№
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2014 року
Володимирецький районний суд
Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.

при секретарі Подерня О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1
в порядку спадкування. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що після смерті її
матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина -
житловий будинок в с.Березина
Володимирецького району. Вказану
спадщину вона прийняла як спадкоємець
за заповітом, однак спадкові права
оформити не змогла через відсутність
правовстановлюючих документів на
будинок. В даний час у оформленні
спадщини в органах державного
нотаріату їй відмовлено. Просить
визнати за нею право власності,
оскільки підтвердити свої спадкові
права не має можливості, окрім як в
судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги, надала пояснення в межах
позову. Вказала, що буд-яких інших
спадкоємців, крім сторін, немає,
відповідач спадщину не приймав і на неї
не претендує.

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов, про що
надав суду письмову заяву, просив
розглянути справу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши інші докази
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір
позивача ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина у вигляді майна та майнових
прав, до складу якої у відповідності до
ст.1218 ЦК України входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4
фактично належав житловий будинок з
надвірними господарськими спорудами
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Більськовільської сільської ради від
11.01.2014 року, технічним паспортом
будівлі.

Згідно запису у погосподарській книзі
№7, житловий будинок АДРЕСА_1, особовий
рахунок НОМЕР_3 значиться за ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою сільської
ради №47 від 11.01.2013 року.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що спірний
житловий будинок збудований в 1933 році,
і цивільне законодавство, що діяло в
той час, не передбачало обов'язкової
реєстрації речових прав на житловий
будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4
набула право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, хоча і не здійснила
його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності
на житловий будинок за ОСОБА_4 є
неможливою, оскільки її цивільна
правоздатність та право власності на
майно припинились з часу смерті особи,
як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

З цих підстав позивачу ОСОБА_2 було
відмовлено у реєстрації права
власності за покійною матір'ю та у
оформленні спадщини після її смерті, що
підтверджується довідкою
Володимирецької державної
нотаріальної контори №94/01-16 від 22.01.2014
року.

Судом також встановлено, що
спадкування майна ОСОБА_4 здійснюється
за заповітом, який складений ОСОБА_4 в
користь дочки ОСОБА_2 та посвідчено
секретарем Рафалівської сільської
ради 08.04.2013 року.

Та обставина, що позивач по справі є
спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом,
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні свідоцтвом про народження
ОСОБА_2 НОМЕР_4, копією свідоцтва про
укладення шлюбу, копією заповіту.

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після
смерті матері в порядку, встановленому
ст.1269 ЦК України, що підтверджується
довідкою № 94/01-16 від 22.01.2014 року, виданою
Володимирецькою районною ДНК, із якої
вбачається, що ОСОБА_2 протягом
встановленого законом шестимісячного
строку звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

В той же час відповідач ОСОБА_3, який є
спадкоємцем за законом, спадщину після
смерті матері не приймав, що
підтверджується його особистою заявою.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4, у
встановленому порядку прийняла
спадщину після смерті матері, до складу
якої входить і житловий будинок з
господарськими будівлями, у зв'язку з
чим її позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218,
1258, 1262 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІН НОМЕР_1,, паспорт
серії НОМЕР_5, виданий 27 грудня 1999 року
Володимирецьким РВ УМВСУ, право
власності на житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями
АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
понесені судові витрати в сумі 648
(шістсот сорок вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Рівненської області
через Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга може бути подана
сторонами протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С У Д Д Я :
Іванків О.В.