Справа № 471/283/14-ц
Провадження №2/471/158/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу будинку з
господарськими спорудами біля нього
дійсним та визнання права власності ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на житловий будинок,
посилаючись на те, що він домовився про
купівлю-продаж належного відповідачу
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку за АДРЕСА_1. На основі цієї
домовленості позивач купив у
відповідача вказану нерухомість, про
що цього ж дня сторони уклали простий
письмовий договір.

Зобов'язання по договору позивачем
було виконано в повному обсязі: вона
повністю здійснила з відповідачем
розрахунок за купівлю вказаного майна,
а останній віддав всі документи на
будинок та ключі від будинку.

При зверненні в органи для реєстрації
права власності на будинок позивач
дізнався, що вказаний договір
купівлі-продажу, не оформлений
нотаріально, не являється документом,
який засвідчує право власності на
нерухомість, оскільки відповідно до
ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і житлового будинку,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

В зв'язку з цим позивач звернувся до
відповідача з проханням нотаріально
посвідчити даний договір в Братській
державній нотаріальній конторі,
оскільки він зобов'язався оформити
його нотаріально, однак останній
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

Позивач до початку судового засідання
звернувся із письмовою заявою, в якій
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі та просив справу
слухати без його участі.

Відповідач до початку судового
засідання звернувся із письмовою
заявою, в якій визнав позовні вимоги в
повному об'ємі та просив справу слухати
без його участі.

Дослідивши надані докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 16 травня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, що належить
останньому на праві власності.

Зобов'язання по договору позивачем
було виконано в повному обсязі: він
повністю здійснив з відповідачем
розрахунок за купівлю вказаного майна,
а останній віддав всі документи на
будинок та ключі від будинку.

При зверненні в органи для реєстрації
права власності на будинок позивач
дізнався, що вказаний договір
купівлі-продажу, не оформлений
нотаріально, не являється документом,
який засвідчує право власності на
нерухомість, оскільки відповідно до
ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і житлового будинку,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

В зв'язку з цим позивач звернувся до
відповідача з проханням нотаріально
посвідчити даний договір в Братській
державній нотаріальній конторі,
оскільки він зобов'язався оформити
його нотаріально, однак останній
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна, в
тому числі і житлового будинку,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, тому суд вважає за необхідне
залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору дійсним, визнання права
власності-задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 16
травня 2002 року, за яким ОСОБА_1 купила у
ОСОБА_2 нерухоме майно - житловий
будинок АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на:

- А-1житловий будинок з відповідними
побутовими спорудами, будівлями по
вулиці Степова, 8 в с. Улянівка
Братського району Миколаївської
області, загальною площею 48,7 кв.м.,
житловою площею 28,8 кв.м., Б-1 літню кухню,
В-1 сарай, огорожі №1, 2, споруду №3.

Залишити судові витрати за ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,