Справа
№366/2080/13/13
Провадження №2/366/8/14
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

Іменем України

19 березня 2014 року Іванківський
районний суд Київської області в
складі: головуючого-судді Гончарук О.П.,
при секретарі - Форощі І.С., розглянувши
в смт.Іванків Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що 14 вересня 2002 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області між ним та
відповідачем був зареєстрований шлюб.
Однак спільне життя між сторонами не
склалося з причини несумісності
характерів, тому рішенням Малинського
районного суду Житомирської області
від 30 травня 2011 року їх шлюб було
розірвано. Домовленості про
добровільний поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, між ними
не досягнуто.

Позивач зазначає, що за час проживання
у шлюбі, у 2009 році, ними набуто житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

У зв'язку з чим просить суд поділити
майно, що є їх з відповідачем спільною
сумісною власністю, визнавши за ним
право власності на 1/2 частину житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник свої позовні вимоги
підтримали, наполягали на їх
задоволенні.

Позивач в судове засідання, призначене
до розгляду на 19 березня 2014 року на 10
год. не з'явився, звернувся до суду із
заявою в якій просить його позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі
та просить розгляд справи провести у
його відсутність, проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлена належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Оскільки наслідки ст.224 ЦПК України
позивачу зрозумілі, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача, що відповідає
вимогам ст.169 ЦПК України, а також зі
згоди позивача, суд ухвалює рішення про
заочний розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та в повному обсязі проаналізувавши
всі обставини справи, належність та
допустимість доказів, вважає, що
позовні вимоги підлягають повному
задоволенню з наступних підстав.

Судом з достовірністю встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 14
вересня 2002 року по 30 травня 2011 року, що
підтверджується рішенням Малинського
районного суду Житомирської області
від 30 травня 2011 року.

Як вбачається з Інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно державного реєстратора
Реєстраційної служби Іванківського
міжрайонного управління юстиції,
домоволодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
Воробей Т.П., в.о.державного нотаріуса
Поліської районної державної
нотаріальної контори 11 листопада 2008
року, за реєстром №1350.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Статтею 163 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Частинами 1 ст.70 СК України встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Таким чином, в силу ст.60 СК України,
вказаний житловий будинок є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

На підставі ст.70 СК України суд вважає
за необхідне розподілити майно, набуте
за час шлюбу подружжям ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

Відповідно до ст.372 ЦК України - у разі
поділу майна, яке є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення.

Відповідно Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від
21.12.2007року « Про практику застосування
судами законодавства припри розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» спільною
сумісною власністю подружжя, що
підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368
ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони
були придбані чи внесені грошовими
коштами, якщо інше не встановлено
шлюбним договором чи законом.

Відповідно до п.п. 23, 24 постанови
Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги інтереси дружини, чоловіка та
інші обставини, що мають істотне
значення, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню. Оскільки нерухоме майно, а
саме домоволодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1, було набуте сторонами за час
їх перебування у шлюбі, спільного
проживання та ведення сумісного
господарства, то воно є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.

Судовий збір сплачений позивачем при
подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.60, 69, 70, 71, 163 СК України,
ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити.

Визнати спільної сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок та
господарські споруди, що розташовані в
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину будинку та господарських
споруд, що розташовані в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Рішення виготовлено 19 березня 2014 року

Рішення не набрало законної сили

Оригінал рішення зберігається в
Іванківському районному суді в
матеріалах справи №366/2080/13.

Суддя:
Гончарук О.П.

Секретар:
Фороща І.С.