Провадження № 2/635/40/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судових засідань -
Смалюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.
Покотилівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним
позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що
перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
відповідачкою. Рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
12 серпня 2013 року з нього на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання
сина в розмірі 1000 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 06 листопада 2013
року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто
аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до
досягнення дитиною трирічного віку. На
теперішній час його матеріальний стан
змінився, він працевлаштувався до ФОП
ОСОБА_5 на посаду водія - експедитора.
Його заробітна плата становить 1200 грн.
на місяць. Цієї суми недостатньо ні для
забезпечення себе прожитковим
мінімумом, ні для виплати всієї суми
аліментів.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив зменшити розмір
аліментів, стягуваних з нього на
підставі рішення Харківського
районного суду Харківської області від
12 серпня 2013 року, на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
визначити їх розмір - 1/4 частки від усіх
видів заробітку щомісячно, від дня
набрання чинності рішенням суду про
зміну аліментів і до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав з підстав,
зазначених в позові, просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та
зазначила, що доводи позивача є
безпідставними, оскільки останній
надає послуги з перевозки вантажів, а
тому має можливість сплачувати
аліменти на утримання сина у розмірі 1000
грн. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_2
підтримує дружні стосунки з ОСОБА_5,
який в свою чергу не має потреби у
найманих працівниках. Фактично позивач
не працює у ФОСПД ОСОБА_5, а наданий ним
трудовий договір вважає укладеним з
метою ухилення від сплати аліментів у
визначеному судом розмірі. Відповідач
також зазначила, що аліменти в розмірі
1/4 части від заробітку позивача не є
достатніми для задоволення потреб
дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Стаття 181 СК передбачає, що способи
виконання батьками обв'язку утримувати
дитину визначаються за домовленістю
між ними.

За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і ( або)
натуральній формі.

Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 3 від 15 травня 2006 року
«Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачає, що за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3
ст. 181 СК України аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку (
доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього
Кодексу) або в твердій грошовій сумі (
ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів, суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, та інші обставини,
що мають істотне значення для справи.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитину відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або за домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника
або одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Вказана правова позиція також
викладена в п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що вони мають спільну дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання
якого за рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
12 серпня 2013 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
щомісяця і до його повноліття,
починаючи з 04 липня 2012 року. (а.с.8).

Крім того, рішенням апеляційного суду
Харківської області від 06 листопада 2013
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
стягнуто аліменти в розмірі 700 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
трирічного віку.

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_2 на теперішній час має
постійне місце роботи та розмір його
заробітної плати складає 1200 грн. на
місяць. (а.с. 10)

Тобто, розмір аліментів, які стягуються
з позивача на підставі рішень суду
перевищує розмір його заробітної
плати.

З огляду на викладене, а також
враховуючи матеріальний стан як
позивача, так і відповідача, суд вважає,
що розмір аліментів, стягнутий з нього
на підставі рішення Харківського
районного суду Харківської області від
12 серпня 2013 року на користь
відповідачки на утримання сина ОСОБА_4
підлягає зменшенню з 1000 грн. до 1/4
частки усіх видів заробітку, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України аліменти
у зміненому розмірі підлягають
стягненню від дня набрання чинності
рішенням суду про зміну стягнення
аліментів.

При цьому посилання відповідача в
судовому засіданні на те, що позивач не
працює у ФОСПД ОСОБА_5, а фактично надає
послуги з перевезення вантажів, суд
вважає безпідставним, оскільки
трудовий договір між ФОСПД ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 зареєстровано 21 листопада 2013
році за № 8 Харківським районним
центром зайнятості, а належних і
допустимих доказів на підтвердження
того, що позивач має інші доходи окрім
заробітної плати відповідачем не
надано.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, утриманих з
ОСОБА_2 за рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
12 серпня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, аліменти на утримання
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки від його заробітку, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, від дня
набрання чинності рішенням суду про
зміну аліментіві до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Харківський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -
І.В.
Березовська