Провадження №22-ц/784/815/14
Головуючий у першій інстанції-Батченко
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Романенко Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30
грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості та
зобов'язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та зобов'язання
вчинити певні дії.

Позивачка зазначала, що з 1999 року
працювала на підприємстві
житлово-комунального господарства, яке
після останньої реорганізації мало
назву ПП «Аріанда» і директором якого
був ОСОБА_2 Внаслідок неодноразового
порушення її трудових прав, судовими
рішеннями з ПП «Аріадна» на її користь
було стягнуто в загальному розмірі 36
286,58 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2, як
директор підприємства, не виконав
судові рішення, а підприємство
перебуває в стадії ліквідації, ОСОБА_1
просила стягнути з відповідача 36 286,58
грн. боргу за судовими рішеннями та
зобов'язати останнього внести записи у
трудову книжку про поновлення її на
роботі з 1 лютого 2011 року.

До участі в справі як третю особу
залучено ліквідатора ПП «Оріанда» -
Даниленка С.В.

Відповідач ОСОБА_2 в письмових
запереченнях позов не визнав,
посилаючись на те, що з травня 2012 року
ПП «Аріанда» припинило підприємницьку
діяльність, а він, як колишній директор,
не несе відповідальності за борги
підприємства.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 30
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на ті ж обставини, що були
підставою позову, просила рішення
скасувати та задовольнити її вимоги,
вирішивши питання про заміну
відповідача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 2005
року ОСОБА_1 працювала у ПП (ЧМП)
«Аріанда» на посаді двірника (а.с.24).
Посаду директора ПП «Аріанда» з 2005 року
займав ОСОБА_2 (а.с.38).

Протягом 2010-2012 років між сторонами
неодноразово виникали трудові спори.

Рішенням Центрального районного суду
від 14 грудня 2011 року ОСОБА_1 поновлено
на роботі у ПП «Аріанда» з 1 лютого 2011
року, за час вимушеного прогулу
стягнуто 7 791, 32 грн. та 2 000 грн.
моральної шкоди (а.с.7).

Наказом директора ПП «Аріанда» від 15
грудня 2011 року ОСОБА_1 поновлено на
роботі (а.с. 8), про що внесено
відповідний запис у трудову книжку
(а.с.24-зворот).

Рішення суду в частині стягнення
грошових сум не виконане у зв'язку з
припиненням діяльності боржника
шляхом ліквідації без
правонаступництва (а.с.15).

3 квітня 2012 року ОСОБА_1 звільнено з
роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП у
зв'язку з ліквідацією підприємства.

Трудові відносини між ПП «Аріанда» та
його директором ОСОБА_2 припинені з 3
травня 2012 року (а.с.36, 38).

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29
листопада 2012 року з ПП «Аріанда» на
користь ОСОБА_1 стягнуто 14 489, 26 грн.
заборгованості по заробітній платі та
10 000 грн. моральної шкоди (а.с.17-18).

27 березня 2013 року відкрито виконавче
провадження (а.с. 20).

Підприємницька діяльність ПП
«Аріанда» припинена, розрахунковий
рахунок та рахунок із спеціальним
режимом використання закриті 11 липня
2012 року (а.с.39), реєстрація реєстратора
розрахункових операцій в податкових
органах скасована (а.с.40), з ЄДРПОУ
підприємство не виключено (а.с.69).

Виходячи з зазначених обставин,
колегія суддів вважає встановленим, що
зобов'язання по виплаті ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди виникли
у юридичної особи - ПП «Аріанда», яке
судові рішення не виконало.

Відповідач ОСОБА_2 на цей час не є
керівником юридичної особи, а норми
трудового законодавства не
передбачають особистого обов'язку
керівника по виплаті боргів
підприємства за рахунок власних
коштів.

Крім того, відсутні підстави
відповідальності ОСОБА_2 і як
засновника (учасника) юридичної особи.

Так, всі питання організації та
діяльності приватних підприємств
вирішуються, виходячи з загальних норм
цивільного та господарського
законодавства.

За змістом загальних правил статті 96 ЦК
власник приватного підприємства і
засноване ним підприємство є
самостійними і відмінними один від
одного суб'єктами права власності і
учасниками господарських
правовідносин.

Приватне підприємство як юридична
особа є власником майна, переданого
йому у власність засновником, тоді як
власник приватного підприємства,
відповідно до статті 167 ГКУ, володіє
лише корпоративними правами щодо
заснованого ним підприємства. Приватне
підприємство відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним йому
майном, на яке згідно з законом може
бути накладено стягнення. Власник не
відповідає своїм майном за
зобов'язаннями заснованого ним
приватного підприємства, а
підприємство не несе відповідальності
за зобов'язаннями власника.

Отже, основний висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості ПП
«Аріанда» в загальному розмірі 36 286,58
грн. відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

З тих же підстав не можуть бути
задоволені вимоги до ОСОБА_2, як
фізичної особи, про внесення будь-яких
виправлень до трудової книжки.

Вимоги апелянта про задоволення її
вимог приватним підприємством
«Аріанда» виходять за межі
апеляційного розгляду відповідно до
частини 1 статті 303 ЦПК.

Таким чином, підстав для скасування
судового рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді