Справа№592/1673/14-ц
Провадження №2/592/824/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.

при секретарі - П`янтківському А.П.

за участі представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Суми цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до
Дочірнього підприємства «Завод
обважнених бурильних та ведучих труб»
про відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з професійним захворюванням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, позовні вимоги мотивує тим, що
з 04.06.2003 року по 26.06.2013 р. позивач
перебував у трудових відносинах з
відповідачем. 26.06.2013 р. був звільнений у
зв'язку зі скороченням робітників.
Згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання № 7 від
04.11.2013 року йому були встановлені
професійні захворювання: ХОЗЛ токсикоз
- пилової етиології ІІ ст. у фазі
нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ
ст. Легенева недостатність ІІ ст.
Захворювання професійне. Хронічна
двобічна сенсоневральна
приглухуватість з помірним ступенем
зниження слуху (ІІІ ст.) професійного
характеру від тривалої дії шуму на
виробництві. Основний діагноз.
Виразкова хвороба 12 - палої кишки. РОХП
з полірадикулярним синдромом.
Гіпертонія слабкого ступеню обох очей,
пресбіопія, хронічний кон`юктивіт.
Супутній діагноз. Відповідно до
Довідки виданої Фтизіатричною МСЕК м.
Суми від 22.01.2014 р. про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності, ступінь втрати
працездатності склала 40 %. Внаслідок
професійного захворювання у нього
виникли постійні сердечні та легеневі
болі, що заподіює йому значні моральні
страждання, переживання. Зниження
здатності до сприйняття звуків зробила
його інвалідом. Через дратівливість, що
з`явилася, погіршилися особисті
взаємини з рідними, сусідами, він
змушений вести замкнутий спосіб життя.
Просить стягнути з відповідача на його
користь моральну шкоду у зв'язку з
професійним захворюванням у розмірі
12000 грн.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
задовольнити.

Відповідач будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у судове засідання не з`явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в
період з 04.06.2003 р. по 26.06.2013 р. працював
слюсарем - ремонтником ДП «Завод
обважнених бурильних та ведучих труб»,
звільнений з роботи у зв'язку зі
скороченням робітників. (а.с. 5-6)

З Акту № 7 розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання від 04.11.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 встановлено
діагноз: «ХОЗЛ токсикоз - пилової
етіології другої ст. в фазі нестійкої
ремісії (J 43.8) Емфізема легенів другого
ст. ЛН другого ст. Захворювання
професійне, вперше встановлене ППЛЕК
27.03.2013 НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Н 83.3) Хронічна
двобічна сенсоневральна
приглухуватість з помірним ступенем
зниження слуху (третій ступінь)
Захворювання професійне від тривалої
дії шуму на виробництві, ППЛЕК 27.03.2013
НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз:
Виразкова хвороба 12-палої кишки (М 42.1)
Розповсюджений остеохондроз хребта з
полірадикулярним синдромом.
Гіпертонія слабкого ступеню обох очей,
пресбіопія, хронічний кон`юктивіт.
Хронічний тонзиліт, ремісія. При цьому
встановлено, що професійне
захворювання ОСОБА_2 виникло у зв'язку з
тривалою роботою в шкідливих умовах
праці, недосконалістю технологій,
неефективним використанням засобів
індивідуального захисту; причина -
проведення робіт в умовах підвищеного
рівня виробничого шуму, показників
важкості праці та в умовах
несприятливого мікроклімату.
Адміністрація ВАТ «СМНВО ім. М.В.
Фрунзе» в період з 1985 по 2003 р.,
Адміністрація ДП «Завод ОБ та ВТ» в
період з 2003 р. по 2013 р. не в повному
обсязі виконували вимоги: ГОСТ 12.1.005-88
«Сан.гиг. требования к воздуху рабочей
зоны» п.п.1.11, 3.1, 4.2.5; ДСН 3.3.6-037-99
«Санітарні норми виробничого шуму,
ультразвуку та інфразвуку» п.1.3-1.4,
«Інструкцію по утриманню виробничих
приміщень» № 658-66 п.66, 78 (а.с. 7)

03.01.2014 р. позивач пройшов огляд у м. Суми
- спеціалізованою фтізиатричною МСЕК
та йому встановлено 40 % втрати
професійної працездатності. (а.с. 8).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач у період перебування у
трудових відносинах з відповідачем
отримав професійне захворювання, що в
свою чергу негативно вплинуло на його
стан здоров'я від чого він зазнав
моральних страждань та душевного болю.

У зв'язку з втратою з 20.03.2007 р. чинності
статей 21, 28, 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", правовідносини, що
виникли між сторонами регулюються
ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган. Статтею 173
КЗпП України передбачено, що шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку. За приписами
ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Отже, обов'язок по відшкодуванню
заподіяної працівнику моральної шкоди
внаслідок ушкодження здоров'я через
неналежні умови праці покладено на
роботодавця або уповноважений ним
орган.

Оскільки професійне захворювання
позивач отримав внаслідок
незабезпечення ДП «Завод обважнених,
бурильних та ведучих труб» безпечних і
нешкідливих умов праці, завдана
працівникові моральна шкода підлягає
відшкодуванню саме роботодавцем.

Зважаючи на викладене, враховуючи
характер та обсяг страждань ОСОБА_2,
тривалість вимушених змін у його
життєвих стосунках та їх негативні
наслідки, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
визначає розмір моральної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП
України, ст.ст. 23, 1168 ЦК України, ст.ст.10,
11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Дочірнього
підприємства «Завод обважнених
бурильних та ведучих труб» про
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з професійним захворюванням
задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Завод обважнених бурильних та ведучих
труб» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
і/н НОМЕР_1 на відшкодування моральної
шкоди 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Завод обважнених бурильних та ведучих
труб» на користь держави судовий збір в
сумі 243 гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги подано не було.

Суддя
О.В. Литовченко