АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2/679/11/14
Провадження №22-ц/792/521/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.

при секретарі: Рудому В.М.

з участю: Крузера А.І., ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 10 січня 2014
року за позовом Нетішинського
професійного ліцею до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, треті особи: орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Нетішинської міської ради,
ОСОБА_5 про стягнення збитків, завданих
порушенням зобов'язання та виселення
без надання іншого жилого приміщення.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

Нетішинський професійний ліцей,
звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказував, що ОСОБА_3 проживала в
кімнаті АДРЕСА_1, який перебуває на
балансі та утриманні ліцею. В квітні 2004
року відповідачка без законних підстав
зайняла сусідню кімнату гуртожитку
АДРЕСА_2. Директор ліцею, врахувавши
складний матеріальний стан та сімейні
обставини, погодився на її тимчасове
проживання в спірній кімнаті на
загальних умовах оплати. В ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідачка народила дочку, яка після
народження лишилась проживати з
матір'ю. Оскільки ОСОБА_3
безвідповідально поставилась до своїх
обов'язків по оплаті
________________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції:
Ходоровський Б.В.
Категорія: 41,42

Доповідач: Варвус Ю.Д.

проживання та комунальних послуг, в
зв'язку з цим за період з 01 квітня 2012
року по 01 квітня 2013 року утворилася
заборгованість по даних виплатах в
сумі 959 грн.43 коп. Крім того, ОСОБА_3
вселилася до спірного житлового
приміщення без відповідного ордеру на
житлову площу, в трудових відносинах з
Нетішинським професійним ліцеєм вона
не перебувала та не перебуває, договір
найму з нею не укладався. Просив
стягнути з ОСОБА_3 збитки завдані
порушенням зобов'язання в розмірі 959
грн. 43 коп. та виселити ОСОБА_3 з
малолітньою ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_2
без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Нетішинського міського суду
від 10 січня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Нетішинського професійного ліцею
збитки, завдані порушенням
зобов'язання в розмірі 959 грн. 43 коп.
станом на 01 квітня 2013 року.

Виселено ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_2 без
надання іншого жилого приміщення.

Виселено малолітню ОСОБА_4 з кімнати
АДРЕСА_2 без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Нетішинського професійного ліцею
судові витрати в розмірі 344 грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не
погоджується з вказаним рішенням,
просить його скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, позбавлення її права заявити
позовні вимоги про визнання права
проживання в спірній кімнаті
гуртожитку та безпідставний розгляд
справи у її відсутності.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін , якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов в частині
виселення відповідачки з малолітньою
дочкою ОСОБА_8 з кімнати АДРЕСА_2, який
знаходиться на балансі, утриманні та
обслуговуванні Нетішинського
професійного ліцею, без надання іншого
жилого приміщення, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачка самоправно, без
відповідного ордеру, вселилася до
вказаної кімнати гуртожитку, з
позивачем в трудових відносинах не
перебувала і не перебуває, а тому не
набула право на користування даним
жилим приміщенням, відповідно, й члени
її сім'ї також не набули право на
користування ним.

Даний висновок суду є правильним,
відповідає встановленим доказам
справи та вимогам закону.

Статтями 127, 128, 129 ЖК УРСР передбачено,
що для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись
гуртожитки. Жила площа в гуртожитку
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства та
профспілкового комітету. Єдиною
підставою для вселення в гуртожиток є
спеціальний ордер, який видає
адміністрація підприємства.

Встановлено, що відповідно до договору
оренди від 27 вересня 1994 року, який
укладений між Нетішинським ПТУ та ВП
ХАЕС, останньому було надано для
використання під малосімейні
гуртожитки три поверхи (3,4,5) гуртожитку
по АДРЕСА_3 площею 1800 кв.метрів. Строк
оренди визначено до 25 серпня 1997 року.
Спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету Хмельницької
АЕС (протокол №3 від 13 грудня 1994 року)
було виділено ОСОБА_5 кімнату АДРЕСА_1
на склад сім'ї три чоловіка, в тому
числі: дружину - ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_9
22 липня 2002 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 розірвано, а в квітні 2004 року
ОСОБА_3 самоправно зайняла кімнату
АДРЕСА_2 гуртожитку площею 15,72 кв.метра
і зареєструвалася в ній. ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідачка народила дочку ОСОБА_8.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи, актом проведення
інвентаризації гуртожитку
Нетішинського професійного ліцею від 28
лютого 2012 року, протоколом №1 засідання
комісії з проведення інвентаризації
гуртожитків від 28 лютого 2012 року,
випискою з протоколу №3 від 13 грудня 1994
року спільного засідання
адміністрації та профкому ХАЕС,
договором оренди №26 від 27 вересня 1994
року, свідоцтвом про розірвання шлюбу
від 23 квітня 2004 року, показаннями
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11

Згідно довідки Нетішинського
професійного ліцею від 20 лютого 2013 року
гуртожиток по АДРЕСА_3 має статус
учнівського гуртожитку, призначений
для проживання учнів та працівників
ліцею.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов в
частині виселення ОСОБА_3 з дочкою
ОСОБА_8 з кімнати АДРЕСА_2 гуртожитку.

Правильним є висновок суду і щодо
задоволення позовних вимог
Нетішинського професійного ліцею в
частині стягнення з ОСОБА_3
заборгованості станом на 01 квітня 2013
року по оплаті проживання в кімнаті
АДРЕСА_2 гуртожитку та комунальних
послуг в розмірі 943 грн.43 коп. При цьому
судом враховано, що позивач, отримуючи
комунальні послуги згідно наявних в
матеріалах справи двосторонніх
договорів з РЕМ про постачання
електричною енергією від 28 липня 2010
року та від 14 вересня 2010 року, з ВП ХАЕС
на подачу питної води та приймання
стічних вод до каналізації,
купівлі-продажу (постачання) теплової
енергії в гарячій воді від 27 лютого 2006
року, здійснює розрахунки за спожиті
послуги, а відповідачка своєчасно не
сплачуючи за користування цими
послугами та гуртожитком, спричинила
позивачу збитки, які підлягають
відшкодуванню.

Посилання в апеляційній скарзі на
незаконність відмови в прийнятті
зустрічного позову ОСОБА_3 до Крузера
А.І. - директора Нетішинського
професійного ліцею про визнання права
проживання в кімнаті АДРЕСА_2
гуртожитку законним і зобов'язання
видати ордер є безпідставним.
Відмовляючи ухвалою від 09 грудня 2013
року у прийнятті зустрічного позову
ОСОБА_3 (а.с.104) до спільного розгляду з
первісним позовом, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
всупереч вимог ст.123 ЦПК України
зустрічний позов пред'явлено після
закінчення попереднього судового
засідання у справі. При обговоренні в
судовому засіданні питання прийняття
до розгляду зустрічного позову ОСОБА_3
була присутня.

Не впливає на законність і
обґрунтованість судового рішення і
твердження ОСОБА_3 про не надіслання їй
копії ухвали про відкриття провадження
у справі, оскільки така ухвала
направлялася їй неодноразово, про що
свідчать матеріали справи - розписки,
супровідні листи (а.с.13,27).

Не спростовують висновків суду першої
інстанції і інші доводи апеляційної
скарги, а тому вона підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне виключити з мотивувальної
частини рішення посилання суду першої
інстанції на те, що ОСОБА_3 та її
малолітня дочка ОСОБА_4 мають право на
проживання та користування кімнатою
АДРЕСА_1, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, такі позовні вимоги
ніким із сторін не заявлялися і судом
не перевірялися.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 10 січня 2014
року залишити без змін, виключивши з
його мотивувальної частини посилання
на те, що ОСОБА_3 та її малолітня дочка
ОСОБА_4 мають право на проживання та
користування кімнатою АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус