Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/778/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Драний
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Кіровоградської міської ради,
Управління містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради, Управління Держземагенства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області про визнання
незаконним та скасування Державного
акту на право власності на земельну
ділянку і його державної реєстрації,
визнання незаконним і скасування
будівельного паспорту на забудову
земельної ділянки, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, на рішення Ленінського
районного суду м.Кіровограда від 27
грудня 2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
відповідачів з зазначеним позовом та
просила визнати незаконним і скасувати
виданий ОСОБА_3 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0861 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, скасувати його державну
реєстрацію, визнати незаконним і
скасувати виданий ОСОБА_3 будівельний
паспорт на забудову земельної ділянки
за вказаною адресою.

Зазначала, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 02.10.2000 року вона набула у
власність 4/5 частини домоволодіння з
надвірними будівлями, що знаходяться в
АДРЕСА_1.

Співвласником іншої 1/5 частини
домоволодіння є ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 27.08.2007 року.

Загальна площа земельної ділянки
складає 1460,30 кв.м., земля
неприватизована.

ОСОБА_3 виготовив технічну
документацію із землеустрою і надав їй
для погодження, але вона своєї згоди не
надала і відмовилась погоджувати
розміри земельних ділянок, так як вони
не відповідають її частці у праві
власності на домоволодіння.

Крім того, без її відома, згоди та
письмового погодження технічної
документації ОСОБА_3 рішенням сесії
Кіровоградської міської ради від 30.06.2011
р. № 653 передана у власність спірна
земельна ділянка, виданий державний
акт про право власності на землю, а
управлінням архітектури
Кіровоградської міської ради видано
будівельний паспорт на забудову на
спірній земельній ділянці.

При цьому, на момент видачі
будівельного паспорту земельна
ділянка вже була фактично забудована.

Вважає, що на підставі зазначених
документів відповідач ОСОБА_3
незаконно отримав у власність частину
її земельної ділянки.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 27 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Суд визнав незаконним і скасував
виданий ОСОБА_3 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0861 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а також скасував його державну
реєстрацію.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення суду першої інстанції
в частині відмови у визнанні
незаконним і скасування виданого
ОСОБА_3 будівельного паспорту на
забудову земельної ділянки, з підстав
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права та визнати незаконним і
скасувати виданий ОСОБА_3 будівельний
паспорт на забудову земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1. В решті рішення
сулу залишити без змін.

В решті рішення суду першої інстанції
не оскаржувалось.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2, ОСОБА_5, підтримав
апеляційну скаргу з посиланням на
викладені в ній обставини, представник
ОСОБА_3, ОСОБА_6, заперечував проти
доводів апеляційної скарги.

Представники Кіровоградської міської
ради, Управління містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради, Управління Держземагенства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області в судове
засідання не з'явилися про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується відмітками
на рекомендованих повідомленнях про
вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони є співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1, в якому
позивачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, від 02.10.2000 року,
належить 4/5 частини, а відповідачу
ОСОБА_3 1/5 частини на підставі договору
дарування, від 27.08.2007 року.

Будинок розташований на земельній
ділянці площею 1460,30 га, яка була у
загальному користуванні сторін,
договір щодо порядку користування не
укладався.

Управлінням містобудування,
архітектури, екології та земельних
відносин належну відповідачу 1/5
частину домоволодіння виділено в
окрему адресу та присвоєна адреса:
АДРЕСА_1.

Технічною документацію із землеустрою
підтверджується, що земельна ділянка
площею 0,0861 га, яка рішенням
Кіровоградської міської ради № 653 від
30.06.2011 року надана відповідачу ОСОБА_3 у
власність, виділена за рахунок
земельної ділянки площею 1460,3 кв.м, що
належала до домоволодіння сторін
(а.с.78-136).

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу
України 1990 року, у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
при переході права власності на
будівлю і споруду, разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди.

Згідно п.7 Перехідних положень
Земельного Кодексу 2002 року, громадяни
та юридичні особи, що одержали у
власність, у тимчасове користування,
земельні ділянки у розмірах, що були
передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки.

Пунктом 6 рішення Кіровоградської
міської ради № 653 від 30.06.2011 року «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам м.Кіровограда» відповідачу
ОСОБА_3 у власність виділена земельна
ділянка за рахунок земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1.

Розмір виділеної відповідачу частки
складає більшу половину від загального
розміру земельної ділянки, що
перебувала у користуванні сторін, що
не відповідає фактичному порядку
користування земельною ділянкою, за
рахунок чого частка, яка залишена у
користуванні позивачки є значно меншою
і не відповідає її частці у праві
власності на будинок.

На підставі зазначеного рішення
Кіровоградської міської ради ОСОБА_3
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯЛ
№ 662057, площею 0,0861 га, яка розташована у
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.66).

Даний акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №00657.

Рішенням Ленінського районного суду
від 27.06.2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 25.09.2013
року, визнано незаконним і скасовано п.
6 рішення восьмої сесії шостого
скликання Кіровоградської міської
ради № 653 від 30.06.2011 року про передачу
ОСОБА_3 у приватну власність земельної
ділянки площею 0,0861 га, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 144-145, 224-228).

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що оскільки державний акт на земельну
ділянку виданий на підставі
скасованого рішення Кіровоградської
міської ради, державний акт є
незаконним та підлягає скасуванню, а
також підлягає скасуванню його
державна реєстрація.

Судом також встановлено, що на підставі
заяви ОСОБА_3 про підготовку
будівельного паспорту на забудову
земельної ділянки від 22.08.2011 року (т.1
а.с. 65) управлінням містобудування та
архітектури Кіровоградської міської
ради 01.09.2011 року видано будівельний
паспорт на будівництво житлового
будинку та двоповерхового гаража по
АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 63, 64).

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання незаконним і
скасування виданого ОСОБА_3
будівельного паспорту на забудову, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторонами не надано належних та
допустимих доказів існування рішення
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради про надання ОСОБА_3
будівельного паспорту на забудову
спірної земельної ділянки.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки є однією з складових
вихідних даних для проектування
об'єкта будівництва на підставі чого
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів і
фактом свого існування (виконання) він
вичерпує свою дію, а тому відповідно до
рішення Конституційного Суду України
від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009
будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки не може бути
скасований.

В апеляційній скарзі позивачка вказує
на те, що суд відмовляючи в задоволенні
позову не застосував до правовідносин
вимоги ч.1 ст.393 ЦК України відповідно до
якої правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Проте, з такими доводами апеляційної
скарги не можна погодитися.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорення.

За змістом ст.16 ЦК України способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Способи захисту прав на земельні
ділянки передбачені ст.152 ЗК України.

Відповідно до зазначеної статті захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Матеріалами справи підтверджується, що
01.09.2011 року Управлінням містобудування
та архітектури Кіровоградської
міської ради, на замовлення ОСОБА_3,
видано будівельний паспорт на
будівництво житлового будинку та
двоповерхового гаража по АДРЕСА_1
(т.1а.с.63-64). На підтвердження права
власності на земельну ділянку надано
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Зазначений будівельний паспорт не є
рішенням органу державної влади або
органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службовий осіб, не є
правовим актом в розумінні ст.393 ЦК
України, а тому він не можу бути
визнаний судом незаконним і
скасованим.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 27 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді