Справа № 362/3295/13-ц Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/1713/14 Доповідач у 2 інстанції
Верланов С.М.Категорія 4
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, обслуговуючого
гаражного кооперативу «Новий» про
усунення перешкод в користуванні
майном,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи його
тим, що у 2006 році він вступив до членів
обслуговуючого кооперативу гаражний
кооператив «Новий», який розташований
у військовому містечку № 11 у
м.Василькові Київської області, де у
період з 2006 року по 2008 рік побудував
гараж НОМЕР_1. Зазначав, що 28
січня 2008 року він подав заяву до
гаражного кооперативу «Новий» про
переоформлення гаражного боксу НОМЕР_1
на свого зятя - відповідача у справі
ОСОБА_3, який написав заяву про вступ до
членів вказаного кооперативу.
Вказував, що у січні 2013 року він
дізнався, що рішенням загальних зборів
членів гаражного кооперативу «Новий»
від 02 лютого 2008 року (протокол №1) його
виключено з членів гаражного
кооперативу, а відповідача прийнято до
членів вказаного кооперативу. У квітні
2013 року позивач звернувся з заявою до
голови правління гаражного
кооперативу «Новий» з проханням
відновити його в членах кооперативу,
однак йому було відмовлено,
посилаючись на те, що на його місце
прийнято відповідача, за яким
закріплено гаражний бокс НОМЕР_1.
Позивач зазначав, що він звернувся до
ОСОБА_3 з проханням звільнити гаражний
бокс, проте він не відреагував на його
прохання, а в травні 2013 року змінив
замки на гаражному боксі, у зв'язку з
чим чинить йому перешкоди у
користуванні гаражем.

Позивач вважає, що рішення загальних
зборів членів гаражного кооперативу
«Новий» від 02 лютого 2008 року (протокол
№1) про його звільнення є незаконним,
оскільки прийнято з порушенням вимог
Закону України «Про кооперацію» та
статуту вказаного кооперативу. При
цьому зазначає, що заяву про його вихід
із членів гаражного кооперативу він не
писав, а подав лише заяву про
переоформлення гаражного боксу на
відповідача. Крім того, його не було
повідомлено про час та місце
проведення зазначених загальних
зборів, не було ознайомлено з порядком
денним та рішення зборів було
підписано особами, які не мали на це
права.

На підставі наведеного позивач, з
урахуванням неодноразових уточнень,
остаточно просив суд визнати недійсним
рішення загальних зборів членів
гаражного кооперативу «Новий» від 02
лютого 2008 року (протокол №1), визнати
право позивача на односторонню відмову
від заяви про переоформлення гаражного
боксу НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, відновити
позивача в членах обслуговуючого
кооперативу гаражний кооператив
«Новий», зобов'язати голову
обслуговуючого кооперативу гаражний
кооператив «Новий» внести позивача до
обліку членів та видати посвідчення
про членство, витребувати гаражний
бокс НОМЕР_1 обслуговуючого
кооперативу гаражний кооператив
«Новий» і передати його позивачу,
зобов'язати ОСОБА_3 та обслуговуючий
кооператив гаражний кооператив
«Новий» не чинити перешкоди в
користуванні гаражним боксом НОМЕР_1,
який розташований у військовому
містечку № 11 у м. Василькові Київської
області.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року в позові ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що 02 лютого 2008 року
протоколом №1 загальних зборів членів
кооперативу розглянуто заяву позивача
щодо переоформлення гаражу на
відповідача, а тому суд дійшов висновку
про те, що з 02 лютого 2008 року позивач за
власною згодою припинив своє членство
у гаражному кооперативі шляхом
добровільного виходу з нього, а
відповідач, подавши заяву про вступ до
кооперативу та, внісши вступний внесок
і пай у порядку та розмірах, визначених
статутом кооперативу, став його членом.

