АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/1437/14
Головуючий 1 інстанції - Григор'єва
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2014р. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Кіся П.В., Котелевець
А.В.,

при секретарі - Мерзлікіній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
Дзержинського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 06 грудня
2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про визнання
права власності,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Харківської міської
ради про визнання права власності, на
новостворене нерухоме майно -
нежитлові з облаштуванням прибудови,
окремих входів та ґанку приміщення
першого поверху №?101 -:- №?107, загальною
площею 61,1 кв. м., що знаходяться в
житловому будинку літ. "А-9" по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 08.10.2010 р. між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
квартири, згідно якого він купив
трикімнатну квартиру НОМЕР_1, по
АДРЕСА_1. Право власності за цим
договором було зареєстровано в КП
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" у встановленому
законом порядку, що підтверджується
відповідним витягом про державну
реєстрацію прав №27966901 від 11.11.2010 р.
Згодом він здійснив реконструкцію
квартири та прибудову до квартири.

Факт дотримання будівельних норм і
стандартів при самочинному
будівництві нежитлових будівель за
вищезазначеною адресою
підтверджується технічним висновком
«Про стан будівельних конструкцій та
можливості експлуатації самочинно
побудованих нежитлових будівель,
наданого ТОВ «НТК Енерго-Тайм».

У судовому засіданні першої інстанції
позивач позов підтримав, представник
відповідача надав письмові
заперечення проти позову.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 грудня 2012 року позов
задоволено.

Суд визнав за ОСОБА_1 право власності на
новостворене нерухоме майно -
нежитлові з облаштуванням прибудови,
окремих входів та ґанку приміщення
першого поверху №?101 -:- №?107, загальною
площею 61,1 кв. м., що знаходяться в
житловому будинку літ. "А-9" по АДРЕСА_1.

На зазначене рішення прокурор
Дзержинського району м. Харкова подав
апеляційну скаргу.

Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи.

Проте, в судове засідання сторони не
з'явились.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ст. 309
ЦПК України, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що новостворений об'єкт
відповідає вимогам законодавства та не
спричиняє шкоди правам, свободам
громадян, інтересам суспільства, не
погіршує екологічну ситуацію та
природні якості землі, будівництво
нежитлових приміщень відповідає
вимогам СНІП, ДБН, будівельних,
санітарно-гігієнічних, екологічних і
протипожежних норм і правил в
результаті проведеної реконструкції
квартири № 165 не були порушені права та
законні інтереси інших осіб.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене майно
(житлові будинки, будівлі, споруди,
тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України
"Про основи містобудування" забудова
земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
в порядку, передбаченому законом, та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт. Право на забудову
(будівництво) полягає у можливості
власника, користувача земельної
ділянки здійснювати на ній у порядку,
встановленого законом, будівництва
об'єктів містобудування, перебудову чи
знесення будинків та споруд.

Статтею 18 Закону України "Про основи
містобудування" в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
було передбачено, що закінчені
будівництвом об'єкти підлягають
прийняттю в експлуатацію в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів забороняється.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України "Про
планування і забудову територій" у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснювалося приймальними
комісіями. Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів визначається Кабінетом
Міністрів України відповідно до
закону.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461
яким визначаються основні вимоги та
умови прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
незалежно від джерел фінансування їх
будівництва.

Прийняття в експлуатацію
об'єктів, що належать до I - III категорії
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами (далі -
Інспекція) поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі-декларація).

Прийняття в експлуатацію
об'єктів, що належать до IV і V категорії
складності, здійснюється на підставі
акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифіката.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані чи будуються на земельній
ділянці, котра не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил. Особа, яка здійснила чи
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Статтею 376 ЦК України також визначені
певні правила, за якими можливе
визнання за особою права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
основи містобудування" спори з питань
містобудування вирішуються радами у
межах їх повноважень, а також судом
відповідно до законодавства.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання чи
оспорювання.

З огляду на викладене, звернення до
суду з позовом про визнання права
власності на самочинне будівництво
повинно мати місце при наявності даних
про те, що порушене питання було
предметом розгляду компетентного
державного органу, рішення якого чи
його відсутність дають підстави
вважати про наявність спору про право.

Матеріали справи не містять доказів
того, що ОСОБА_1 в установленому законом
порядку має, належним чином
затверджений проект на будівництво
нежитлової будівлі, дозволи на
проведення будівництва та початок
виконання будівельних робіт, акт
приймальної комісії щодо прийняття
самочинно збудованої нежитлової
будівлі в експлуатацію, а також даних
про те, що порушене позивачем питання
було предметом розгляду компетентного
державного органу, рішення якого чи
його відсутність дають підстави
вважати про наявність спору про право.

Не дані такі докази ОСОБА_1 і в
судовому засіданні апеляційної
інстанції.

За таких обставин, судова колегія
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, яким відмовляє
у задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання за ним права власності на
новостворене нерухоме майно -
нежитлові з облаштуванням прибудови,
окремих входів та ґанку приміщення
першого поверху №?101 -:- №?107, загальною
площею 61,1 кв. м., що знаходяться в
житловому будинку літ. "А-9" по АДРЕСА_1,
за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст.
307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316,
317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
Дзержинського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської ради задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 грудня 2012 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -