АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/198/14
Справа № 2010/6749/12
Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах

апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді
Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака
І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі
Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 24 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із
спільної часткової власності,
визначення порядку користування
земельною ділянкою та перерозподіл
ідеальних часток в спільній частковій
власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
який подалі уточнила при розгляді
справи, і остаточно просила виділити в
натурі належну їй частку (половину)
нерухомого майна, що знаходиться у
спільній частковій власності та
розташоване по АДРЕСА_1, встановити
порядок користування земельною
ділянкою, виділивши їй в користування
1/2 частину цієї земельної

ділянки, та зобов'язати відповідача
не чинити їй перешкоди у виконанні
переобладнання в будинку за вказаною
адресою.

Посилалась на те, що їй на
праві власності належить 1/2 частина
вищевказаного житлового будинку з
надвірними будівлями, а друга половина
будинку належить відповідачу ОСОБА_3, з
яким вона протягом тривалого часу не
може дійти згоди щодо фактичного
поділу будинку.

Рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області
від 12 грудня 2012

року позовні вимоги ОСОБА_4 було
задоволено.

Виділено ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у
власність житловий будинок з
надвірними будівлями, які розташовані
по АДРЕСА_1, відповідно 1- го варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 8226/10225 від 08 листопада 2011
року, а саме: ОСОБА_3 - житлову кімнату 1-1
площею 16,8 кв.м, житлову кімнату 1-2
площею 7,9 кв.м., веранду II площею 6,7 кв.м.,
разом 31,4 кв.м. загальною вартістю 4808
грн.; надвірні споруди - а1 - тамбур
вартістю 228 грн., Г - душ

вартістю 44 грн., г1 - погріб вартістю
724 грн., Д - сарай вартістю 228 грн, Е -
сарай вартістю 453 грн., Ж - гараж
вартістю 1241 грн., 3 - вбиральню вартістю
447 грн., № 1-4 - 1/2 частину огорожі
вартістю 901 грн., разом по надвірним
спорудам вартістю 4266 грн., що складає
52/100 частин вказаного будинку і
надвірних споруд.

Визнано за ОСОБА_3 право
власності на вказаний житловий
будинок з надвірними спорудами, що
складають 52/100 частин, які на 404 грн.
більше ніж у ОСОБА_4 Всього ОСОБА_3
виділено приміщень і будівель на суму
9074 грн., що становить більше на 404 грн.

ОСОБА_4 виділено: житлову кімнату
1-5 площею 23,8 кв.м., кухню 1-3 площею 6,4
кв.м., кладову 1-4 площею 7,4 кв.м., разом 37,6
кв.м. вартістю 4612 грн,; по надвірним
спорудам: Б - сарай вартістю 947 грн, В -
літню кухню вартістю 1324 грн., К -
колодязь вартістю 482 грн., № 1-4 - ?
частину огорожі вартістю 901 грн., разом
по надвірним спорудам вартістю 3654 грн.,
що складає 48/100 частин вказаного
будинку з надвірними спорудами.

Визнано за ОСОБА_4 право
власності на цей житловий будинок з
надвірними спорудами, що складають 48/100
частин, які на 404 грн. менше ніж у ОСОБА_3
Всього ОСОБА_4 виділено майна на суму 8266
грн., що становить менше на 404 грн., які
стягнуто на її користь з ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3
виконати відповідні переобладнання в
будинку та устаткувати його
самостійними системами опалення,
електроосвітлення і газопостачання.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділено в
користування земельну ділянку площею
по 1800 кв.м. кожному як вказано в додатку
№ 2 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
8226/10225 від 08.11. 2011 р. синім і зеленим
кольором.

Земельну ділянку площею 144,4 кв.м
виділено у спільне користування як
вказано у додатку № 2 жовтим кольором,
та встановлено межі земельних ділянок.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилено, рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
12 грудня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року вищевказані
судові рішення скасовані і справа
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому розгляді справи
ОСОБА_4 підтримала заявлені нею позовні
вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не
визнав, посилаючись на те, що також
бажає виділення йому частини спірного
будинку за 1-м варіантом судової
будівельно-технічної експертизи №
8226/10225 від 08.11.2011 р.

Рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 жовтня

2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у
власність житловий будинок з
надвірними будівлями, які розташовані
по АДРЕСА_1, відповідно до 1- го
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
8226/10225 від 08 листопада 2011 року, а саме:

ОСОБА_4 - житлову кімнату 1-1
площею 16,8 кв.м, житлову кімнату 1-2
площею 7,9 кв.м., веранду II площею 6,7 кв.м.,
разом по житловим - 31,4 кв.м. загальною
вартістю 4808 грн.; надвірні споруди - а1 -
тамбур вартістю 228 грн., душ літ. Г
вартістю 44 грн., г1 - погріб вартістю 724
грн., Д - сарай вартістю 228 грн., Е - сарай
вартістю 453 грн., Ж - гараж вартістю 1241
грн., 3 - вбиральню вартістю 447 грн., № 1-4 -
1/2 частину огорожі вартістю 901 грн.,
разом по надвірним спорудам вартістю
4266 грн., що складає 52/100 частин вказаного
будинку і надвірних споруд.

Визнано за ОСОБА_4 право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що
складають 52/100 частин, які на 404 грн.
більше ніж у ОСОБА_3

Всього ОСОБА_4 виділено приміщень
і будівель на суму 9074 грн., що становить
більше на 404 грн.

ОСОБА_3 виділено: житлову кімнату
1-5 площею 23,8 кв.м., кухню 1-3 площею 6,4
кв.м., кладову 1-4 площею 7,4 кв.м., разом 37,6
кв.м. вартістю 4612 грн,; по надвірним
спорудам: Б - сарай вартістю 947 грн, В
-літню кухню вартістю 1324 грн., К -
колодязь вартістю 482 грн., № 1-4 - ?
частину огорожі вартістю 901 грн., разом
по надвірним спорудам вартістю 3654 грн.,
що складає 48/100 частин вказаного
будинку з надвірними

спорудами.

Визнано за ОСОБА_3 право
власності на житловий будинок
знадвірними спорудами по АДРЕСА_1, що
складають 48/100 частин, які на 404 грн.
менше ніж у ОСОБА_4

Усього ОСОБА_3 виділено майна на
суму 8266 грн., що становить менше на 404
грн., які стягнуто на його користь з
ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_4 виконати
переобладнання, а саме: закласти дверні
прорізи між приміщеннями житлової
кімнати « 1-1» та « 1-2»; закласти віконні
прорізи між приміщеннями житлової
кімнати « 1-5» та веранди II; влаштувати
кухню у приміщенні житлової кімнати «
1-2».

Зобов'язано ОСОБА_3 виконати
наступні переобладнання: закласти
дверні прорізи між приміщеннями
житлової кімнати « 1-5» та кухні « 1-3»;
влаштувати дверний проріз між
приміщеннями житлової кімнати « 1-5» та
кладової « 1-4»; в приміщенні кладової «
1-4» влаштувати віконний проріз та
організувати кухню.

Лінію розподілу горищного
приміщення визначено по лінії
розподілу житлового будинку без
обладнання поділяючої перегородки.
Також зобов'язано устаткувати житловий
будинок самостійними системами
опалення, електроосвітлення і
газопостачання.

Межу розподілу житлового
будинку визнано позначеною червоним
кольором на додатку № 1 до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 8226/10225 від 08.11. 2011 року.

Виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у
користування земельну ділянку площею
по 1800 кв.м кожному, як вказано в додатку
№ 2 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
8226/10225 від 08.11.2011 р. синім і зеленим
кольором.

Земельну ділянку площею 144,4 кв.м
виділено у спільне користування ОСОБА_4
та ОСОБА_3 як вказано в додатку № 2
жовтим кольором.

Встановлено границі земельних
ділянок: на відстані 42 м та 46 м (по
ламаній 21,08+3,80+4,91+3,78+4,0+4,89) від
домоволодіння № 5 відрізок довжиною 1,45
м; по лінії розподілу житлового будинку
літ. «А-1»; від кута сіней під літ. «а»
під кутом 45 градусів відрізок довжиною
1,4 м; по прямій відрізок довжиною 2,53 м;
поворот ліворуч відрізок довжиною 7,25 м;
поворот ліворуч на відстані 2,0 м від
гаражу літ. «Ж» відрізок довжиною 8,75 м;
поворот ліворуч відрізок довжиною 13,18
м; поворот ліворуч відрізок довжиною
24,74 м до крапки 4.

Межа користування земельною
ділянкою по 1-му варіанту визначена
згідно додатку № 2 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
8226/10225 від 08 листопада 2011 року, що
позначена червоним кольором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 витрати по проведенню судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
3283 грн. та витрати на проведення
інженерно-геодезичних досліджень в
сумі 400 грн. та судовий збір в сумі 207
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушенням норм процесуального
права, просить скасувати оскаржуване
рішення районного суду та виділити
йому у власність та користування
приміщення у житловому будинку та
надвірні будівлі відповідно до першого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи як
1-му співвласнику, що складає 52/100 частин
спірного

будинку та прилягаючу до неї частину
земельної ділянки.

Вказував, що районним судом не
враховано, що ОСОБА_4 має благоустроєне
житло, а він такого житла не має і
вимушений проживати у спірному
будинку, де ще при житті батьків
побудував гараж, душ, цегляний паркан,
проводив поточний ремонт будинку.

Вислухавши пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та

доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд
першої інстанції, керувався
положеннями ч. 1 ст. 356, ч. 3 ст. 358 , ч. 1 ст.
364 ЦК України та дійшов висновку, що
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований по
АДРЕСА_1 належать сторонам на праві
спільної часткової власності, а тому
кожен із співвласників має право на
виділ своєї частки та визначення
порядку користування земельною
ділянкою.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на

вимогах закону та матеріалах справи.

Як встановлено районним судом
та підтверджується матеріалами справи
житловий будинок з надвірними
будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1
належить по ? частині ОСОБА_4 та ОСОБА_3
в порядку спадкування з 2001 року. Щодо
порядку користування будинком та
земельною ділянкою співвласники не
досягають згоди, що потягло за собою
необхідність в реальному розподілі
будинку, надвірних споруд та
визначення порядку користування
земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Положеннями ст. ст. 364, 367 ЦК
України передбачено, що кожен із
співвласників має право на виділ його
частки майна, яке є у спільній
частковій власності, у натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України. За відсутності згоди
співвласників про поділ спільного
майна це питання вирішується судом.

При цьому виділ частки в натурі
(поділ будинку) може мати місце за
наявності технічної можливості
виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідно переобладнання або
перепланування будинку він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради (ст.
152 ЖК України).

Враховуючи ці вимоги закону та
висновки, зазначені в ухвалі колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року,
районним судом а також судом
апеляційної інстанції згідно вимог
ст. 10 ЦПК України з метою всебічного і
повного з'ясування обставин справи та
забезпечення здійснення прав сторін
відповідно до заявлених вимог, судами
за клопотанням сторін були
витребувані висновки органів
державного архітектурно - будівельного
контролю, пожежної і санітарної
інспекцій про допустимість пов'язаних
із поділом спірного будинку та
переобладнань і перепланувань; дані
про дозвіл виконавчого комітету
місцевої ради на переобладнання і
перепланування жилого будинку; дані
про характер робіт і їх вартість, які
необхідно здійснити для поділу будинку
відповідно до висновку проведеної
судової будівельно-технічної
експертизи.

Згідно відповіді начальника
Дергачівського РВ ГУ
Держтехногенбезпеки у Харківській
області від 01.03.2012 р. відповідальність
за дотримання вимог
нормативно-правових актів з питань
пожежної безпеки по об'єктам
будівництва, реконструкції
покладається на проектні та будівельні
організації.

Як вбачається з відповідей
Дергачівського міського голови від
21.02.2014 р., начальника відділу
містобудування та архітектури
Дергачівської райдержадміністрації
від 17.02.2014 р. та відповіді директора КП
Архітектурного бюро Дергачівського
району від 11.02.2014 р. зазначені органи не
мають повноважень у вирішенні питання
щодо надання висновку про допустимість
пов'язаних із поділом переобладнань і
перепланувань.

Сторони в судовому засіданні
апеляційної інстанції пояснили, що в
Дергачівському районі органи ДАБК
відсутні, і інші дозволи на
переобладнання спірного будинку вони
надати не можуть.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги були предметом розгляду суду
першої інстанції, висновків якого
вони не спростовують.

Посилання апелянта на те, що
ОСОБА_4 має благоустроєне житло, а він
такого житла не має і вимушений
проживати у спірному будинку, не має
правового значення , оскільки
відповідно до матеріалів справи та
вимог ч. ст.. 357 ЦК України частки сторін
як співвласників будинку є рівними.

Доводи апелянта про те, що він ще
при житті батьків побудував гараж, душ,
цегляний паркан, проводив поточний
ремонт будинку, не підтверджені
належними та допустимими доказами і є
безпідставними.

Судова колегія вважає, що рішення
районного суду ухвалено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315,317,319,324

ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 24 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)