
15.09.2011р., оскільки як він вважав, він
перебував у відпустці. Відсутність
позивача на робочому місці у
зазначений період також
підтверджується табелем обліку
робочого часу (а.с. 73), доповідними
записками головного бухгалтера ДСП
«Пожтехніка» Дудушко І.М. про
відсутність на робочому місці ОСОБА_1 з
13 вересня 2011 року по 15 вересня 2011 року
(а.с. 64-66), протоколом зборів трудового
колективу від 16.09.2011р. (а.с.76-79).

Посилання позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні на ксерокопію його заяви без
дати про надання йому щорічної
відпустки з 01.09.2011р. з нібито резолюцією
директора ДСП «Пожтехніка» Осипова В.П.
про надання дозволу на відпустку, як на
доказ його правомірної та поважної
відсутності на роботі з 13.09.2011р. по
15.09.2011р., суд не може прийняти як
належний та допустимий доказ. По -
перше, позивачем не наданий оригінал
цієї заяви, а проводити експертні
дослідження, оголошені позивачем у
судовому засіданні з метою
встановлення часу написання заяви та
резолюції, порівняння почерку особи, що
здійснила резолюцію на заяві про
надання дозволу ОСОБА_1 на відпустку з
почерком Осипова В.П. можливі лише з
оригіналами документів. По - друге,
наявність ксерокопії заяви з нібито
резолюцією директора ДСП «Пожтехніка»
Осипова В.П. про надання дозволу на
відпустку ОСОБА_1 - при відсутності
наказу про надання такої відпустки та
підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з цим
наказом - дає суду підстави вважати про
неповажність причин відсутності
позивача на робочому місці у період з
13.09.2011р. по 15.09.2011р. Тобто, позивачем не
доведений перед судом факт його
перебування у відпустці на час
звільнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про законність та
обґрунтованість наказу № 32-к від
16.09.2011р. про звільнення ОСОБА_1 за п.4
ст.40 КЗпП України за прогул без
поважних причин, та самовільний вихід
ОСОБА_1 у відпустку у період не
встановлений затвердженим графіком
відпусток на 2011 рік. Таким чином, у
задоволенні вимог позивача про
визнання незаконним наказу про
звільнення слід відмовити за
недоведеністю. Інші вимоги ОСОБА_1 щодо
зміни формулювання причин звільнення з
роботи, стягнення вихідної допомоги,
заробітної плати за весь час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди є похідними від
основної, у задоволенні якої судом
відмовлено, тому у задоволенні інших
вимог суд також відмовляє.

Оголошені представником позивача у
судовому засіданні 22.12.2011р. уточнення
до позовних вимог не розглядаються
судом у зв»язку із не додержанням
форми, порядку та строків їх подачі.

На підставі викладеного, керуючись п.4
ст..40 КЗпП України, ст..ст.10,11,94,88,209,212,
214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького
спеціалізованого підприємства
«Пожежтехніка» ДПО України про
визнання незаконним наказу про
звільнення, зміну формулювання причин
звільнення з роботи, стягнення
вихідної допомоги, заробітної плати за
весь час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди -
залишити без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 17
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області на
протягом десятьох днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -