Справа №485/2691/13-ц 03.03.2014 03.03.2014 03.03.2014
Провадження №22-ц/784/730/14
Суддя по 1 інстанції - Устіченко К.І.
Доповідач апеляційної інстанції
Рішення

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богатирьовою В.А.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі, належно повідомлених про час і
місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк"

на заочне рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 06 грудня 2013 року, ухваленого за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановила:

22 жовтня 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПриватБанк" звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказував, що 19 серпня 2007
року між закритим акціонерним
товариством комерційний банк
"ПриватБанк", правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк" (далі -
Банк) та відповідачкою укладено
кредитний договір, за умовами якого
вона отримала 1 918 грн. 80 коп. кредиту під
12 % річних строком до 19 серпня 2008 року.

Умови кредитного договору
відповідачка виконувала неналежно,
тому станом на 24 вересня 2013
року залишок заборгованості за
кредитом становив 35 340 грн. 42 коп., із
яких:

- 1 764 грн. 44 коп. заборгованість за
кредитом,

- 9 002 грн. 97 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,

- 517 грн. 11 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом,

- 21 896 грн. 83 коп. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань,

- 500 грн. - штраф (фіксована складова) та
1 659 грн. 07 коп. штраф (процентна
складова).

Посилаючись на викладене, а також
на те, що вказаним договором
встановлена позовна давність
тривалістю у п'ять років, позивач
просив про задоволення позову.

Заочним рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 06 грудня 2013 року
відмовлено у задоволенні позову з
підстав пропуску позовної давності.

В апеляційній скарзі представник
Банку, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, просив
його скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
Банк пропустив п'ятирічний строк
позовної давності, тому вважав його
вимоги такими, що не ґрунтуються на
вимогах закону.

Проте, колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

За змістом ст. ст. 526, 527, 530, 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений сторонами строк,
відповідно до вказівок договору та
вимог Цивільного Кодексу, одностороння
відмова від виконання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Статтями 256, 257 ЦК України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 статті 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначено або визначено моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явлення вимоги про
виконання зобов'язання.

Частина 3 ст. 267 ЦК України
передбачає застосування судом
позовної давності лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Як роз'яснено у п. 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" якщо строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Пунктом 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону,
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13).

Як вбачається із матеріалів
справи, 19 серпня 2007 року між закритим
акціонерним товариством комерційний
банк "ПриватБанк", правонаступником
якого є Банк, та відповідачкою
укладений кредитний договір, який
складається із заяви позичальника
разом з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам та Тарифами.
Датою укладення договору є дата
підписання позичальницею заяви (а.с.4, 58
- 64).

За умовами вказаного договору
відповідачка отримала 1 918 грн. 80 коп.
кредитних коштів строком на 12 місяці
зі строком повернення до 19 серпня 2008
року, під 1,0 % на місяць (або 12,00% річних)
та зобов'язалася щомісячно (з 14 по 19
число) сплачувати по 217 грн. 64 коп. для
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам, винагороди, комісії, а також
інших витрат згідно з Умовами.

На виконання умов договору, Банк
надав відповідачці 1 918 грн. 80 коп. на
придбання товару, а 319 грн. 80 коп. -
склала сума одноразової винагороди та
47 грн. 01 коп. - щомісячна
винагорода Банку.

Відповідачка зобов'язалася при
порушенні зобов'язань із погашення
кредиту, сплачувати Банку відсотки за
користування кредитом в розмірі 15, 17 % в
місяць (або 182 % річних) від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кредитом.

Також, у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту,
сплачувати Банку пеню у розмірі 0,15 % від
суми непогашеної заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки, але
не менше 1 грн. (5.1 Умов).

Крім того, за порушення строків
будь-яких платежів, передбачених
договором більш ніж на 30 днів,
позичальниця зобов'язалася сплатити
Банку штраф у розмірі 250 грн. +
5% від суми позову ( п.5.3 Умов).

Строки позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлювалися
сторонами тривалістю у 5 років ( п. 5.5
Умов).

Із заяви, підписаної
позичальницею, вбачається, що вона
ознайомлена та погодилася з Умовами
надання вказаного споживчого кредиту
(а.с.4).

Як вбачається із матеріалів
справи, відповідачка в судове
засідання не з'явилася та не подала
заяву про застосування позовної
давності до винесення судом рішення,
будучи судом першої інстанції належним
чином повідомленою про час і місце
судового засідання.

Тому висновок суду першої
інстанції про те, що наявні підстави
для застосування позовної давності, а
вимоги Банку не ґрунтуються на вимогах
закону, у зв'язку з її пропуском, є
помилковим.

Відповідачка неналежно
виконувала умови договору, оскільки
проводила оплату нерегулярно та не в
повному обсязі. Із виписки Банку по
рахункам (а.с.54-55, 65-69) та судового
наказу того ж суду від 14 травня 2008 року,
який набрав законної сили
05 червня 2008 року, слідує, що з ОСОБА_2
станом на 24 квітня 2008 року достроково
стягнуто 2 774 грн. 71 коп. заборгованості
по кредиту, із якої: 1 764 грн. 44 коп. - по
тілу кредиту, 614 грн. 96 коп. - по
процентам, 329 грн. 07 коп. - по комісії, 66
грн. 24 коп. - пені.

Вказане судове рішення
відповідачка не виконала. 14 серпня 2008
року ОСОБА_2 здійснила
остаточний платіж на суму 47 грн. 01 коп.,
яка згідно призначення платежу
зарахована позивачем як "комісія
отримана".

Відповідно до наданого Банком
суду апеляційної інстанції розрахунку
на підтвердження заборгованості за
кредитним договором, станом на 24
вересня 2013 року утворилося 31 151 грн. 68
коп. заборгованості за кредитом, із
яких:

- 8 388 грн. 01 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,

- 188 грн. 04 коп. - заборгованість по
щомісячній комісії за користування
кредитом,

- 21 896 грн. 83 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
період з 31 березня 2009 року по 24
вересня 2013 року;

- 250 грн. - штраф (фіксована
складова);

- 428 грн. 80 коп. штраф (процентна
складова) (а.с.68).

Колегія суддів виходить із даного
розрахунку заборгованості, оскільки
він відповідає умовам укладеного
договору та обставинам справи, з чим
також погодився і позивач.

З урахуванням викладеного,
позовні вимоги Банку підлягають
частковому задоволенню.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог підлягають стягненню з
відповідачки на користь позивача
сплачені ним судові витрати в обох
судових інстанціях у сумі 467 грн. 28 коп.
(311 грн. 52 коп. - сплачений судовий збір в
суді першої інстанції та 155 грн. 76 коп. -
за подану апеляційну скаргу).

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Заочне рішення Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 06 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ NКХRRХ10130279 від 19
серпня 2007 року, станом на 24 вересня 2013
року, в сумі 31 151 грн. 68 коп., з якої:

- 8 388 грн. 01 коп. заборгованість по
процентам за користування кредитом,

- 188 грн. 04 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом,

- 21 896 грн. 83 коп. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань,

- 250 грн. - штраф (фіксована складова) та
428 грн. 80 коп. штраф (процентна складова),
а також 467 грн. 28 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
оголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: