У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Штелик
С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,

Касьяна О.П.,
Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Регіон -
банк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аквілон» (після зміни назви -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Зейтинада Петрол
Ко») про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Регіон-Банк» на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 27 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Регіон - банк» (далі - ПАТ
«Регіон - банк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що 14 червня 2010 року між ПАТ «Регіон
- Банк» та товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аквілон» (після зміни назви - ТОВ
«Зейтинада Петрол Ко») був укладений
кредитний договір № 06-1-05-59 за яким
позичальнику було відкрито кредитну
лінію з лімітом кредитування 1000000 грн.
строком до 08 червня 2011 року з
нарахуванням 26 % річниx.

За змістом додаткової угоди № 7 до
вищезазначеного кредитного договору,
укладеної між ПАТ «Регіон - Банк» та ТОВ
«Торговий будинок «Аквілон» 20 квітня
2011 року, було збільшено ліміт
кредитування до 1025000 грн. Додатковою
угодою № 10 від 08 червня 2011 року строк
користування кредитними коштами
продовжено до 31 травня 2012 року.

На забезпечення кредитного
зобов'язання ТОВ «Торговий будинок
«Аквілон» між ПАТ «Регіон - Банк» та
ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки
від 14 червня 2010 року, згідно з яким
іпотекодержатель у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором
може звернути стягнення на предмет
іпотеки.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ
«Торговий будинок «Аквілон» умов
кредитного договору, утворилася
заборгованість у розмірі 1225413 грн. 29
коп.

Враховуючи вказане, позивач просив у
рахунок погашення заборгованості ТОВ
«Торговий будинок «Аквілон» за
кредитним договором № 06-1-05-59 від 14
червня 2010 року та додатковими угодами
№ 7 від 20.04.2011 року та від 08.06.2011 року
відповідно до договору іпотеки
№ 06-1-05-59 звернути стягнення на предмет
іпотеки - нерухоме майно - п`ятикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності іпотекодавцю -
майновому поручителю ОСОБА_1 на
підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 10 жовтня
2007 року, надавши ПАТ «Регіон-Банк»
право продажу нерухомості від свого
імені за ціною, визначеною належним
суб'єктом оціночної діяльності за їх
вибором. Ціна продажу предмета іпотеки
має бути не нижчою за звичайні ціни на
цей вид майна. За рахунок продажу
нерухомості задовольнити вимоги за
кредитним договором № 06-1-05-59 від 14
червня 2010 року та додатковими угодами
№ 7 від 20 квітня 2011 року та від 08 червня
2011 року в сумі 1 225 413 грн. 29 коп.
Надати ПАТ «Регіон-Банк» право
отримання витягу з Державного реєстру
прав власності, а також всіх
повноважень, необхідних для здійснення
купівлі-продажу предмета іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які зареєстровані та проживають за
вищевказаною адресою, без надання
іншого житлового приміщення зі
зняттям з реєстраційного обліку у
Липецькому секторі ГУДМС України в
Харківській області.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 27
серпня 2013 року, у задоволенні позову
було відмовлено за необґрунтованістю.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 27 листопада
2013 року, рішення суду першої
інстанції скасовано та у справі
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову було відмовлено з
інших підстав.

У касаційній скарзі ПАТ «Регіон-Банк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині відмови в
задоволенні позову та ухвалити нове
рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким у задоволенні позову було
відмовлено з інших підстав, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що оскільки рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня 2013
року було скасовано рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 10 жовтня 2007 року, яким було
визнано права власності на спірну
квартиру за ОСОБА_1, то відсутні
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Судами встановлено, що 14 червня 2010 року
між ПАТ «Регіон - Банк» та ТОВ «Торговий
будинок «Аквілон» (після зміни назви -
ТОВ «Зейтинада Петрол Ко») був
укладений кредитний договір № 06-1-05-59,
за яким позичальнику відкрито кредитну
лінію з лімітом кредитування 1000000 грн.
строком до 08 червня 2011 року з
нарахуванням 26 % річниx.

За змістом додаткової угоди № 7 до
вищезазначеного кредитного договору,
укладеної між ПАТ «Регіон - Банк» та ТОВ
«Торговий будинок «Аквілон» 20.04.2011
року, було збільшено ліміт
кредитування до 1025000 грн.
Додатковою угодою № 10 від 08 червня 2011
року строк користування кредитними
коштами продовжено до 31 травня 2012 року.

На забезпечення кредитного
зобов'язання ТОВ «Торговий будинок
«Аквілон» між ПАТ «Регіон - Банк» та
ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки
від 14 червня 2010 року, згідно з яким
іпотекодержатель у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором
може звернути стягнення на предмет
іпотеки.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ
«Торговий будинок «Аквілон» умов
кредитного договору, утворилася
заборгованість у розмірі 1225413 грн. 29
коп.

Згідно з договором іпотеки № 06-1-05-59/з1
від 14 червня 2010 року, предметом іпотеки
є п'ятикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка
належала на праві приватної власності
ОСОБА_1 на підставі рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 10.10.2007 року.о зі ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов᾽?язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову, виходив не тільки із
встановлених судом обставин, норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, а й з вимог ч. 3
ст. 61 ЦПК України.

Частина 3 ст. 61 ЦПК України встановлює,
що обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня
2013 року було скасовано рішення
Дзержинського районного суду
м. Харкова від 10 жовтня 2007 року, яким
було визнано права власності на спірну
квартиру за ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України право
володіння, користування та
розпорядження належить лише власнику
майна.

Таким чином, суд апеляційної інстанції,
дійшов вірного висновку про те, що
оскільки рішення суду про визнання
права власності за ОСОБА_1 на спірну
квартиру було скасовано і у
задоволенні позову про визнання за ним
права власності було відмовлено, тобто
на теперішній час не визначений
власник спірної квартири, то відсутні
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки, в зв'язку з чим суд
вірно відмовив в задоволенні позовних
вимог ПАТ «Регіон-Банк».

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Регіон-Банк»
відхилити.

Рішення апеляційного
суду Харківської області від 27
листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Кафідова