Провадження №6/751/14/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.
Г.

при секретарі Лящинська
М. В.

за участю: представника
заявника          ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чернігові
цивільну справу за заявою ОСОБА_2,
зацікавлені особи Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк», Всеукраїнська
громадська організація
«Всеукраїнський фінансовий союз»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Кредит Капітал», Закритий
недиверсификований венчурний пайовий
інвестиційний фонд «ПРІМКОЛЕКТ
ВЕНЧУРНИЙ ФОНД – 1», про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 17.02.2011,

В С Т А Н О
В И В :

16.12.2013 ОСОБА_2 звернулася до суду з
заявою про скасування рішення Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській Громадській
Організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 17.02.2011 за позовом
ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування заявлених
вимог зазначає, що оскаржуваним
рішенням Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнській фінансовий союз» від
17.02.2011 було стягнуто з неї на користь
банку 30 517,98 грн. заборгованості за
договором № 600002170. Вважає, що рішення
третейського суду повинно бути
скасовано на підставі п. 2 ч. 3 ст. 51
Закону України «Про третейські суди»,
оскільки прийнято у спорі не
передбаченому третейською угодою.
Зазначає, що про рішення третейського
суду стало відомо 16.09.2013 при
ознайомленні її представником в
Іллічівському районному суді м.
Маріуполя з матеріалами третейської
справи № 375-11/127/11.

Представник заявника у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги та
просив їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб ПАТ
«Альфа-Банк», Всеукраїнської
громадської організації
«Всеукраїнський фінансовий союз», ТОВ
«Фінансова компанія «Кредит Капітал»,
Закритий недиверсификований венчурний
пайовий інвестиційний фонд
«ПРІМКОЛЕКТ ВЕНЧУРНИЙ ФОНД – 1» в
судове засідання не з’явились, про
день та час розгляду справи
повідомлені належним чином (а.с.24-26,28-29),
клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило. Від
представника Всеукраїнської
громадської організації
«Всеукраїнський фінансовий союз»
надійшли письмові заперечення (а.с.32-35),
в яких він просить відмовити у
задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 389-4 ЦПК України, суд
вважає за можливе слухати справу у
відсутність представників
заінтересованих осіб, оскільки їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши
матеріали справи третейського суду №
375-11/127/11, суд приходить до висновку, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
Постійно діючим Третейським судом при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» 17.02.2011, суддею
Воронцова М.В., по справі за позовом ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
було прийнято рішення, згідно якого
позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» були
задоволено у повному обсязі,
постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі: тіло кредиту – 52,40 грн.,
прострочка по тілу – 21 450,23 грн.,
відсотки за кредитом – 9 015,35 грн., а
всього 30 517,98 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Альфа-банк» витрати по
сплаті третейського збору в сумі 10,00
грн. (а.с.38-39 Третейської справи).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди», рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, окрім випадків, передбачених
даним Законом.

Зокрема, рішення третейського суду
може бути оскаржено сторонами, третіми
особами, а також особами, які не брали
участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про
їх права і обов'язки, у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ. Заяву про
скасування рішення третейського суду
може бути подано до компетентного суду
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом.

При вирішенні питання про дотримання
ОСОБА_2 строків, передбачених ст. 51
Закону України «Про третейські суди»,
суд враховує, що як наголосив
Європейський суд з прав людини у справі
«Мірагаль Есколано та інші проти
Іспанії», сторони повинні мати
можливість скористатися правом на
вчинення позову з того моменту, коли
вони ознайомилися із рішенням, що
покладають на них обов’язки або можуть
порушувати їхні законні права чи
інтереси. Як засіб спілкування між
органами та сторонами, вручення
рішення створює можливість для сторін
знайомитись з рішенням та підставами
для нього, таким чином надаючи їм змогу
оскаржити його, якщо вони вважатимуть
це за доцільне.

