АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: ОСОБА_1, прокурора -
Кацап-Бацала Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокуратури Чернівецької області в
інтересах держави в особі Мигівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_1, про
визнання права власності на спадкове
майно, за апеляційною скаргою
прокуратури Чернівецької області в
інтересах держави в особі Мигівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 січня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року прокуратура
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Мигівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_1, про визнання права власності на
спадкове майно.

Посилалась на те, що 30.12.2002 року ОСОБА_5
на підставі рішення виконкому
Мигівської сільської Ради народних
депутатів №11/46 від 17.12.1993 року отримала
державний акт про право власності на
земельні ділянки серії ІІІ-ЧВ №006012 в
с.Мигово, Вижницького району
Чернівецької області площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд та площею 0,1789 га
для ведення особистого селянського
господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
померла, а після її смерті відкрилась
спадщина, яка складалась з двох
вищезазначених земельних ділянок.
Спадкоємці за законом: ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не прийняли після смерті
матері спадщину та не претендують на
неї. Крім того, 08.03.2002 року ОСОБА_5
відчужила ОСОБА_1 належний їй житловий
будинок, частина якого знаходиться на
земельній ділянці, право власності
якої зареєстровано за ОСОБА_5 Оскільки
ОСОБА_5 померла, а спадкоємці не
прийняли спадщину, то ОСОБА_1 не може
оформити право власності на земельну
ділянку під набутим нерухомим майном.
Просила визнати право власності за
державою в особі Мигівської сільської
ради Вижницького району на спадкове
майно, яке складається із земельних
ділянок в с.Мигово Вижницького району
Чернівецької області площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд та площею 0,1789 га
для ведення особистого селянського
господарства вартістю 13367,12 грн.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 січня 2014
року в задоволені позову прокуратури
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Мигівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області відмовлено.

В апеляційній скарзі прокуратура
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Мигівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області просить вищезазначене рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.
Посилається на те, що судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що
спадкоємці померлої ОСОБА_5 впродовж
шести місяців після відкриття спадщини
не вступили у фактичне управління
майном та не подали до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини.
На частині спірних земельних ділянок
знаходиться будинок, який належить
ОСОБА_1 на праві власності, а тому є всі
підстави для переходу права власності
на спадкове майно до держави. Суд
ототожнив два поняття, а саме відмову
всіх спадкоємців від спадщини та не
прийняття жодним із спадкоємців
спадщини, які є різними та
самостійними.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не надав доказів про відмову
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від прийняття
спадщини після смерті матері, яка
постійно проживала та померла за
місцем проживання відповідачів в
м.Сторожинець, а норми ЦК УРСР не
обмежують строк для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом або заповітом, з чим не може
погодитися колегія суддів.

Разом з тим, до спірних правовідносин
суд першої інстанції вірно застосував
чинне на той час законодавство, зокрема
відповідні норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно п.5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР спадкове
майно за правом спадкоємства
переходить до держави якщо ні один із
спадкоємців не прийняв спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: якщо
він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном; якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що
залишився для прийняття спадщини.
Якщо строк, що залишився, менше трьох
місяців, він продовжується до трьох
місяців.

Згідно ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття
спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
відповідачами по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 25.08.2011 р. подано до виконкому
Мигівської сільської ради Вижницького
району заяви про те, що на спадщину, яка
залишилась після смерті матері в
АДРЕСА_1 у вигляді земельних ділянок, не
прийняли і не претендують, що
підтверджує обґрунтування вимог
позивача про відсутність спадкоємців,
які протягом шести місяців прийняли
спадщину.

Згідно договору купівлі продажу ОСОБА_1
придбала у ОСОБА_5 житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
який знаходиться в с.Мигово
Вижницького району Чернівецької
області.

Статтею 120 ЗК України чинної як на
момент укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, так і
на час відкриття спадщини, перехід
права власності на земельну ділянку
під нерухомим майном без
цивільно-правової угоди не
передбачалось.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, ЦК УРСР не обмежувався
строк для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом або
заповітом, у тому числі й для держави.
Тому, якщо у продовж встановленого
шестимісячного строку ніхто зі
спадкоємців за законом або за
заповітом не прийняв спадщину,
вважається, що спадщина переходить до
держави.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно не взяв до уваги заяви
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, подані до
виконкому Мигівської сільської ради
Вижницького району про неприйняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 у вигляді
земельних ділянок та не претендування
на них.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 січня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Мигівської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 21 січня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов прокуратури Чернівецької
області в інтересах держави в особі
Мигівської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_1, про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати право власності за державою в
особі Мигівської сільської ради
Вижницького району на спадкове майно
після смерті ОСОБА_5, яке складається із
земельних ділянок в с.Мигово
Вижницького району Чернівецької
області площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд та площею 0,1789 га
для ведення особистого селянського
господарства вартістю 13367,12 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: