БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/525/14-ц
Провадження № 2/497/276/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014 року
м. Болград

Болградський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Бачур А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду позовну
заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на транспортний засіб,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, яким просить
визнати за ним право власності на
транспортний засіб - автомобіль MERSEDES-BENZ
SPRINTER 312 D, 1999 року випуску, зеленого
кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, тип
ТЗ фургон малотоннажний-в,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований у м. Болград 6 РЕВ ДАІ
ГУМВС України в Одеській області. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що протягом
періоду з листопада 2010 року по 2012 рік
відповідач ОСОБА_4 взяв у нього,
позивача ОСОБА_3 в борг грошові кошти на
загальну суму 77 000.00 гривен, що
підтверджується розписками від 10.11.2010
року, 12.12.2010 року, 21.07.2011 року, 10.08.2011 року,
25.01.2012 року. Оскільки відповідач, у
визначений розписками строк, не
повернув суму боргу, 30 січня 2013 року між
ним, позивачем та відповідачем було
оформлено розписку, відповідно до якої
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 в рахунок
погашення заборгованості транспортний
засіб MERSEDES-BENZ SPRINTER 312 D, 1999 року випуску,
зеленого кольору, який належав
відповідачу на праві власності. В той
же день, ОСОБА_4 передав позивачу
названий транспортний засіб та у
подальшому транспортний засіб було
перереєстровано на ім'я позивача, про
що свідчить свідоцтво НОМЕР_3, видане у
м. Болград 6 РЕВ ДАІ УДАІ ГУМВС України в
Одеській області на підставі довідки
рахунку № 913258 від 30.01.2013 року. З цих
підстав позивач вважає, що автомобіль
належить йому на відповідній правовій
підставі та просить визнати право
власності, оскільки у майбутньому
будь-які інші особи можуть
заперечувати та оскаржувати той факт,
що він є власником названого
автомобілю.

Позивач в судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином (а.с.27).
Подав заяву про розгляд справи у його
відсутність (а.с.31).

Представник позивача, діючий за
дорученням від 30.01.2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Болградського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6, яке
зареєстровано в реєстрі за № 178 (а.с.6)
підтримав позовні вимоги, наполягав на
їх задоволенні. Також пояснив, що
відповідач не оспорює прав власності
позивача на цей транспортний засіб, але
допускає, що у майбутньому може
виникнути суперечка між сторонами щодо
цього транспортного засобу, а тому
позивач вважає за необхідне упередити
таку ситуацію, та визнати за ним право
власності на автомобіль в судовому
порядку.

Відповідач до суду не прибув,
повідомлений належним чином (а.с.28).
Подав заяву про розгляд справи у його
відсутність (а.с.31).

Представник відповідача, який діє за
дорученням від 30.01.2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Болградського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6, що
зареєстровано в реєстрі за № 177 (а.с.29)
позовні вимоги визнав. Пояснив, що його
довіритель, ОСОБА_4 не заперечує що
власником транспортного засобу MERSEDES-BENZ
SPRINTER 312 D, 1999 року випуску є позивач
ОСОБА_3.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у
їх сукупності, виходячи з обставин,
встановлених під час судового розгляду
справи, враховуючи норми діючого
законодавства, яким врегульовані
встановлені судом правовідносини,
заяви сторін по справі, суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що протягом 2010 - 2012
року відповідач ОСОБА_4 брав у позивача
ОСОБА_3 в борг грошові кошти на загальну
суму 77 000.00 гривен.

Дані обставини підтверджуються
розписками від 10.11.2010 року, 12.12.2010 року,
21.07.2011 року, 10.08.2011 року, 25.01.2012 року
(а.с.8-12, 32-36) та поясненнями як
представника позивача, так і
представника відповідача.

10 березня 2012 року між позивачем та
відповідачем укладеного угоду у
вигляді розписки, за умовами якої
відповідач ОСОБА_4 зобов'язався
повернути позивачу ОСОБА_3 всю суму
боргу в розмірі 77 000.00 гривен до кінця 2012
року, а у разі не повернення цієї суми
боргу передати позивачу ОСОБА_3 у
власність транспортний засіб MERSEDES-BENZ
SPRINTER 312 D, 1999 року випуску, належний йому
на праві власності згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4 від 25.08.2010 року (а.с.13, 37).

30 січня 2013 року ОСОБА_3 отримав
автомобіль MERSEDES-BENZ SPRINTER 312 D, 1999 року
випуску в рахунок погашення боргу в
сумі 77 000.00 гривен від ОСОБА_4, про що
була складена розписка за підписами
обох сторін 30.01.2013 року (а.с.14, 38).

На підставі заяви ОСОБА_4 № 12855609 від
30.01.2013 року на ім'я начальника ВРЕВ № 6
названий транспортний засіб був
знятий з обліку для реалізації,
оглянутий працівниками ДАІ та
оформлено облікову картку зняття з
обліку для реалізації транспортного
засобу (а.с.18-19, 23).

З метою переоформлення прав власності
на зазначений автомобіль сторони
звернулися до Приватного підприємства
«МПП Вибір» та на підтвердження
укладеної угоди було оформлено
купівлю-продаж транспортного засобу
MERSEDES-BENZ SPRINTER 312 D, 1999 року випуску за
договірною ціною, що підтверджується
довідкою-рахунком серії ДПІ № 913258 від
30.01.2013 року (а.с.22).

За заявою ОСОБА_3 від 30.01.2013 року № 12864571
на підставі довідки-рахунку № ДПІ 913258
від 30.01.2013 року транспортний засіб
MERSEDES-BENZ SPRINTER 312 D, 1999 року випуску, був
зареєстрований за ОСОБА_3 та відповідно
на його ім'я видано свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3 (а.с.20-21, 24).

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України
якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Частиною 5 ст. 656 ЦК України передбачено,
що на окремі види майна може бути
встановлено спеціальний порядок
набуття громадянами права власності.

В той же час, відповідно до ст. 655 ЦК
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній
рух» встановлено, що власники
транспортних засобів та особи, які
використовують їх на законних
підставах, зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) належні їм
транспортні засоби протягом десяти діб
після придбання, митного оформлення,
одержання транспортних засобів або
виникнення обставин, що потребують
внесення змін до реєстраційних
документів. Державна реєстрація та
облік автомобілів, автобусів,
мотоциклів та мопедів усіх типів, марок
і моделей, самохідних машин, причепів
та напівпричепів до них, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів здійснюються відповідними
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечують безпеку
дорожнього руху. Для автоматизованого
обліку транспортних засобів, що
використовуються на вулично-дорожній
мережі загального користування і
підлягають державній або відомчій
реєстрації, та відомостей про їх
власників ведеться Єдиний державний
реєстр, держателем якого є
Державтоінспекція Міністерства
внутрішніх справ України.

Згідно цієї ж ст. 34 Закону України "Про
дорожній рух", реєстрація
транспортних засобів здійснюється
органами ДАІ, а порядок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів
України від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції
постанови від 23.12.2009 р. N 1371), затверджено
«Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Так, п. 7 цього Порядку передбачено, що
власники транспортних засобів та
особи, що експлуатують такі засоби на
законних підставах, або їх
представники зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
транспортні засоби протягом десяти діб
після придбання (одержання) або митного
оформлення, або тимчасового ввезення
на територію України, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.
Абзацом десятим пункту восьмого цього
ж Порядку передбачено, що перед
відчуженням транспортний засіб
повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ. Крім цього, із Порядку
випливає, що підставою для постановки
транспортного засобу на облік є
цивільно-правові угоди, укладені у
письмовій формі (п. 8).

Між тим, як встановлено в судовому
засіданні, транспортний засіб MERSEDES-BENZ
SPRINTER 312 D, 1999 року випуску був знятий з
обліку в органах ДАІ з ОСОБА_4 та
зареєстрований на ім'я позивача ОСОБА_3,
відповідно до поданих заяв цими
особами, після огляду органами ДАІ
транспортного засобу та надання
довідки-рахунку. Такі вимоги є
суттєвими умовами при укладенні
договору купівлі-продажу автомобіля,
вони були вчинені відповідно до
Порядку, встановленого КМУ та
дотримані у повному обсязі, що дає
підстави вважати, що такий правочин
відбувся.

Згідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справу не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
у межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виходячи із
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Стаття 15 ЦК України закріплює право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Положення
цієї статті базуються на нормах
Конституції України, які закріплюють
обов'язок держави забезпечувати:
захист прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання (ст. 13),
споживачів (ст. 42), захист прав і свобод
людини і громадянина судом,
Уповноваженим Верховної Ради України з
прав людини, відповідними міжнародними
судовими установами чи міжнародними
організаціями (ст. 55).

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачені
конкретні способи захисту цивільних
прав та інтересів судом, відповідно до
вказаної норми матеріального закону,
суд також може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Оскільки доказів, які б свідчили про
укладення договору купівлі-продажу
автомобіля в супереч волі будь-кого зі
сторін, а ні позивач, а ні відповідач в
порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, не
надали, тому у суду немає сумнівів щодо
укладеного договору, усі досліджені
докази свідчать про наявність підстав
вважати, що сторонами відповідно до
вимог закону було вчинено договір
купівлі-продажу автомобіля і, що ОСОБА_3
набув права власності на нього.

Виходячи з викладено, суд вважає, що між
сторонами відсутній спір про право,
оскільки дійсно був укладений договір
купівлі-продажу транспортного засобу
MERSEDES-BENZ SPRINTER 312 D, 1999 року випуску,
проведено усі необхідні для цього дії
та здійснено реєстрацію транспортного
засобу за власником ОСОБА_3, а тому його,
позивача, право власності на названий
транспортний засіб - не порушено,
підстав для його захисту у позивача не
виникло.

Також слід зазначити, що в даному
випадку визнання відповідачем ОСОБА_4
позову суперечить закону, але з такого
визнання можна зробити висновок, що між
сторонами відсутній спір про право і
відсутні підстави для його захисту в
той спосіб, який обрав позивач.

Суд не приймає до уваги доводи
позивача, що у майбутньому може
виникнути суперечка між сторонами щодо
цього транспортного засобу та його
права власності на нього, а тому з метою
упередити таку ситуацію слід визнати
за ним, позивачем право власності на
автомобіль шляхом постановлення
судового рішення, оскільки між
сторонами не виникло порушеного права,
яке підлягає захисту, а діючим
законодавством не передбачено захист
прав на майбутнє.

З огляду на викладене, в задоволенні
позову ОСОБА_3 необхідно відмовити за
необґрунтованістю.

На підставі викладено та керуючись
ст.ст. 15, 16, 328, 640, 655, 656 ЦК України, ст. 34
Закону України «Про дорожній рух»,
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 23 грудня 2009 р. N 1371), ст.ст. 10,
11, 60, 131, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на
транспортний засіб - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Болградський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Кодінцева С.В.