Справа № 161/379/14-ц
Провадження № 2-о/161/46/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

14 січня 2014 року
Луцький міськрайонний суд

у складі головуючого-судді Філюк Т.М.

народних засідателів Головатої В.С. та
Федоренко Н.Г.

при секретарі Коритнюк А.П.

з участю представника психіатричного
закладу Островика В.В.

особи, щодо якої вирішується питання
про примусову госпіталізацію, ОСОБА_2

законного представника особи, , щодо
якої вирішується питання про примусову
госпіталізацію, ОСОБА_3

прокурора Коваль І.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Луцьку
цивільну справу за заявою
лікаря-психіатра Волинської обласної
психіатричної лікарні №1 м. Луцька про
госпіталізацію ОСОБА_2 до
психіатричного закладу в примусовому
порядку,

встановив:

Лікар-психіатр Волинської обласної
психіатричної лікарні №1 м. Луцька
Островик В.В. звернувся до суду із
заявою про госпіталізацію в
примусовому порядку ОСОБА_2.

Свою заяву мотивує тим, що ОСОБА_2
поступив на лікування до Волинської
обласної психіатричної лікарні №1 м.
Луцька 19 грудня 2013 року за добровільною
письмовою згодою з попереднім
діагнозом «Гострий поліморфний
психотичний розлад з симптомами
шизофренії». В подальшому, 03 січня 2014
року від подальшої госпіталізації
категорично відмовився, наполягав на
виписці.

Вказує, що зі слів батька, психічні
розлади почались близько двох років
тому, після повернення з заробітків з
Херсону. ОСОБА_2 був тривожним, вважав,
що за ним слідкують, що його
переслідують. Не доїхавши додому
зіскочив з поїзда, додому повернувся
через декілька днів (де перебував
невідомо) в одній футболці і брюках
(глибокою осінню). Поведінка і
висловлювання носили неадекватний
характер, не спав вночі, неадекватно
сміявся, іноді сам з собою розмовляв,
вважав, що його переслідують цигани. В
жовтні 2013 року поїхав в Одесу
працювати, але з невідомих причин
зійшов з поїзда у Києві. В подальшому
був тривожним, переконаним, що за ним
слідкують, намагався кудись їхати на
таксі, не маючи грошей (таксист забрав
багаж). 29 жовтня 2013 року стрибнув з
мосту на проїжджу частину вулиці поряд
з вантажним автомобілем, в результаті
отриманих травми, в наслідок чого з 29
жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 року
знаходився в Києво-Святошинській
районній лікарні. Після повернення
додому, проживав з батьками, , вночі не
спить, розмовляє з телевізором, сам з
собою, неадекватно сміється, весь час
намагається кудись йти, агресивний по
відношенню до родичів, щоденно вживає
алкоголь.

Вказує, що у відділенні лікарні
напружений, тривожний, підозріливий, в
інших хворих впізнає працівників
спецслужб Російської Федерації,
переконаний, що за ним слідкують,
мислення паралогічне з
зісковзуваннями та елементами
розірваності. Висловлює масу маячних
ідей парафренного змісту, себе називає
Богом, самим головним спецагентом з
інопланетного простору: «...ви не знаєте
з ким зв'язались, я можу і вашу лікарню і
любу планету взірвати думкою за 10
хвилин...». Заявляє, що може читати думки
інших людей, може ними керувати. Не
заперечує, що періодично відчуває
слухові галюцинації: «.. .голоси.. .то
виходять з телевізора люди... я наперед
знаю що вони будуть казати, я їх
випереджаю і сам їм кажу...». Емоційно не
стійкий, легко афектується.

Зазначає, що 03 січня 2014 року комісією
лікарів-психіатрів встановлено, що
ОСОБА_2 продовжує страждати на тяжкий
психічний розлад у вигляді гострого
поліморфного психотичного розладу з
симптомами шизофренії, який позбавляє
хворого здатності адекватно
усвідомлювати оточуючу дійсність, свій
психічний стан і поведінку та
внаслідок якого він вчиняв та виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
та оточуючих. Потребує продовження
лікування в умовах психіатричного
стаціонару.

Оскільки ОСОБА_3 за психічним станом на
даний час потребує психіатричної
допомоги, надання якої можливе тільки
в стаціонарних умовах, просить
вирішити питання про госпіталізацію в
примусовому порядку.

В судовому засіданні представник
Волинської обласної психіатричної
лікарні №1 заяву підтримав з підстав,
зазначених у ній.

Прокурор в судовому засіданні не
заперечувала щодо задоволення заяви.

В судовому засіданні законний
представник не заперечував щодо
задоволення заяви.

В судовому засіданні ОСОБА_3, щодо якого
вирішується питання про надання йому
психіатричної допомоги у примусовому
порядку, заперечував щодо примусової
госпіталізації

Заслухавши пояснення сторін по справі,
суд прийшов до висновку, що заява
підставна та підлягає до задоволення.

З висновку комісії лікарів-психіатрів
№ 1093/2-23.13 від 14 березня 2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 страждає на
тяжкий психічний розлад у вигляді
гострого поліморфного психотичного
розладу з симптомами шизофренії, який
позбавляє його здатності адекватно
усвідомлювати оточуючу дійсність, свій
психічний стан і поведінку та
внаслідок якого він вчиняє та виявляє
реальні наміри вчинити дії, що являють
собою безпосередню небезпеку для нього
і оточуючих. Потребує лікування в
умовах психіатричного стаціонару (а.с.
4).

Як встановлено в судовому засіданні, на
даний час ОСОБА_3 відмовляється від
госпіталізації в психіатричному
стаціонарі.

Відповідно до статті 14 Закону України"
Про психіатричну допомогу", особа, яка
страждає на психічний розлад, може бути
госпіталізована до психіатричного
закладу без її усвідомленої згоди або
без згоди її законного представника,
якщо її обстеження або лікування
можливі лише в стаціонарних умовах, та
при встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого
вона вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для неї чи
оточуючих або неспроможна самостійно
задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який забезпечує її
життєдіяльність.

Як пояснив в судовому засіданні
лікар-психіатр, ОСОБА_3 виявляє реальні
наміри вчинити дії, що являють собою
безпосередню небезпеку для нього та
оточуючих, а також він не спроможний
самостійно задовольнити свої основні
життєві потреби на рівні, який
забезпечує його життєдіяльність, а
тому потребує госпіталізації в
психіатричному стаціонарі в
примусовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що заява лікаря-психіатра
Волинської обласної психіатричної
лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію
в психіатричному стаціонарі в
примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає
до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 279, 281, 282, ст. 14 Закону України "Про
психіатричну допомогу", суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Дати дозвіл Волинській обласній
психіатричній лікарні №1 м. Луцька на
госпіталізацію в примусовому порядку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в с.
Бірки, Любомльського району.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т.М. Філюк

Народні засідателі:
В.С.
Головата

Н. Г. Федоренко