У х в а л а

24 березня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О. С.,

суддів: Гончара В. П.,
Колодійчука В. М.,

Карпенко С. О.,
Остапчука Д. О. розглянувши заяву
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення середнього
заробітку за час затримки по день
фактичного розрахунку, індексу
інфляції та трьох процентів річних, у
зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «КБ
«Надра» про стягнення 38 193 грн 23 коп.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та виплати
грошових сум, 4 129 грн 06 коп. індексу
інфляції за період з березня 2009 року по
січень 2013 року, 1 070 грн 22 коп.
індексу інфляції за період із червня 2012
року по січень 2013 року та 3 901 грн 74 коп.
трьох процентів річних за період із
червня 2012 року по січень 2013 року, у
зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 квітня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
15 серпня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 квітня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на
користь ОСОБА_4 38 193 грн 23 коп.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 23
травня 2012 року по 04 лютого 2013 року.

У задоволенні решти вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 15 серпня 2013 року відмовлено
на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

14 лютого 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - ст.
ст. 9, 11, 509, 625 ЦК України, ст. 95
КЗпП України, ст. ст. 2, 33, 34 Закаону
України «Про оплату праці», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 січня 2014 року.

Зі змісту судового рішення, яке
просить переглянути заявник, та
судового рішення, на яке він
посилається як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, вбачається, що
вони ухвалені у спорах з приводу
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні по
день фактичного розрахунку, індексу
інфляції та трьох процентів річних.

Постановляючи ухвалу 30 січня 2014
року, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією суду апеляційної інстанції
про задоволення позову про стягнення з
відповідача індексу інфляції від суми
вихідної допомоги та трьох відсотків
річних від присудженої судом суми, від
належної суми вихідної допомоги при
звільненні та від належної позивачу
при звільненні компенсації за роботу в
неробочі дні, виходячи з того, що
частина грошових сум, стягнутих на
користь позивача рішенням суду, може
індексуватись за нормами трудового
законодавства, а у випадках, не
передбачених нормами трудового
законодавства - підлягають
застосуванню норми цивільного
законодавства, оскільки грошові суми,
присуджені рішенням суду, можуть
визнаватись грошовим зобов'язанням і
до таких сум можуть бути застосовані
положення ст. ст. 9, 11, 509, 625 ЦК України.

У той же час, постановляючи ухвалу 10
вересня 2013 року, Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
позицією суду апеляційної інстанції
про відмову в позові про стягнення
індексу інфляції та трьох процентів
річних на підставі ст. 625 ЦК України із
тих підстав, що із рішення суду
зобов'язальні правовідносини не
виникають, оскільки вони виникають із
актів цивільного законодавства, про що
зазначено в ст. 11 ЦК України, адже
рішення суду лише підтверджує
наявність чи відсутність
правовідносин і вносить в них ясність
та визначеність.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що наведені у
заяві ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_4, доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, яке потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що дану справу, про перегляд
якої ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_4, подано заяву, слід допустити до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_4
до Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки по день фактичного
розрахунку, індексу інфляції та трьох
процентів річних, у зв'язку з
порушенням грошового зобов'язання.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копією заяви - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О. С. Ткачук

Судді
В. П. Гончар

С. О. Карпенко

В. М. Колодійчук

Д. О. Остапчук