АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4403/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К.О. Доповідач -
Тамакулова В.О. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

14 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Тамакулової В.О.

Суддів: Чубукова О.П.,Калиновського А.Б.

при секретарі : Поляковій Н.О.,

яка розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу

Дніпропетровської міської ради на
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А
Н О В И Л А:

11 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

В обгрунтування позову посилався на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина
ОСОБА_4, з якою він знаходився у
зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1987
року. Після її смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка
належала спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради 19 жовтня 2009 року.

За життя дружина не склала заповіт,
тому спадкування належного їй майна
має відбуватися за законом. Єдиним
спадкоємцем першої черги за законом є
позивач. На час відкриття спадщини
його місце проживання було
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, тож
спадщину він прийняв відповідно до ч. 3
ст. 1268 ЦК України.

При зверненні до Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину
позивачу було надано письмове
роз'яснення, згідно якого, державний
нотаріус відмовив в видачі свідоцтва
оскільки не надано оригінал
правовстановлюючого документу на
квартиру, позивач має лише фотокопію
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру.

Позивач просив визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Ухвалою Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013
року до участі в справі в якості
співвідповідача залучена ОСОБА_3.

Рішенням Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2014
року позов ОСОБА_2 до Дніпропетровської
міської ради, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на квартиру № 33, загальною площею 38,6
кв.м. та житловою площею 19,3 кв.м, яка
складається з: 1- коридор, 2- сан.вузол, 3-
кухня, 4,5- шафа, 6- житлова, І - балкон,
розташовану по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі
Дніпропетровська міська рада просить
скасувати рішення та відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального, процесуального права.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заявлених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 19
жовтня 2009 року (а.с.6-8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходились у
шлюбі з 16 січня 1987 року. Шлюб
зареєстрований Красногвардійським
відділом ЗАГС м. Дніпропетровська,
актовий запис № 41 (а.с.5).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.4).

Після її смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Квартира складається з: 1- коридор,
2- сан.вузол, 3- кухня, 4,5- шафа, 6- житлова,
І - балкон.

Спадкуванням є перехід прав та
обов`язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст.,ст.1216, 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2, який
відповідно до ст. 1268 ЦК України
фактично прийняв спадщину, оскільки
проживав та був зареєстрований разом
зі спадкодавцем у спірній квартирі на
день її смерті, що підтверджується
відповідною довідкою (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів
спадкової справи № 647/2011, заведеної
другою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, після смерті
ОСОБА_4 із заявами про прийняття
спадщини звернулися: 26 липня 2011 року
рідна сестра померлої ОСОБА_3 та 02
серпня 2011 року чоловік померлої ОСОБА_2
(а.с.37-59).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1296 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину.

Однак позивач такої можливості не
має. Відповідно до листа - відповіді
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 22 травня 2012 р.
№ 1855/02-14, спадкоємець не надав
нотаріусу оригінал правовстановлюючих
документів на спадкове майно (а.с.9).

Позивач надав фотокопію свідоцтва
про право власності на нерухоме майно.

Враховуючи наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що позивач в порядку
ст., ст. 1268, 1269 ЦК України прийняв
спадщину після смерті дружини та
успадкував квартиру АДРЕСА_1, та
задовольнив позов.

Рішення суду відповідає
встановленим обставинам і матеріалам
справи, нормам матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що позивач звернувся з позовом до
Дніпропетровської міської ради а не
Територіальної громади , є
необґрунтованими і спростовуються
наявними матеріалами справи. Як слідує
із позовної заяви (а.с.2-3), позов позов
заявлено до Територіальної громади в
особі Дніпропетровської міської ради.
Посилання апелянта на те, що у
позивача є тільки копія свідоцтва про
право власності ОСОБА_4 на спадкову
квартиру, є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст., ст. 392 ЦК
України, суд може визнати за особою
право власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати документа,
який засвідчує право власності.

Інші доводи скарги не спростовують
правильність висновків у рішенні суду,
протирічать вимогам законодавства, яке
регулює спірні правовідносини,
встановленим обставинам і матеріалам
справи, зводяться до переоцінки
доказів.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України виключне право оцінки доказів
належить суду, який має оцінювати
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, на
підставі закону.

Судом першої інстанції у повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені , їм надана належна оцінка.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровської міської ради
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом -залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: