Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"06" березня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси

у складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі в залі суду № 18
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1, в
який просила визнати дійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, свої вимоги
обґрунтувала тим, що 17.11.1993 року згідно
договору купівлі-продажу № 791,
посвідченого Одеською товарною біржею,
ОСОБА_3, яка діяла в інтересах ОСОБА_2,
продала, а позивач придбала вказану
квартиру, право власності на яку було
зареєстровано на підставі цього
договору в КП ОМБТІ та РОН.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 в
судовому засіданні вимоги позову
підтримав та просив його задовольнити
в повному обсязі, посилаючись на
викладені в позові обставини.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився,
повідомлялась про час та місце
розгляду справи належним чином та
своєчасно через оголошення у пресі.

На підставі викладеного суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність сторін, представник
позивача не заперечував проти заочного
розгляду справи.

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши
матеріали справи, встановив, що 17.11.1993
року згідно договору купівлі-продажу №
791, посвідченого Одеською товарною
біржею ОСОБА_3, яка діяла в інтересах
ОСОБА_2, продала, а ОСОБА_1 придбала
АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

06.08.1994р. ОСОБА_1 одружилась, прізвище
після одруження - ОСОБА_1 (а.с. 9).

Цивільні правовідносини між сторонами
по даній справі виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України і
тому, відповідно до пункту 4
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України від 16 січня
2003 року, регулюються Цивільним
кодексом Української РСР від 18 липня 1963
року. Стаття 47 ЦК України якого
передбачає можливість визнання судом
правочину, що вимагає нотаріального
посвідчення дійсним, якщо одна із
сторін повністю виконала усі умови
договору, але друга ухилилась від його
нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов про укладення договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1, покупець
сплатив продавцю обумовлену суму -
тобто сторонами були дотримані всі
вимоги статті 224 ЦК України, але
продавець ухиляюся від нотаріального
посвідчення угоди.

З урахування встановлених фактів суд
вважає, що позивач довів ті обставини,
на які він посилається в обґрунтування
позовних вимог і вони підлягають
задоволенню.

На підставі статей 47, 224 ЦК України,
статей 17, 48 Закону України «Про
власність», керуючись статтями 1, 10, 11, 60,
61, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_3, яка діяла в інтересах ОСОБА_2 з
одного боку, та ОСОБА_1 з іншого,
посвідчений 17.11.1993 року, за № 791
Одеською товарною біржею.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя