Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/564/14Головуючий у 1-й
інстанції Макаров В.О. Суддя-доповідач
11 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції на окрему
ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розподіл майна, набутого у
шлюбі, та за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
06 листопада 2013 року у цій справі
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя була постановлена окрема
ухвала.

Не погоджуючись із зазначеною окремою
ухвалою суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
Реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції, як особа,
інтересів якої стосується ця окрема
ухвала, подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати зазначену
окрему ухвалу.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.307 ЦПК за наслідками
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу.

Підставами для скасування ухвали суду
є порушення норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Встановлено, що дана цивільна справа
перебуває на розгляді в
Орджонікідзевському районному суді м.
Запоріжжя, предметом спору сторін у цій
справі - подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - у
тому числі є квартира АДРЕСА_1.

Провадження у цій справі було відкрите
за позовом ОСОБА_2 ухвалою суду першої
інстанції від 13.09.2013 року (а.с.17).

До відкриття провадження у цій справі у
порядку задоволення клопотання ОСОБА_2
про витребування доказів (а.с.10)
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя була постановлена ухвала від
29.08.2013 року (а.с.11) на підставі ст. 137 ч. 1
ЦПК України, якою суд першої інстанції
витребував з Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції інформаційну довідку про
наявність реєстрації права власності
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за
відповідачем ОСОБА_3

На виконання зазначеної ухвали суду
першої інстанції 24.09.2013 року до суду
надійшов лист за підписом начальника
реєстраційної служби Абрамова Д.О., в
якому зазначалось, що згідно п. 7
Порядку надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року № 703, для отримання
інформації з Державного реєстру
заявник подає органові державної
реєстрації прав запит, форму та вимоги
до заповнення якого встановлено
Мінюстом, а саме форму запиту згідно
Наказу Міністерства юстиції № 595/5 від
17.04.2012. Тому згідно діючого
законодавства запит суду на надання
інформації з Державного реєстру
оформлений неналежним чином, у зв'язку
з чим Реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції не може
надати відповідь на запрошувану судом
інформацію.

Однак, суд першої інстанції визнав
наведені службовою особою, а саме
начальником реєстраційної служби
Абрамовим Д.О. причини невиконання
судового рішення неповажними та
безпідставними, а посилання посадової
особи як на причину невиконання
судового рішення формальним та
надуманим. Вважав, що така відмова
свідчить виключно про небажання
виконати судове рішення та як наслідок
не надати суду інформацію, що
витребувалася.

Та 06 листопада 2013 року у цій справі
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя була постановлена окрема
ухвала, у резолютивній частині якої
було зазначене наступне.

«Про викладене в окремій ухвалі
довести до відома:

Прокурора Запорізької області для
проведення перевірки та вжиття заходів
прокурорського реагування в разі
встановлення підстав для цього.

Головне управління юстиції у
Запорізькій області для здійснення
необхідної перевірка прийняття
необхідних мір реагування.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повідомити
суд».

При постановленні зазначеної ухвали
суд першої інстанції керувався ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, ст. 124 ч. 5
Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», ст. ст. 14, 137, 208, 211 ЦПК України,
ст. 382 КК України.

При цьому, суд першої інстанції також
зазначав, що причиною та умовою, що
сприяли вчиненню порушення, є
невиконання судового рішення, а саме
ухвали Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 29.08.2013 року про
витребування доказів, тобто
ігнорування судового рішення.

Наслідком вчинення посадовою особою
таких дій, є необґрунтоване
затягування розгляду справи,
оголошення перерви у судовому
засіданні у зв'язку із відсутністю на
момент розгляд справи інформації, яка
витребувалася та як наслідок порушення
вимог статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи упродовж розумного строку.

Проте з висновками суду першої
інстанції, викладеними в окремій
ухвалі, погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або підчас попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною.

Звідси, клопотання про витребування
доказів суд першої інстанції має
вирішувати лише на стадії провадження
у справі до судового розгляду, тобто
після відкриття провадження у цій
справі.

Проте, встановлено, що клопотання
про витребування доказів було додано
ОСОБА_2 до позовної заяви (а.с.10) та
розглянуто судом першої інстанції
29.08.2013 року (а.с.12), тобто ще до відкриття
провадження у цій справі 13.09.2013 року
(а.с.17) та постановлено ухвалу суду про
витребування доказів від 29.08.2013 року з
порушенням порядку вирішення цього
питання, передбаченого процесуальними
нормами права, зокрема ст. 137 ч. 1 ЦПК
України.

Однак, ухвала суду першої
інстанції від 29.08.2013 року про
витребування доказів окремому
оскарженню не підлягає.

Дійсно в силу вимог ст. 137 ч. 4 ЦПК
України особи, які не мають можливості
подати доказ, якій вимагає суд, взагалі
або у встановлені судом строки,
зобов'язані повідомити про це суд із
зазначенням причин протягом п'яти днів
з дня отримання ухвали.

Оскільки Реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції не мала можливості надати
доказ, якій вимагав Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у своїй
ухвалі від 29.08.2013 року, остання
повідомила про це суд із зазначенням
причин - оформлення запиту суду на
надання інформації без додержання
вимог п. 7 Порядку надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року №703, Наказу Міністерства
юстиції №595/5 від 17.04.2012 (лист від 17.09.2013
року № 02-01-24/3568, вх. № від 24.09.2013 року,
а.с.21-22).

Однак, суд першої інстанції
залишив поза увагою вимоги п. 7 Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703 та
Наказу Міністерства юстиції №595/5 від
17.04.2012, які є обов'язковими та яких має
також дотримуватись Реєстраційна
служба Запорізького міського
управління юстиції при наданні
інформаційних довідок з Державного
реєстру прав на нерухоме майно.

При вищевикладених обставинах,
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
порушень закону Реєстраційною службою
Запорізького міського управління
юстиції при виконанні ухвали
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 29.08.2013 року про
витребування доказів у цій справі.

В окремій ухвалі відсутні встановлені
судом обставини, які свідчать про
недобросовісне ставлення
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції, у тому
числі начальника останньої - Абрамова
Д.О. до виконання ухвали
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 29.08.2013 року про
витребування доказів у цій справі.

За таких обставин окрема ухвала суду
першої інстанції суду підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції задовольнити.

Окрему ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 06
листопада 2013 року у цій справі
скасувати.

Справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.