Крім того, суд зазначив, що позивач,
достовірно знаючи про оспорюване
рішення загальних зборів від 02 лютого
2008 року, яким його виключено із членів
кооперативу, пропустив встановлений
законом трирічний строк позовної
давності на його оскарження.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції не можна погодитись,
оскільки вони не ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
України «Про кооперацію», яка діяла на
час спірних правовідносин, вступ до
кооперативу здійснюється на підставі
письмової заяви. Особа, яка подала
заяву про вступ до кооперативу, вносить
вступний внесок і пай у порядку та
розмірах, визначених його статутом.
Рішення правління чи голови
кооперативу про прийняття до
кооперативу підлягає затвердженню
загальними зборами його членів.
Порядок прийняття такого рішення та
його затвердження визначається
статутом кооперативу.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
кооперацію», яка діяла на час спірних
правовідносин, членство в кооперативі
припиняється у разі, добровільного
виходу з нього, припинення трудової
участі в діяльності виробничого
кооперативу, несплати внесків у
порядку, визначеному статутом
кооперативу, смерті члена кооперативу -
фізичної особи; ліквідації члена
кооперативу - юридичної особи,
припинення діяльності кооперативу.
Виключення з членів кооперативу може
бути оскаржене до суду.

З матеріалів справив вбачається, що 24
квітня 2006 року на загальних зборах
власників гаражів (протокол №1), в тому
числі за участю ОСОБА_2, було прийнято
рішення про створення гаражного
кооперативу «Новий» (далі - ГК «Новий),
який розташований за адресою:
військове містечко №11, буд.14 у
м.Васильків Київської області (а.с. 51).

Судом встановлено та не заперечувалося
при апеляційному розгляді сторонами,
що з моменту створення ГК «Новий» і до
цього часу діє статут ГК «Новий» (далі -
Статут), що був прийнятий на загальних
зборах членів ГК «Новий» 26 жовтня 2006
року (а.с.59-68).

Відповідно до п.3.2 Статуту, прийом в
члени кооперативу після його державної
реєстрації проводиться за письмовою
заявою вступаючого, рішенням голови
кооперативу про прийняття та
затвердження відповідного рішення
правлінням кооперативу в місячний
строк з дня подання заяви. Кожний, хто
вступив в члени кооперативу робить
вступний внесок у розмірах, що
визначаються вищим органом управління
кооперативу.

Згідно з положеннями пунктів 3.5, 4.1
Статуту, член кооперативу має право
вийти у встановленому порядку з
кооперативу на підставі особистої
письмової заяви, поданої голові
кооперативу, яка повинна бути
розглянута не пізніше ніж через один
місяць з дня її подачі. Вступний внесок,
у випадку виходу, повертається у
повному обсязі до закінчення звітного
року в якому вибув член кооперативу.

Згідно з даними довідки голови
правління ГК «Новий» ОСОБА_2 до
державної реєстрації вказаного
гаражного кооперативу була виділена
земельна ділянка площею 32 кв.м. під
будівництво гаражу НОМЕР_1 у
військовому містечку №11 у м.Васильків
Київської області. 24 квітня 2006 року
ОСОБА_2 вступив до членів ГК «Новий»,
сплатив вступний внесок та будучи
членом гаражного кооперативу до 2008
року сплачував членські внески (а.с.19).

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що 28 січня 2008 року ОСОБА_2
подав письмову заяву до ГК «Новий», в
якій просив переоформити гаражний бокс
НОМЕР_1 на свого зятя - відповідача у
справі ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, 28
січня 2008 року ОСОБА_3 звернувся до
ГК «Новий» та просив прийняти
його в члени кооперативу (а.с. 52).

02 лютого 2008 року на загальних зборах
членів гаражного кооперативу «Новий»
(протокол №1) було розглянуто вказану
вище заяву ОСОБА_2 та прийнято рішення
переоформити гараж НОМЕР_1 з ОСОБА_2 на
ОСОБА_3 (а.с. 53-54).

Обгрунтовуючи вимоги позову, ОСОБА_2
посилався на те, що рішенням загальних
зборів членів гаражного кооперативу
«Новий» від 02 лютого 2008 року (протокол
№1) його незаконно було звільнено з
членів кооперативу, оскільки заяву про
його вихід із членів гаражного
кооперативу він не писав, а подав лише
заяву про переоформлення гаражного
боксу на відповідача.

Однак як вбачаться з оспорюваного
протоколу №1 загальних зборів ГК
«Новий» від 02 лютого 2008 року
рішення про звільнення ОСОБА_2 із
членів ГК «Новий» не приймалось, а було
прийнято лише рішення про задоволення
заяви позивача про переоформлення
гаража НОМЕР_1 на його зятя - ОСОБА_3 При
цьому даний протокол підписаний
головою зборів Петровіцьким В.М. і
секретарем зборів Грицай В.М. та
скріплений печаткою ГК «Новий».

Будь-яких даних про те, що позивач подав
письмову заяву про його вихід із членів
ГК «Новий» і вона була розглянута в
установленому порядку відповідно до
положень 3.5, 4.1 Статуту, матеріали
справи не містять.

Крім того, оспорюваний протоколу №1
загальних зборів ГК «Новий» від 02
лютого 2008 року не містить даних про
прийняття ОСОБА_3 за його заявою від 28
січня 2008 року в члени ГК «Новий».

При цьому, як вбачається з наявної в
матеріалах справи членської книжки на
ОСОБА_3, він на підставі рішення №1 з 24
квітня 2006 року є членом ГК «Новий»,
гараж НОМЕР_1 на земельній ділянці
площею 32 кв.м., яка знаходиться в його
користуванні. ОСОБА_3 24
квітня 2006 року, 15 червня 2007 року та 24
жовтня 2007 року сплатив вступні та
цільові внески. 21 липня 2011 року, 15
березня 2012 року та 17 лютого 2013 року
ОСОБА_3 сплатив орендну плату за
земельну ділянку та щорічно в період з
24 квітня 2006 року по 17 січня 2013 року
сплачував членські внески (а.с.91-92).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання недійсним
оспорюваного протоколу №1 загальних
зборів ГК «Новий» від 02 лютого 2008 року,
оскільки даним рішенням не порушено
права ОСОБА_2 щодо членства у ГК
«Новий».

Таким чином висновки суду першої
інстанції про те, що з 02 лютого 2008 року
позивач за власною згодою припинив
своє членство у гаражному кооперативі
шляхом добровільного виходу з нього, а
відповідач, подавши заяву від 28 січня
2008 року про вступ до кооперативу та,
внісши вступний внесок і пай у порядку
та розмірах, визначених статутом
кооперативу, став його членом, є
безпідставними.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Пред`являючи позов, ОСОБА_2 просив
визнати його право на односторонню
відмову від заяви щодо переоформлення
гаражного боксу НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3

Однак ст.16 ЦК України не передбачено
такого способу захисту свого права, а
тому ця вимога позивача не підлягає
задоволенню.

Не підлягає задоволенню і вимога
позивача про відновлення його в членах
ГК «Новий» та зобов'язання голови ГК
«Новий» внести його до обліку членів та
видати посвідчення про членство,
оскільки матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів того, що
позивача було виключено з членів
кооперативу в порядку, передбаченому
Законом України «Про кооперацію» та
статутом кооперативу.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Будь-яких доказів того, що позивач є
власником гаражу НОМЕР_1 у ГК «Новий»
матеріали справи не містять і доказів
відповідно до ст.ст.57, 60 ЦПК України
ОСОБА_2 не надав.

За таких обставин вимога ОСОБА_2 про
витребування гаражного боксу НОМЕР_1
ГК «Новий» та передання йому, а
також зобов'язання ОСОБА_3 та ГК
«Новий» не чинити йому перешкоди в
користуванні гаражем НОМЕР_1,
задоволенню не підлягають. Крім того,
позивачем на надано доказів, що йому
відповідачі чинять перешкоди в
користуванні вказаним гаражем.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги
закону та встановлені обставини
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що підстави для задоволення
позову ОСОБА_2 відсутні.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в позові ОСОБА_2 з
наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
обслуговуючого гаражного кооперативу
«Новий» про усунення перешкод в
користуванні майном - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді