Справа № 401/6348/13-ц
№2/401/264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі головуючого - судді
Волошиної Н.Л., при секретарі Доненко
Н.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Світловодську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
відділу державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції про визнання
правочину удаваним, зняття арешту, -

Встановив:

19 грудня 2013 року до суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та
просить визнати односторонній
правочин, яким є довіреність від 03
грудня 2007 року , видана відповідачем на
його ім'я на право експлуатації та
розпорядження автомобілем ВАЗ 2109, 1993
року випуску,удаваним правочином,
вчиненим з метою приховання іншого
правочину, а саме договору купівлі -
продажу даного транспортного засобу;
визнати за ним право власності на
вказаний автомобіль та зняти з нього
арешт, накладений постановою відділу
державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції № 36094386 від 05
березня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 03 грудня 2007 року він
придбав у ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2109, 1993
року випуску, реєстраційний номерний
знак НОМЕР_1 за 3700 доларів США, що в
еквіваленті до національної грошової
одиниці склало 18658 грн. При цьому між
ним та відповідачем було досягнуто
згоди про те, що відчуження
транспортного засобу буде оформлено
шляхом видання довіреності на право
володіння, користування та
розпорядження цим майном, так як
відповідачу терміново були потрібні
кошти, а оформлення договору - купівлі
продажу транспортного засобу в
установленому законом порядку
потребувало тривалого часу. Після
оформлення довіреності він передав
ОСОБА_2 обумовлену суму коштів, а ОСОБА_2
йому - свідоцтво про право власності на
автомобіль, ключі від нього та
безпосередньо сам автомобіль. З цього
часу він безперервно користується
придбаним автомобілем без жодних
претензій з боку відповідача. Вважає,
що довіреність є удаваним правочином,
оскільки насправді був вчинений
правочин купівлі - продажу, на
встановлення наслідків якого була
спрямована їх воля як сторін договору.
Привести у відповідність до бажаних
наслідків вчинений правочин він в
позасудовому порядку не має
можливості, так як відповідно до
постанови ВДВС Світловодського МРУЮ
від 05 березня 2013 року на спірний
транспортний засіб було накладено
арешт за борги відповідача. Позивач
вважає свої права порушеними та з
підстав ст.. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» просить
скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав з підстав, наведених у
позові. Пояснив, що при покупці
автомобіля було оформлено не договір
купівлі - продажу, а за вимогою
відповідача довіреність, при цьому
останній запевняв, що згодом вони все
переоформлять у встановленому законом
порядку. Проте в подальшому від
переоформлення автомобіля відповідач
відмовляється, тепер виявилось, що
автомобіль за борги ОСОБА_2 попав під
арешт, тому він просить визнати
довіреність удаваним правочином та
захистити його права, як власника
транспортного засобу.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився,
надав заяву, в якій визнав позовні
вимоги та зазначив, що дійсно 03 грудня
2007 року між ним та позивачем фактично
був укладений договорі купівлі -
продажу транспортного засобу, проте
ця угода з його ініціативи була
оформлена як довіреність, оскільки він
не бажав витрачати додаткові кошти на
переоформлення.Просив розгляд справи
провести без його участі.

Представник відповідача відділу
державної виконавчої служби до суду не
з'явився, надав письмові заперечення з
приводу вимог ОСОБА_1, у яких зазначив
про те, що з 12 вересня 2012 року на
виконанні у ВДВС Світловодського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» боргу
в сумі 50570 грн. 00 коп. В ході проведення
виконавчих дій було з'ясовано, що за
боржником зареєстровано на праві
власності автомобіль ВАЗ 2109, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. 05 березня
2013 року на підставі ст.. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець виніс постанову
про арешт майна боржника . Вважає, що
дії державного виконавця є законними,
направлені на забезпечення заходів
щодо фактичного виконання рішення
суду. Просить відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу № 784475
від 06 червня 2006 року, за ОСОБА_2
зареєстровано транспортний засіб ВАЗ
2109 , 1993 року випуску, шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 8)

З копії письмової розписки від 03
грудня 2007 року вбачається, що ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 3700
доларів США за куплений ним автомобіль
марки ВАЗ 2109, 1993 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 7)

Проте в установленому законом порядку
договір - купівлі продажу
транспортного засобу оформлений не
був, а, як встановлено в судовому
засіданні, відповідачем ОСОБА_2 було
видано довіреність на ім'я ОСОБА_1 на
право користування та розпорядження
вказаним автомобілем строком на 20
років. (а.с. 6)

Ст. 235 ЦК України передбачено, що
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Таким чином суд приходить до
переконання, що генеральна довіреність
на автомобіль з правом розпорядження
ним за власним розсудом , видана ОСОБА_2
на ім'я позивача з метою приховання
іншого правочину - договору
купівлі-продажу. В даній ситуації
існують два правочини: один удаваний -
односторонній правочин довіреність , а
інший той, який сторони дійсно мали на
увазі - договір купівлі - продажу.

У п. 25 Постанови від 06 листопада 2009 року
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
за удаваним правочином сторони умисно
оформляють один правочин, але між
ними насправді встановлюються інші
правовідносини. На відміну від
фіктивного правочину, за удаваним
правочином права та обов'язки сторін
виникають, але не ті, що випливають зі
змісту правочину. Встановивши під час
розгляду справи, що правочин вчинено з
метою приховати інший правочин, суд
на підставі статті 235 ЦК має визнати,
що сторонами вчинено саме цей правочин,
та вирішити спір із застосуванням норм,
що регулюють цей правочин.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

Як вбачається з копії виконавчого
листа № 1, виданого Світловодським
міськрайонним судом 11 березня 2010 року,
ОСОБА_2 є солідарним боржником перед
ВАТ «Державний ощадний банк України»
за кредитним договором на суму 50517 грн.
20 коп. (а.с. 25)

14 вересня 2012 року за даним виконавчим
листом було відкрито виконавче
провадження, що підтверджується копією
постанови державного виконавця № 34232466
(а.с. 26)

Постановою державного виконавця від 05
березня 2013 року на автомобіль марки ВАЗ
2109 , 1993 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований
за боржником ОСОБА_2 було накладено
арешт. (а.с. 28)

Дії державного виконавця в повній мірі
відповідали вимогам ст.. 57 Закону
України «Про виконавче провадження» та
були направлені на забезпечення
реального виконання судового рішення.

Разом з тим, як встановлено судом,
транспортний засіб марки ВАЗ 2109 ще 03
грудня 2007 року був проданий ОСОБА_2
ОСОБА_1, а відтак накладення арешту на
даний автомобіль порушує права
позивача як власника транспортного
засобу, які були набуті позивачем
фактично задовго до виникнення у
відповідача у січні 2010 року боргових
зобов'язань за судовим рішенням.

З огляду на викладене позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а його права власника
транспортного засобу, які порушені
внаслідок неправомірних дій
відповідача ОСОБА_2 - захисту.

На підставі викладеного, керуючись 235,
317, 319, 386, 392 ЦК України, ст. 60 закону
України «Про виконавче провадження»,
ст..ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,
-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати односторонній правочин , яким
є довіреність від 03 грудня 2007 року,
видана ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 на право
користування та розпорядження
транспортним засобом ВАЗ 2109 , 1993 року
випуску, шасі НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1 - удаваним правочином,
вчиненим з метою приховання дійсного
правочину - договору купівлі - продажу.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
транспортний засіб марки ВАЗ 2109 , 1993
року випуску, шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зняти арешт з транспортного засобу
марки ВАЗ 2109 , 1993 року випуску, шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
накладений постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Світловодського
міськрайонного управління юстиції від
05 березня 2013 року № 36094386.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
грн. 41 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які приймали
участь у справі, але не були присутні
при проголошенні - в той же строк з дня
отримання його копії.

Суддя
Н.Л.Волошина