Справа № 297/720/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд у складі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово справу
за поданням старшого державного
виконавця відділу ДВС Берегівського
районного управління юстиції Шімек
І.Я., погоджене начальником відділу ДВС
Берегівського РУЮ, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_2,

встановив:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Берегівського районного
управління юстиції Шімек І.Я.,
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2 вказавши, що на
виконанні у відділі ДВС знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-161
виданого 08.02.2011 року Іршавським
районним судом, про стягнення з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 300 грн. щомісячно і до
повноліття дитини. Вказане рішення
боржником не виконується, тому з метою
всебічного та своєчасного виконання
рішення, головний державний
виконавець просив суд встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон боржника ОСОБА_2.

Старший державний виконавець Шімек І.Я.
в судове засідання не з'явився, згідно
подання просив розглянути справу
розглянути без його участі (а.с. 1-4).

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

08.02.2011 року Іршавським райсудом видано
виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 300 грн. щомісячно і до
повноліття дитини (а.с. 5).

Постановою державного виконавця від
20.05.2013 року було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа (а.с. 6).

30.08.2013 року постановою державного
виконавця відділу ДВС було накладено
арешт на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.п. ґ п. 11.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України повинно
містити, зокрема підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

При цьому, старшим державним
виконавцем Шімек І.Я. не представлено
доказів на підтвердження того, що
боржник ОСОБА_2 навмисно не виконує
обов'язки покладені на нього рішенням
суду і дійсно ухиляється від сплати
аліментів, а також, що ним ігноруються
законні вимоги державного виконавця.

Спростуванням свідомого та навмисного
ухилення боржника від виконання
зобов'язання є його явка у відділ ДВС
10.02.2014 року на виклик та надані ним
письмові пояснення, згідно яких він
пояснив, що розрахувався з ОСОБА_3 в
повному обсязі, кошти були передані на
руки про, що складалась розписка.

Крім того, з розрахунку заборгованості
по аліментам вбачається, що він був
виданий 05.02.2014 року, а заява написана
відповідачем 10.02.2014 року, тому довідка
не дає підстав вважати, що борг по
аліментам не був погашений боржником.

Також, з подання не вбачається, що
боржниця повідомлялася головним
державним виконавцем про направлення
до суду подання щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон, що є
порушенням п. 11.1.5 Розділу ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року.

Таким чином, суд вважає, що в поданні
старшого державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції Шімек І.Я. про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Копію ухвали надіслати відділу ДВС
Берегівського районного управління
юстиції та сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Гал Л. Л.