Провадження № 2/344/877/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Островського Л.Є.

секретаря
Федорак Я.С.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про вселення та усунення
перешкод в користуванні квартирою,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення належної частини коштів
на утримання спільної сумісної
власності квартири, встановлення
неможливості спільного проживання та
зобов"язання виплатити належну грошову
частку за частину майна у спільній
частковій власності, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про вселення та усунення
перешкод в користуванні квартирою.

В позові вказував, що йому відповідно
до свідоцтва про право власності,
виданого Госпрозрахунковою групою з
приватизації державного житлового
фонду від 17.11.2009р. належить 1/6 частка
двохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 41,30 кв.м. 18.09.2013р. він
поїхав на Львівщину до своїх батьків, а
коли повернувся 23.09.2013р. виявив, що
поміняні вхідні двері в квартиру,
встановлені нові замки, відповідач не
впускає його до власної квартири,
перешкоджає користуватися квартирою. Є
інвалідом з дитинства. Просить суд
вселити його в квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод
йому у користуванні вказаною
квартирою. 15.11.2013 року ОСОБА_3 збільшив
позов вимоги та просив суд зобов'язати
ОСОБА_4 надати йому ключі від вхідних
дверей спірної квартири та стягнути з
відповідачки витрати на правову
допомогу.

ОСОБА_4 звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3
про стягнення належної частини коштів
на утримання спільної сумісної
власності квартири, встановлення
неможливості спільного проживання та
зобов"язання виплатити належну грошову
частку за частину майна у спільній
частковій власності.

Зустрічний позов ОСОБА_4 мотивує тим, що
ОСОБА_3 є співвласником майна квартири
АДРЕСА_1. Спірна квартира потребувала
ремонту тому нею було проведено
ремонтні роботи на суму 20141,84 грн.
ОСОБА_3 не виконував свій обов'язок щодо
утримання в належному стані спільного
майна, та відмовляється сплатити
належну йому частину коштів за
проведення ремонту. Вважає, що вселення
ОСОБА_3 в другу кімнату площею7,6 кв.м., є
неможливим, так як в спірній квартирі
на даний час проживають: в кімнаті
площею 20 м.кв. - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, що становить 20:3=
6,666 кв.м. на одну особу, в другій кімнаті
площею 7,6 кв.м. проживає ОСОБА_7 05.05.1992р.н.
Тому має намір викупити у ОСОБА_3 1/6
належної йому частини спірної
квартири, вартість якої становить 24000
грн.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача первісний позов
підтримали з підстав викладених у
позовній заяві, просили суд позовні
задовольнити в повному обсязі.
Зустрічний позов не визнали, вважають
його безпідставним, необгрунтованим та
таким, що задоволенню не підлягає,
просили суд відмовити у задоволенні
зустрічної позовної заяви.

Відповідачка по первісному позову та
її представник в судовому засіданні
первісний позов не визнали, просили суд
відмовити в його задоволенні.
Зустрічний позов підтримали з підстав
викладених у позовній заяві, просили
суд зустрічні позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
оцінивши надані докази, суд
приходить до висновку, що первісний
позов підлягає до задоволення, а у
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 17.11.2009 року, квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 41,30 кв.м.,
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в рівних долях.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав Івано-Франківського ОБТІ від
09.11.2010 р. зареєстровано право власності
на квартиру АДРЕСА_1 про що зроблено
запис № 6088 в книзі 135.

Згідно із свідоцтвом про розірвання
шлюбу від 25.09.1996р. серії НОМЕР_3 шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було розірвано, про що
зроблено відповідний актовий запис №
822.

Відповідно до довідки №02-02/62735 про
склад сім'ї від 04.10.2013 року за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни
ОСОБА_10, який є основним квартиро
наймачем, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_4

Згідно пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 від 28.07.2010р. вбачається, що
ОСОБА_3 встановлена друга група
інвалідності з дитинства.

З показань позивача в судовому
засіданні встановлено, що 18.09.2013р. він
поїхав на Львівщину до своїх батьків, а
коли повернувся, то у спірній квартирі
були поміняні вхідні двері в квартиру,
встановлені нові замки, а відповідач не
впускає його до квартири, яка належить
йому на праві власності та перешкоджає
користуватися нею.

15.10.2013 року ОСОБА_3 звертався у
Прокуратуру м.Івано-Франківська із
заявою про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_11
відносно нього злочину.

24.09.2013 року та 26.09.2013 р. позивач
звертався із заявами до відділу
міліції м. Івано-Франківська, про
неправомірні дії відповідачки, які
зареєстровані ЖЕО № 8417, ЖЕО №8550.

08.10.2013 року повторно звернувся із
скаргою до відділу міліції м. Івано-
Франківська про розгляд його заяв, що
підтверджується скаргою від 08.10.2013
року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

За змістом ст. 156 Житлового кодексу
України, за згодою власника будинку
(квартири) член його сім'ї вправі
вселити в займане ним жиле приміщення
інших членів сім'ї.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_4 створила ОСОБА_3
перешкоди у користуванні квартирою,
частка якої належить йому на праві
власності, ключів від квартири на час
розгляду справи відповідачка позивачу
не передала, тому доводи позивача про
порушення його прав власника на вільне
вселення і безперешкодне проживання у
спірній квартирі є обґрунтованими.

Виходячи з положень ст. 33 Конституції
України, ст.ст. 2, 3 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» про гарантування
громадянам свободи пересування та
вільного вибору місця проживання,
наявність у позивачки частини іншої
власної квартири не може бути
підставою для відмови позивачці у
вселенні у спірну квартиру за місцем
реєстрації місця проживання, тому і в
цій частині доводи відповідача не
можуть бути взятими до уваги.

Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу
України, ніхто не може бути обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку
передбаченому законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

З огляду наведеного первісні позовні
вимоги слід задовольнити повністю.

Що стосується зустрічних позовних
вимог, то у їх задоволенні слід
відмовити виходячи з наступного.
Позивачка у своїй зустрічній позовній
заяві вірно зазначила, що ОСОБА_3 є
співвласником майна квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 було проведено ремонт у спірній
квартирі та встановлено автономне
опалення, встановленні замінені вхідні
двері, проведено ремонт кухні та ванної
на загальну суму 20141,84 грн. із них:
встановлення системи автономного
опалення 12484 грн., що підтверджується:
накладною № 488 від 31.07.2013р. на суму 441,78
грн., накладною № 495 від 01.08.2013р. на суму
9555,81 грн. проведення ремонту на суму
3709,84 грн., що підтверджується
накладними: товарний чек від 04.10.2013р. на
суму 410 грн., товарний чек від 18.08.2013р. на
суму 268 грн., товарний чек від 14.08.2013р. на
суму 987 грн., фіскальний чек від 22.08.2013р.
на суму 80,14 грн.., фіскальний чек від
23.08.2013р. на суму 11,60 грн., фіскальний чек
від 22.08.2013р. на суму 81,73 грн., фіскальний
чек від 23.08.2013р. на суму 629,10 грн., оплата
за роботу 535 грн. та 708 грн, встановлення
вхідних дверей 3800 грн.

В судовому засіданні позивачка по
зустрічному позову зазначила, що для
проведення ремонтних робіт нею було
отримано споживчий кредит та укладено
кредитний договір № 0 від 22.07.2013р.
відповідно до якого отримала кредит в
сумі 18 000 грн. строком до 22.01.2015р.
Відповідно до укладеного договору
зобов'язана сплатити 27.689,01 грн.
Загальна суму понесених витрат ОСОБА_4
на ремонт квартири становить 27689,01 грн.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

В судовому засіданні встановлено, що
ремонтні роботи проведені ОСОБА_4 були
проведені з ініціативи ОСОБА_4 без
будь-якого погодження зі сторони
ОСОБА_3

Відповідно до довідки №02-02/62735 про
склад сім'ї від 04.10.2013 року у спірній
квартирі, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни
ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_2, який є основним
квартиронаймачем, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. Враховуючи те,
відповідно до свідоцтва про право
власності від 17.11.2009 року, частка
вказаної спірної квартири, належить
ОСОБА_3 та членам його сім'ї в рівних
долях, то ОСОБА_3 - становить 1/6, ОСОБА_4 -
становить 1/6, ОСОБА_8 - становить 1/6,
ОСОБА_7 - становить 1/6, ОСОБА_4 - становить
1/6, ОСОБА_6 - становить 1/6.

В судовому засіданні позивачка по
зустрічному позову вказала, що має
намір викупити належну ОСОБА_3 1/6
частини квартири, яка належить йому на
праві власності. Окрім того ОСОБА_4
зазначила, що вартість квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 41,30 кв.м.
становить 24 000 грн, тому сума, за яку
вона має намір викупили частину
квартири у ОСОБА_3 становить 6 400 грн.

Однак відповідно до звіту №0024/0214 про
незалежну оцінку двохкімнатної
квартири загальною площею 43,1м.кв,
житловою площею 27,6м2, що розміщена на
1-му поверсі 2-х поверхового будинку, за
адресою: АДРЕСА_1, вірогідна ринкова
вартість даної 2-х кімнатної квартири
станом на 25.02.2014р, без врахування ПДВ
складає: 259 806 грн. без врахування ПДВ, а
вартість 1/6 частки становить 43 301 грн.
без врахування ПДВ.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦК України,
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними, внаслідок чого згідно ч.2 ст. 367 ЦК
України, співвласники укладають
договір про поділ нерухомого майна, що
є у спільній частковій власності, в
письмовій формі, який підлягає
нотаріальному посвідченню.

Угоди про добровільний поділ житлового
будинку між позивачем та відповідачами
як на момент подання позову так і на
момент розгляду справи, не досягнуто.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

При цьому жодних доказів щодо
перешкоджання такому користуванню
позивачем суду не надано.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
ст.183 цього Кодексу), співвласник, який
бажає виділу, має право на одержання
від інших співвласників грошової або
іншої матеріальної компенсації
вартості його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у справі
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ,
яку можна поділити без втрати її
цільового призначення.

На підставі того, що за ст. 74 СК України
на майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення Глави 8 СК
України, які регулюють право спільної
сумісної власності подружжя, слідує, що
на вказане майно розповсюджується
презумпція спільної сумісної
власності набутого майна за час такого
спільного проживання.

За таких обставин у правовідносинах
сторін щодо спірної квартири, слід
виходити з положень ст. 365 ЦК України,
якою врегульовано питання припинення
права на частку у спільному майні за
вимогою інших співвласників.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинено за рішенням суду на
підставі позову іншого співвласника за
наявності умов, перелічених в ч. 1
зазначеної статті та за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки (виходячи з
дійсної вартості майна на час
вирішення спору) на депозитний рахунок
суду.

Верховний Суд України в пункті 25
постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11
роз'яснив, що вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень

Отже враховуючи наведене, не
підлягають задоволенню зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4, оскільки суду не
представлено доказів того, що вона
внесла на депозитний рахунок суду
грошові кошти в сумі вартості 1/6 частки
квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка
відповідно до звіту №0024/0214 про
незалежну оцінку двохкімнатної
квартири становить 43 301 грн., крім того
ОСОБА_3 Не погоджується на отримання
компенсації, оскільки іншого житла у
нього не має.

На підставі ст.ст.
183,317,319,356,358,360,364,365,367,369,383,391 ЦК України,
ст.ст. 9, 74,71,156 ЖК України, ст. 33
Конституції України, ст.ст. 2, 3 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» та
керуючись ст. ст. 215-218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) не чинити
перешкод ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
надати ключі від вхідних дверей ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) витрати
на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
належної частини коштів на утримання
спільної сумісної власності квартири,
встановлення неможливості спільного
проживання та зобов"язання виплатити
належну грошову частку за частину
майна у спільній частковій власності -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через міський суд протягом 10
днів з часу його проголошення.

Суддя:

Л.Є.Островський