Враховуючи те, що рішення третейського
суду було винесено 17.02.2011, заява про
скасування рішення була подана до суду
16.12.2013, після того, як представник
заявника 16.09.2013 дізнався про
оскаржуване рішення, що знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні,
тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод, ст. 55
Конституції України, суд вважає, що
строк звернення до суду пропущений з
поважних причин, а тому він підлягає
поновленню.

Частиною третьою статті 51 Закону
України «Про третейські суди» та ст. 389-5
ЦПК України визначено вичерпний
перелік підстав для скасування рішення
третейського суду, а саме: справа, по
якій прийнято рішення третейського
суду, не підвідомча третейському суду
відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; третейську угоду
визнано недійсною судом; склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідає вимогам закону;
третейський суд вирішив питання про
права і обов’язки осіб, які не брали
участь у справі.

Законом України «Про третейські суди»
визначено, що третейська угода є угодою
сторін про передачу спору на
вирішення третейським судом і,
відповідно належність її форми і
змісту, наявність всіх істотних умов,
передбачених законом, є обов’язковою
умовою правомірності третейського
розгляду та третейського рішення.

Згідно ст. 5 Закону України «Про
третейські суди», спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Відповідно до ст. 12 цього Закону,
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди. Третейська
угода може містити як вказівку про
конкретно визначений третейський суд,
так і просте посилання на вирішення
відповідних спорів між сторонами
третейським судом. Крім того, вона
повинна відповідати вимогам,
встановленим цивільним
законодавством.

Так, у відповідності до умов договору №
600002170 від 20.08.2008 (а.с.13,12), судовий захист
прав та законних інтересів, які мають
сторони в зв’язку з цим договором, в
тому числі розгляд та вирішення спорів,
які виникають при виконанні або
припиненні даного договору, включаючи
спори про відшкодування завданих
порушенням договору збитків та
недійсність (неукладеність) договору,
підлягають остаточному вирішенню у
Постійно діючому третейському суді при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» у відповідності до
його Регламенту. Справа розглядається
одним третейським суддею, який
призначається головою Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнської громадської
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз». Сторони домовились,
що якщо одна із сторін письмово не
наполягають на іншому, то розгляд їх
спору у Третейському суді буде
проходити виключно на підставі наданих
сторонами письмових матеріалів без
проведення усного слухання і виклику
сторін.

Судом встановлено, що третейська угода
у вигляді третейського застереження
укладена між сторонами відповідно до
вимог ст. 12 ЗУ «Про третейські суди».

Крім того, ОСОБА_2 була стороною, а саме
відповідачем по справі, їй надсилалась
копія ухвали про початок розгляду
третейської справи від 04.02.2011 (а.с.2
третейської справи; а.с.37,38) та копія
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнській
фінансовий союз» від 17.02.2011 (а.с.40
третейської справи; а.с.36,39).

За таких обставин суд приходить до
висновку, що рішення Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від
17.02.2011 ухвалено відповідно до вимог
чинного на день його ухвалення
законодавства та є обґрунтованим, а
тому враховуючи відсутність доведених
заявником у встановленому ЦПК України
порядку підстав для оскарження та
скасування рішення третейського суду,
вичерпний перелік яких встановлений
ст. 51 Закону України «Про третейські
суди» та ст. 389-5 ЦПК України, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_2
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнській
фінансовий союз» від 17.02.2011 у
третейській справі № 375-11/127/11
задоволенню не підлягає.

Саме по собі посилання представника
заявника, як на підставу його вимог,
щодо певної невідповідності між собою
відповідних примірників акцептів, які
знаходяться в матеріалах третейської
справи і безпосередньо у самого
заявника (а.с.11,12), на думку суду, не
спростовує факту наявності між
учасниками третейського розгляду
відповідних договірних правовідносин
та пов’язаного із ними виниклого
спору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 389-4, 389-5, 389-6, 294 ЦПК
України, суд -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк подання заяви
про скасування рішення третейського
суду.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від
17.02.2011 – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.Г. Деркач