У х в а л а

іменем україни

13 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М., розглянувши
в попередньому судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрінформсервіс» до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_5, про
усунення перешкод у користуванні
майном, за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрінформсервіс» на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 9 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрінформсервіс»
(далі - ТОВ «Укрінформсервіс»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
майном, в якому ТОВ «Укрінформсервіс»,
з урахуванням уточнень, просило
витребувати із чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 належне йому рухоме
майно: копіювальний апарат НР 2008 року
випуску вартістю 4205,6 грн,
монітор Philips 17 2006 року випуску вартістю
1665,08 грн, монітор Philips 19 2006 року випуску
вартістю 1483,12 грн, монітор Philips 19 2008 року
випуску вартістю 1172,5 грн, принтер МФУ
НР 28 2010 року випуску, вартістю
1387,2 грн, принтер НР с каб. Інтернет 2006
року випуску вартістю 6412,43 грн, сервер
Athlon 64 2007 року випуску вартістю 569,56 грн,
системний блок 2008 року випуску
вартістю 1520 грн, системний блок 2008 року
випуску вартістю 2236,5 грн, системний
блок 2010 року випуску вартістю 3706,8 грн,
сейф 2007 року випуску вартістю 1402,5 грн,
сейф 2008 року випуску вартістю 1239,2 грн,
дві тумби ролетні 2008 року виготовлення
вартістю 2485,75 грн та 3728,2 грн відповідно,
шафа 2008 року виготовлення вартістю 1155
грн, а також оригінали
фінансово-бухгалтерських документів:
звітність до контролюючих органів за
період 1994-2012 рр. - п'ять папок, звітність
по цінних паперах за період 2009-2012 рр. -
одну папка, накази, листи,
розпорядження за період 1994-2012 рр. - одну
папка, розрахунки з покупцями (рахунок
361) за період 1994-2012 рр. - три папки, банк
(рахунок 311) за період 1994-2012 рр. - чотири
папки, каса (рахунок 301) за період 1994-2012
рр. - дві папки, зарплата (рахунок 661) за
період 1994-2012 рр. - одну папку, витрати на
бензин (рахунок 203) за період 2011-2012 рр. -
одну папку, облік основних фондів
(рахунок 10, 11, 12) за період 2002-2012 рр. - дві
папки, договори за період 1994-2012 рр. -
одну папку, податкові накладні за
період 1998-2012 рр. - дві папки, податкові
накладні (для корегування) за період
2007-2010 рр. - одну папку, податкові
накладні (що запізнились) за період
2007-2012 рр. - одну папку, списання
товарно-матеріальних цінностей
(рахунок 13, 20, 28, 372) за період 2003-2012 рр. -
дві папки, розрахунки з
постачальниками послуг (рахунок 3771, 6851,
6852) за період 1994-2012 рр. - три папки,
розрахунки з постачальниками (рахунок
631) за період 1994-2012 рр. - три папки; робочу
будівельну документацію
«Реконструкція дитячого оздоровчого
табору під дитячий комплекс сімейного
типу за адресою: м. Київ, Столичне шосе,
149»; папки виконаних будівельних робіт
по корпусам будівництва за адресою: м.
Київ, Столичне шосе, 149.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 9 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із такими судовими
рішеннями, ТОВ «Укрінформсервіс»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
на підставі договору дарування від 6
червня 2008 року належить ОСОБА_4 на праві
приватної власності (а.с. 49-50).

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 11 вересня
2012 року, що набрало законної сили, ТОВ
«Укрінформсервіс» було виселено із
квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із
відсутністю підстав для користування
зазначеним житловим приміщенням (а.с.
65-69).

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, доказуванню у справах про
витребування майна з чужого
незаконного володіння підлягають
наявність у позивача права власності
на майно, незаконність володіння
відповідача цим майном та фактичне
знаходження у нього. При цьому власник
може витребувати лише майно, що є
індивідуально визначеним.

Зважаючи на викладене, сам по собі факт
знаходження майна на балансі особи не
може бути доказом права власності чи
законного володіння. Разом із цим,
меблі та офісна техніка, які позивач
просить витребувати із незаконного
володіння відповідача, є рухомими
речами і не мають індивідуалізуючих
ознак, що дозволили б вирізнити їх
з-поміж інших однорідних речей.

Крім цього, зі змісту протоколу обшуку
від 5 лютого 2013 року вбачається, що
перераховані у ньому предмети,
документи, цінності вилучено,
опечатано та направлено до прокуратури
Київської області (а.с. 51-64).

За таких обставин суд першої інстанції,
з яким погодився апеляційний суд,
дійшов правильного висновку про те, що
позивач не довів наявності у нього
права власності на вищезазначене майно
та наявності цього майна у відповідача.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрінформінвест» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 9 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.М. Коротун