Провадження №2-о/485/14/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника заявника -
Плугового В.В.,

зацікавленої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за заявою
Снігурівської міської ради,
заінтересована особа - ОСОБА_2, про
визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року заявник звернувся до
суду з даною заявою про визнання
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до складу
якої входить земельна ділянка для
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель площею 0,0525 га.,
розташована по АДРЕСА_1, відумерлою та
передання її у власність
територіальної громади Снігурівської
міської ради. Заява вмотивована тим, що
вказане спадкове майно не було
успадковане протягом встановлено
терміну, спадкова справа не заведена,
міська рада не має можливості вирішити
питання щодо оформлення земельної
ділянки нинішнім власником житлового
будинку, що на ній розташований.

В судовому засіданні представник
заявника з підстав, що викладені в
заяві просив про її задоволення.

ОСОБА_2 заяву підтримав та просив про її
задоволення, оскільки іншим чином
оформити права на земельну ділянку під
власним будинком він можливості не має.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 15 квітня 1998
року ОСОБА_2 за торговим біржовим
контрактом №2416 придбав у ОСОБА_4
домоволодіння в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

За недотримання вимог про нотаріальне
посвідчення угоди, право власності на
вказане домоволодіння ОСОБА_2 набув
вже після смерті ОСОБА_4 за рішенням
Снігурівського районного суду від
01.04.2010 року в порядку набувальної
давності. Цим же рішенням відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
частині визнання права власності за
набувальною давністю на земельну
ділянку для обслуговування придбаного
домоволодіння (а.с. 11).

Спірна земельна ділянка цільовим
призначенням для обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель площею 0,0525 га., що розташована
по АДРЕСА_1 увійшла до до складу
спадкового майна після смерті ОСОБА_4,
оскільки на час його смерті належала
йому на праві власності згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого
Снігурівською міською радою 18.02.1994 року
(а.с.10).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не
заводилася.

Звертаючись з заявою про визнання
спадщини відумерлою, заявник посилався
на норму статті 1277 ЦК України в ред. 2004
року.

Разом з тим, часом відкриття спадщини є
день смерті ОСОБА_4, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1.

А положення ст.1277 ЦК України про те, що у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності ЦК України - з 01 січня 2004 року
(ст.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України). У разі відкриття
спадщини до 01 січня 2004 року
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила ЦК Української РСР.

Пунктом 5 ч. 1 ст.555 ЦК УРСР було
встановлено, що спадкове майно за
правом спадкоємства переходить до
держави, якщо жоден із спадкоємців не
прийняв спадщину. ЦК УРСР не
обмежувався строк для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом або заповітом, у тому числі й
для держави. Тому, якщо упродовж
встановленого шестимісячного строку
ніхто зі спадкоємців за законом або за
заповітом не прийняв спадщину,
вважається, що спадщина переходить до
держави.

За таких обставин, спадщина перейшла до
держави на підставі ст.555 ЦК УРСР, тому
заява про визнання спадщини відумерлою
не підлягає задоволенню. ( Лист ВССУ від
16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13).

Оскільки питання про передачу
спадкового майна у власність
територіальної громади є правовим
наслідком, який наступнає у разі
визнання спадщини відумерлою, то
підстав для задоволення заяви в цій
частині також немає.

За вище вказаного, в задоволенні заяви
заявнику слід відмовити повністю.

Керуюючись ст.ст.10,11,209, 212-215,218,274-278 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Снігурівської міської ради
Миколаївської області про визнання
спадщини на земельну ділянку
відумерлою - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня його проголошення.

СУДДЯ