Справа № 473/4116/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В., при
секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_3, яка одночасно є представником
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визначення часток в праві власності на
земельну ділянку та визнання права
власності на частку земельної ділянки
та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання
права власності на частку земельної
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_6
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3
про визначення часток в праві
власності на земельну ділянку та
визнання права власності на частку
земельної ділянки в якому вказували, що
на підставі договору купівлі-продажу
від 21 вересня 2011 року вони придбали в
рівних частках 65/100 часток житлового
будинку АДРЕСА_1.

Водночас будинок знаходиться на
земельній ділянці, площею 0,0584 га.,
призначеній для його обслуговування.

Ділянка зареєстрована на праві
спільної сумісної власності за
попередніми співвласниками будинку, а
саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Вказуючи на те, що відповідно до ст. 42 ЗК
України 1990 року громадяни, яким жилий
будинок, господарські будівлі або
споруди належать на праві спільної
власності, використовують і
розпоряджаються земельною ділянкою, на
якій розміщені ці об'єкти нерухомого
майна, спільно, пропорційно розміру
часток у спільній власності на будинок,
будівлю, споруду, разом з тим згідно ст.
377 ЦК України, ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти, До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, а в разі набуття права
власності на будинок, будівлю чи
споруду кількома особами, право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди, а тому позивачі просили
визначити, що частка ОСОБА_9 в спірній
ділянці складала 35/100 часток цього
майна, частка ОСОБА_12. - 65/100 часток
цього майна.

Також позивачі в зв'язку з набуттям у
власність 65/100 часток в будинку АДРЕСА_1
просили визнати за кожним з них по 65/200
часток земельної ділянки, площею 0,0584
га., призначеної для його
обслуговування.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року до
участі в справі в якості відповідачів
залучено ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5

В подальшому від відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 надійшов зустрічний
позов до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання за
ними в зв'язку набуттям права
власності на частку житлового будинку
АДРЕСА_1 права власності на 35/300 часток
спірної земельної ділянки за кожним.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року
зустрічний позов був прийнятий до
спільного розгляду разом з первісним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 первісні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, зустрічні вимоги визнали
повністю.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явився, надавши суду письмову заяву
про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_3, яка одночасно є
представником відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (які не з'явилися в
судове засідання) в судовому засіданні
первісні вимоги визнала повністю,
зустрічні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явилися, судом належним
чином про час та місце розгляду справи
повідомлені, причини неявки суду не
повідомили.

Суд вважав можливим провести розгляд
справи без особистої участі позивача
ОСОБА_6, відповідачів ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки
матеріали справи містять достатньо
доказів про права та взаємовідносини
сторін.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
її представника ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_3, яка одночасно є представником
відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на час розгляду
справи позивачі за первісним та
зустрічним позовами є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1, який був
набутий ними з різних підстав.

Зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_6 набули кожен по
65/200 часток цього майна на підставі
договору купівлі-продажу від 21 вересня
2011 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - по 35/300 часток цього майна в
порядку спадкування.

Водночас будинок знаходиться на
земельній ділянці, площею 0,0584 га.,
призначеній для його обслуговування.

Ділянка зареєстрована на праві
спільної сумісної власності за
попередніми співвласниками будинку, а
саме ОСОБА_9 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6)
та ОСОБА_12. (після укладення
шлюбу ОСОБА_12) (яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7).

За законом України земельна ділянка
може знаходитись у спільній власності
з визначенням частки кожного з
учасників спільної власності (спільна
часткова власність) або без визначення
часток учасників спільної власності
(спільна сумісна власність).

Зокрема у спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки
співвласників жилого будинку.

Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
за №20 від 22 грудня 1995 року частка
учасника спільної сумісної власності
визначається при поділі майна, виділі
частки з спільного майна, зверненні
стягнення на майно учасника спільної
власності за його боргами, видкритті
після нього спадщини тощо.

В той же час положення ст. 42 ЗК України
1990 року, ч. 4 ст. 120 ЗК України та
п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду
України за №7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» вказують на те, що
частки в праві власності на земельну
ділянку співвласників жилого будинку
співвідносяться з розміром їхніх
часток у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на
час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час
виникнення останньої.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а
також необхідність визначення в
судовому порядку часток співвласників
спірної земельної ділянки для
подальшого вирішення між сторонами
земельного спору щодо їхніх прав на цю
ділянку, а тому в цій частині позов
підлягає задоволенню з визначенням
того, що частка ОСОБА_9 в спірній
ділянці співвідносилася з належною їй
часткою житлового будинку для
обслуговування якого вона
передавалася та складала 35/100 часток
цього майна, частка ОСОБА_10 (ОСОБА_6) -
відповідно 65/100 часток цього майна.

Разом з тим відповідно до чинної на час
набуття позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_6
права власності на частку в будинку
АДРЕСА_1 редакції ч. 1 ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених
для попереднього землевласника
(землекористувача).

Також відповідно до чинної на час
набуття вказаними позивачами права
власності на частку в будинку редакції
ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

У разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Аналогічні роз'яснення надав й Пленум
Верховного Суду України в своїй
постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ».

Що стосується спадкоємства земельної
ділянки, то згідно ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інший її розмір не визначений
заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного зі
спадкоємців за законом є рівними.

Таким позивачі за первісним та
зустрічним позовами дійсно набули у
власність спірну земельну ділянку:
ОСОБА_1, ОСОБА_6 - на 65/200 часток кожен на
підставі правочину про набуття частки
в будинку, для обслуговування якого
передавалася ділянка, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - на 35/300 часток кожен в порядку
спадкування.

Оскільки останні позбавлені
можливості належним чином оформити
право власності на спірну ділянку в
позасудовому порядку, а тому
відповідно до ст. 16 ЦК України їхнє
право підлягає захисту судом шляхом
задоволення вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визначення часток в праві
власності на земельну ділянку та
визнання права власності на частку
земельної ділянки та зустрічні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6
про визнання права власності на частку
земельної ділянки - задовольнити
повністю.

Визначити, що співвласникам земельної
ділянки, площею 0,0584 гектарів,
розташованої в АДРЕСА_1, призначеної
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що знаходиться в їх спільній сумісній
власності належали:

ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.
Вознесенську Миколаївської області -
35/100 часток цього майна;

ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.
Вознесенську Миколаївської області -
65/100 часток цього майна.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме за кожним з них
право власності на 65/200 часток
земельної ділянки, площею 0,0584 гектарів,
розташованої в АДРЕСА_1, призначеної
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що належали ОСОБА_12 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 02 лютого 1994 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2693.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме за кожним з них
право власності на 35/300 часток
земельної ділянки, площею 0,0584 гектарів,
розташованої в АДРЕСА_1, призначеної
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що належали ОСОБА_9 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю від 02 лютого 1994 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2693.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.В. Вуїв