Справа № 465/7803/13-ц
Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/1663/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.,

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

позивача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 06 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, -

в
с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом про розірвання шлюбу,
який вони з відповідачем ОСОБА_3
зареєстрували у відділі ЗАГС
Франківського району м.Львова 13
листопада 1993 року, актовий запис № 666.
На обґрунтування позову позивається
на неможливість подальшого спільного
проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 у
зв'язку з народженням у подружжя
ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини - ОСОБА_4,
батьківство якого позивач заперечує.

Рішенням Франківського районного
суду м.Львова від 06 листопада 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено та
постановлено розірвати шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Вказане рішення суду оскаржила
відповідач ОСОБА_3, яка вважає його
незаконним та необґрунтованим, таким,
що постановлено без повного та
всебічного з'ясування обставин справи
без належного дослідження доказів з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить це
рішення скасувати та направити справу
на новий розгляд. Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу апелянт зазначає, що
остаточне розірвання стосунків
відбулося 09.03.2013 року, однак позивач в
судовому засідання не надав жодних
пояснень щодо подружньої зради та
втрати до неї почуття любові, пояснень
щодо оспорювання батьківства. Вважає,
що суду слід було залишити цей позов
ОСОБА_2 без розгляду у зв'язку з
розглядом іншим судом аналогічного
позову між тими ж сторонами (а.с.42-48).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_2 в
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
достатніх підстав для задоволення цієї
скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України,
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Положеннями ст.212 ЦПК України
визначено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів

У відповідності до ст.110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ст.112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, інші обставини
життя подружжя та постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони
тривалий час подружніх відносин не
підтримують, спільного господарства не
ведуть, втратили почуття любові один
до одного.

В супереч твердженням апелянта,
позивач як в суді першої інстанції так
і в ході апеляційного розгляду справи
підтвердив дані обставини, своє
небажання продовжувати шлюбні
відносин з ОСОБА_3 та вважає неможливим
збереження сім`ї.

У відповідності до ст.51
Конституції України, ст.ст.24,56 СК
України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, примушування
жінки та чоловіка до шлюбу та його
збереження не допускається.

Таким чином, висновок суду про
необхідність розірвати шлюб між
сторонами ґрунтується на нормах закону
і відповідає волі одного з подружжя -
позивача, який підтвердив своє бажання
розірвати шлюб.

Доводи апелянта про
недоведеність вимог позивача є
безпідставними, оскільки згідно ст.60
ЦПК України, саме апелянт зобов'язана
довести обставини, якими
обґрунтовувала свої заперечення, а
відтак, спростувати обставини, якими
позивач обґрунтовувала свої вимоги.

Окрім того, колегія суддів бере до
уваги, що відповідач ОСОБА_3 також
звернулась до суду з позовом про
розірвання шлюбу із ОСОБА_2 та
визначення місця проживання дітей, що
свідчить про обґрунтованість
висновків суду щодо необхідності
розірвання цього шлюбу.

Не заслуговують на увагу
твердження апелянта про необхідність
скасування рішення суду з підстав
порушення судом норм процесуального
права, оскільки такі не призвели до
неправильного вирішення даного спору.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ч.1 ст.308, ст.313, ч.1 п.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.