Справа № 369/3105/13-ц
УХВАЛА

Іменем України

11.03.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі: головуючого судді
Волчка А.Я.,

за участю секретаря Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Федоренко
Катерини Валеріївни про скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про оскарження постанови
про повернення виконавчого документа
стягувачу, в обґрунтування якої
зазначив, що виконавчий лист повернуто
заявнику у зв'язку з тим, що у боржника
ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке можливо
звернути стягнення в рахунок погашення
боргу. Однак державний виконавець
Федоренко К.В. не взяла до уваги той
факт, що боржник отримала у спадок
майно, про що ОСОБА_1 неодноразово
наголошував. Заявник просив скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу та привести
постанову від 22.05.2013 року у
відповідності до редакції постанови
15.03.2012 року, зазначивши в ній
ідентифікаційний номер боржника та
стягувача, місце реєстрації ОСОБА_2 та
вартість спадкового майна.

В судове засідання заявник не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений, просив
розглядати справу без його участі,
свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Інші сторони виконавчого
провадження в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялися.

У зв'язку з неявкою сторін в засідання в
силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та
наявні в ній докази, знаходить, що
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

За правилами ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів (
посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів ( посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
законом, іншими-нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
закону підлягають примусовому
виконанню.

Положеннями ст. 11 Закону України «
Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на ч. 1 ст. 47 Закону України
« Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Судом встановлено, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02.11.2006 року
стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3
заборгованість у розмірі 257000
грн.

17.11.2006 року у зазначеній справі
видано виконавчий лист.

З матеріалів спадкової справи № 150 за
2007 рік вбачається, що 16 квітня 2007 року
до Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
Київської області звернулася ОСОБА_2 із
заявою про прийняття спадщини за
заповітом померлої ОСОБА_3.

19 квітня 2007 року до
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
Київської області надійшов лист ОСОБА_1
про наявність заборгованості ОСОБА_3
перед ним та вимогою не вчинення
нотаріальних дій до сплати
спадкоємцями, які прийняли спадщину,
заборгованості.

23 квітня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори
Київської області із заявою про те, що
він є кредитором померлої та пред'являє
свої вимоги до спадкоємців.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
05.08.2009 року замінено боржника ОСОБА_3 її
правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому
проваджені.

15 березня 2012 року постановою
державного виконавця Федоренко К.В.
відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 звертався до державного
виконавця із заявами про наявність у
боржника спадкового житлового будинку,
що знаходиться у АДРЕСА_1 та з
клопотанням призначити його
зберігачем спадкового майна.

З листа № 1579ю/1692 від 08 травня 2012 року КП
« Бюро технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області» вбачається, що за
даними електронного реєстру прав
власності на нерухоме майно та даних
БТІ станом на 07 травня 2012 року за ОСОБА_2
право власності на нерухоме майно не
зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця від 22
серпня 2012 року встановлено, що
державним виконавцем з виходом за
адресою АДРЕСА_1 майна боржника, на яке
може бути звернено стягнення, не
виявлено.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ
Федоренко К.В. про повернення
виконавчого документа стягувачу від
21.03.2013 року виконавчий лист № 2-2816 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення.

Аналізуючи вище перелічені правові
норми в розрізі наданих суду доказів,
суд приходить до наступних висновків.

Виносячи постанову про повернення
виконавчого листа стягувачу відділ ДВС
Києво-Святошинського РУЮ не вжив усіх
необхідних заходів для примусового
виконання рішення суду та не перевірив
наявність у боржника ОСОБА_2, яка є
правонаступником ОСОБА_3, майна, на яке
можливо звернути стягнення, а саме
спадкового майна отриманого у
спадщину.

За таких обставин ,суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
скарги.

Керуючись ст. ст. 1, 11, 47 Закону
України «Про виконавче провадження» ,
ст. ст. 209, 210, 383 - 387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Федоренко
Катерини Валеріївни про скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії
задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
Федоренко Катерини Валеріївни від
21.03.2013 року про повернення виконавчого
документа стягувачу, зобов'язавши ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області вжити всіх необхідних заходів
встановлених законом для примусового
виконання рішення суду, зокрема щодо
перевірки наявності у боржника майна,
на яке можливо звернути стягнення, а
саме спадкового майна отриманого у
спадщину.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
протягом 5 днів, починаючи з дня
отримання її копії.

Суддя

А.Я. Волчко