Провадження № 2/591/321/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми у складі:

головуючого - судді Сибільова О.В.,

за участю секретаря - Кірілової
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна іншуранс груп», Приватне
акціонерне товариство «Українська
пожежно-страхова компанія»,

про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Позивач свої уточнені вимоги мотивував
тим, що 05 листопада 2013 року, він є
власником автомобіля Ваз 2103, д.з.
НОМЕР_1. Під час керування даним
автомобілем в м. Суми його родичем
ОСОБА_3, сталась дорожньо-транспортна
пригода на вул. Білопільський шлях з
вини водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем «Деу Нубіра», д.з. НОМЕР_2.
Автомобілі отримали механічні
пошкодження, внаслідок чого йому було
завдано збитків, що складаються з
витрат на ремонт (що підтверджується
висновком експерта), витрат по
транспортуванню автомобіля до місця
проживання позивача в м. Путивль,
витрат по залученню експерта,
загальний розмір яких 5075,66 гривень.
Також позивачу було завдано моральної
шкоди, що виразилась в душевних
переживаннях та стражданнях, яку він
оцінює в 10000 гривень (а.с. 39).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, не заперечуючи своєї вини в
ДТП. Вважає позов необґрунтованим в
частині віднесення до матеріальних
збитків 1000 гривень, сплачених за
доставку транспортного засобу
евакуатором до м. Путивль, а також
вважаючи недоведеним та
необґрунтованим позов в частині
завдання моральної шкоди (а.с. 92).

Третя особа - ОСОБА_4, власник
автомобіля, яким керував відповідач,
підтримала заперечення відповідача,
просила позов задовольнити частково.

Третя особа - ОСОБА_5, дочка позивача,
позов підтримала, зазначивши, що також
є співвласником пошкодженого
автомобіля, проте фактично цей
автомобіль знаходиться у власності,
володінні та користуванні батька і
саме за його кошти він утримується та
ремонтується.

Представник ПрАТ «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп»
в письмових поясненнях залишив
вирішення спору на розсуд суду, а
представник ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» в судове
засідання не з'явився, своїх заперечень
чи пояснень суду не надав.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
докази, вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2013
року близько 09.30 годин в м. Суми на вул.
Білопільський шлях сталася ДТП з вини
водія автомобіля «Деу Нубіра», д.з.
НОМЕР_2 - відповідача ОСОБА_2, внаслідок
якої було пошкоджено автомобіль
позивача ОСОБА_1 - Ваз 2103, д.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3

Згідно постанови про накладення
адміністративного стягнення винним в
зазначеній ДТП визнано ОСОБА_2, який і
не заперечив своєї винуватості в події
ДТП і пошкодження внаслідок цього
автомобіля позивача.

Керований відповідачем автомобіль
належить на праві власності третій
особі - ОСОБА_4, а автомобіль позивача на
праві власності зареєстрований за ним
та його донькою - третьою особою у
справі ОСОБА_5

Розмір завданих позивачу збитків
внаслідок пошкодження автомобіля
встановлений висновком спеціаліста і
складає 3675,66 гривень (а.с. 15-28), і його
розміру сторони не заперечували.

Підтвердженим в судовому засіданні є і
той факт, що відповідач намагався
врегулювати спір в позасудовому
порядку, проте сторони не досягли згоди
в цьому питанні, що також підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_3

Документально підтверджені суду і
додаткові витрати позивача, пов'язані з
транспортуванням пошкодженого
автомобіля Ваз з м. Суми до м. Путивль,
що підтверджено актом виконаних робіт
та квитанцією про сплату коштів в сумі
1000 гривень (а.с. 29, 31), а також витрати по
залученню експерта для оцінки
пошкоджень на суму 400 гривень (як
вимушених витрат), що підтверджується
квитанцією (а.с. 30).

До страхових компаній для здійснення
страхового відшкодування сторони не
звертались, що підтвердили в своїх
поясненнях в судовому засіданні.

По-перше, слід зазначити про наступне:
оскільки співвласник пошкодженого
автомобіля Ваз - ОСОБА_5 не заперечувала
тих обставин, що фактично цей
автомобіль належить її батькові, який і
утримує та ремонтує його і
користується ним, тому на думку суду
збитків заподіяно саме позивачу ОСОБА_1
і тому саме на його користь підлягають
стягненню кошти на відшкодування
завданих збитків.

По-друге, ОСОБА_5 є неповнолітньою,
позивач (батько) є єдиним законним
представником її інтересів, що також
свідчить про те, що збитків завдано
саме йому.

Ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи

бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

З наведеного вбачається, що позов
ОСОБА_1 в частині відшкодування
майнової шкоди підлягає задоволенню,
оскільки підтверджений доказами та
частково визнаний відповідачем, що
згідно ст. 174 ЦПК України може
прийматись судом (визнаній частині
стосовно суми збитків та вартості
дослідження спеціаліста).

Заперечення відповідача відносно
відсутності підстав для задоволення
позову в частині стягнення витрат,
пов'язаних з транспортуванням
пошкодженого автомобіля, суд вважає
безпідставними з огляду на наступне.

Позивач з родиною мешкає в
Путивльському районі Сумської області
(с. Селезнівка), тобто поза межами
населеного пункту, де сталась ДТП і де
був пошкоджений його транспортний
засіб. Оскільки в місті вчинення
зазначеної пригоди (в м. Суми) не було
досягнуто домовленості з приводу
ремонту пошкодженого автомобіля між
сторонами, на думку суду є виправданим
та вимушеним його транспортування до
місця мешкання позивача, а отже
понесені в зв'язку з цим витрати слід
також відносити до майнової шкоди і
вважати такими, що підлягають
стягненню з відповідача, як доведені та
документально підтверджені, тому позов
в частині відшкодування майнової шкоди
підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачем не подано
жодного належного та допустимого
доказу на спростування вимог позивача
в цій частині, як і не надано підстав
для сумнівів в доказах позивача.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності
її вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеною завдання
позивачу моральної шкоди
неправомірними діями відповідача,
пов'язаними з подією ДТП та
пошкодженням його транспортного
засобу, що підтверджується наведеними
вище доказами, якими підтверджена вина
ОСОБА_2 у події ДТП, а також тим, що
завдання моральної шкоди обумовлено
тривалістю подій, пов'язаних з
відновленням стану, що існував до ДТП.
На думку суду, обставини справи
свідчать про те, що позивачу було
завдано душевних страждань, пов'язаних
з діями відповідача.

Виходячи з глибини моральних та
душевних страждань, характеру події, що
їх спричинила, крім того, за умов
виваженості, розумності та
справедливості, та приймаючи до уваги,
що відповідач вдавався до заходів для
досягнення домовленості з приводу
ремонту пошкодженого майна, суд вважає
належним та достатнім стягнути з
відповідача на користь позивача на
відшкодування моральної шкоди кошти в
сумі 700 гривень.

Пропорційно до задоволених вимог на
користь позивача з відповідача
підлягають стягненню понесені судові
витрати.

На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 61, 80, 88, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування майнової шкоди кошти в
сумі 5075,66 гривень та на відшкодування
моральної шкоди кошти в сумі 700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 245
гривень 46 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.В. Сибільов