У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши без участі сторін в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою зобов'язати відділення виконавчої дирекції фонду м. Запоріжжя ФССВВПЗ з рахунку відділення переказати ОСОБА_1 в установу Ощадбанку страхові виплати за серпень 2014 року , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою зобов'язати відділення виконавчої дирекції фонду м. Запоріжжя ФССВВПЗ з рахунку відділення переказати ОСОБА_1 в установу Ощадбанку страхові виплати за серпень 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися про розгляд справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_1, суддя суду першої інстанції керувався п.1 ч.3 ст. 100 ЦПК України та послався на те, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити у зв'язку з тим, що заявлена вимога, не передбачена ст.96 ЦПК України.

З таким висновком судді погоджується і колегія суддів.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 просить видати судовий наказ на переказ страхової виплати за серпень 2014 року та враховуючи, що вказана вимога не передбачена ст. 96 ЦПК України, суддя обґрунтовано та відповідно до вимог ч. 3 ст. 100 ЦПК України відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала судді суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді