КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
лютого 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним
припиненням сімейних відносин і
неможливістю збереження сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких послалась на
обставини, викладені у позовній заяві,
та зазначила, що з 20 грудня 2006 року
перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне з відповідачем
життя виявило, що вони різні за
характером люди, у зв'язку з цими
обставинами між ними стали постійно
відбуватися сварки на побутовому
ґрунті, яки зробили їх життя
нестерпним, це привело до втрати
порозуміння, поваги і любові один до
одного. За цих підстав вони 01 грудня 2013
року припинили шлюбні відносини,
мешкають окремо за різними адресами, не
ведуть спільне господарство, фактично
не спілкуються між собою. За час
окремого проживання вона дійшла
висновку, що примирення між ними та
подальше спільне проживання неможливе,
а збереження шлюбу суперечить
інтересам кожного з них.

Посилаючись на наведені обставини,
позивачка просить суд розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов про розірвання шлюбу визнав
повністю та пояснив, що у зв'язку з
погіршенням стосунків він та позивачка
01 грудня 2013 року припинили шлюбні
відносини і проживання однією сім'єю, з
цього часу вони мешкають окремо, майже
не зустрічаються між собою.
Погоджується з обставинами,
викладеними позивачкою. Вважає, що
сім'я існує формально, вони втратили
порозуміння, тому збереження сімейних
відносин є неможливим.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив
наступне.

За приписами статті 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 20 грудня 2006 року,
актовий запис № 3 в книзі реєстрації
шлюбів виконавчого комітету
Сонцівської сільської ради
Старобешівського району Донецькій
області.

Подружжя має неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з
позивачкою. Для кожного з подружжя цей
шлюб перший.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
грудні 2013 року припинили шлюбні
відносини, не проживають спільно
однією сім'єю та не ведуть сумісне
господарство. За цей час подружжя не
здійснили дій щодо збереження родинних
стосунків. Сторони не мають наміру
зберегти свій шлюб.

Враховуючи викладене, суд визнає, що
надання у даному випадку подружжю
строку для примирення суперечить
моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в порядку статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги
існуючи взаємини між подружжям,
ступінь конфліктних стосунків та
причини розлучення, категоричне
небажання кожного з них продовжувати
шлюбні відносини, дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є
неможливим та суперечить їх інтересам.

У разі визнання відповідачем позову, як
визначено в частині 4 статті 174 ЦПК
України, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких обставин заява позивачки
відповідає дійсній волі подружжя, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Позивачка не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду та не наполягає на
відновленні її дошлюбного прізвища.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 3, 110-112 Сімейного кодексу
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20 грудня
2006 року у виконавчому комітеті
Сонцівської сільської ради
Старобешівського району Донецькій
області, актовий запис № 3, розірвати.

За вибором відповідачки її прізвище
ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
- протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.А. Єжов