АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/5797/13-ц
Провадження № 22-ц/792/322/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Чебан О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
17 грудня 2013 року, по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права
власності на автомобіль,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року, ОСОБА_1, звертаючись
до суду з вказаним позовом, зазначала,
що 17 грудня 2012 року рішенням
Хмельницького міськрайонного суду за
нею було визнано право власності на ?
частину автомобіля FIAT 220L державний
номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер
(VIN) НОМЕР_2, 2000 року випуску, в ідеальних
частках без його реального поділу і
залишено даний автомобіль у спільній
частковій власності з відповідачем.

На даний час автомобіля не бачила і не
користувалась, грошової компенсації не
отримувала.

У зв'язку з цим позивач та після
уточнення, просила суд припинити право
власності відповідача на ? зазначеного
автомобіля, сплатити йому компенсацію
в сумі 26494 грн. 50 коп. та передати
автомобіль у власність ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 17 грудня 2013 року позові ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
задоволити позовні вимоги.

Вважає, що рішення є незаконним,
прийняте з порушенням норм

матеріального права, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Посилається на те, що користування
спільним майном є неможливим.
________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції: Чевилюк
З.А. Провадження № 22-ц/792/322/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія: 5, 46

Їх син не є співвласником автомобіля,
тому не може ним розпоряджатись.

Апелянт зазначає, що суд не прийняв до
уваги, що апелянт виконала умови
передбачені ст. 365 ЦПК України, а саме:
звернулась до суду з відповідним
позовом та внесла на депозитний
рахунок суду грошову суму, що
відповідає ? частині вартості
автомобіля.

Судом, на думку апелянта, неправомірно
зазначено, що для припинення права
власності необхідно наявність всіх
підстав передбачених ст. 365 ЦК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково зі
слідуючих підстав.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із зазначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

В силу ст. 358 право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Судом встановлено, що рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
17 грудня 2012 року за нею було визнано
право власності на ? частину автомобіля
FIAT 220L державний номер НОМЕР_1,
ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2, 2000
року випуску, в ідеальних частках без
його реального поділу і залишено даний
автомобіль у спільній частковій
власності з відповідачем (5-6).

Відмовляючи в позові, суд правильно
виходив з того, що усі суб'єкти права
власності є рівними перед законом, усім
власникам забезпечується рівні умови
здійснення своїх прав і що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Суд зазначив, що позивачем не надано
суду доказів в обґрунтування порушення
відповідачем її прав та перешкоджання
у користуванні автомобілем.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Між тим, суд необґрунтовано вказав, що
для припинення права на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність всіх чотирьох обставин,
передбачених в ст. 365 ЦК України.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що
для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 частини
першої статті 365 ЦК України за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Саме із таких висновків виходила
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України приймаючи рішення перевіряючи
рішення з аналогічних правовідносин,
(постанова Верховного Суду України від
16 січня 2012 р. у справі N 6-81цс11).

За таких обставин слід виключити з
мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції посилання на
необхідність наявності 4-ох умов
зазначених в п. 1-4 ст. 365 ЦК України для
припинення права власності.

Посилання апелянта, що користування
спільним майном є неможливим, те, що їх
син не є співвласником автомобіля, тому
не може ним розпоряджатись є
необґрунтованими. Доказів
зазначеного, суду не подано.

Одне внесення позивачем на депозитний
рахунок суду грошової суми, що
відповідає ? частині вартості
автомобіля, всупереч посилання
апелянта, не може, бути підставою для
задоволення позову і скасування
рішення суду. Необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 частини
першої статті 365 ЦК України за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 17 грудня 2013 року залишити без
змін, виключивши з мотивувальної
частини посилання на необхідність
наявності 4-ох умов зазначених в п. 1-4 ст.
365 ЦК України для припинення права
власності.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський