Справа № 682/103/14-ц
Провадження № 2/682/145/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, процентів, моральної
шкоди, витрат на правову допомогу,
судових витрат,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики в розмірі 170185 грн.,
трьох процентів річних в розмірі 3403
грн.68 коп., моральної шкоди в розмірі 10000
грн., витрат за надання правової
допомоги в розмірі 10000 грн. та судових
витрат.

Ухвалою суду від 04 березня 2014 року
замінено прізвище позивачки ОСОБА_4 на
ОСОБА_2 в зв»язку з реєстрацією
позивачкою шлюбу та присвоєнням
прізвища чоловіка.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги і пояснив, що 23 серпня 2012 року
позивач позичив відповідачці 170185 грн.
на строк до 23 березня 2013 року, про що
остання зазначила у розписці і
зобов»язувалася повернути борг до 23
березня 2013 року. Однак в обумовлений
строк позичених коштів вона не
повернула. Тому у відповідності до
діючого законодавства відповідачка
повинна повернути борг та сплатити три
проценти річних від простроченої суми.
Позивач переживав за свої гроші, що
привело до погіршення стану здоров»я
та необхідності звернення до лікарів.
Зазначене завдало йому моральної шкоди
на суму 10000 грн. Тому просить задоволити
позов.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала
частково і пояснила, що дійсно 23 серпня
2012 року позичила у ОСОБА_3 170185 грн. Однак
в неї склалося важке матеріальне
становище, тому не змогла повернути
боргу. Не заперечує проти стягнення
трьох процентів річних. В решті позову
просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлені
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 23 серпня 2012
року відповідно до ст.1046,1047 ЦК України
між ОСОБА_3 ОСОБА_4 відбувся договір
позики грошей, згідно яких позивач
позичив відповідачці 170185 грн. Дана
обставина визнана сторонами і
відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Згідно ст.545 ЦК України прийнявши
виконання зобов"язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі, а якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов"язання, повинен
повернути його боржникові. Наявність
боргового документу у боржника
підтверджує виконанння ним свого
обов"язку.

Враховуючи, що оригінал боргового
документу (розписки) знаходяться у
позивача, суд вважає, що зазначена
позивачем сума боргу йому до даного
часу не повернута відповідачкою.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до договору позики від 23
серпня 2012 року відповідачка повинна
була повернути позивачеві кошти до 23
березня 2013 року.

Таким чином вимоги позивача про
стягнення неповернутого боргу за
договорами позики на суму 170185 грн.
являються законними та обгрунтованим.

Згідно ст.625 ч.2 ЦПК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений законом або
договором.

Тому з відповідачки слід стягнути три
проценти річних від простроченої суми
в межах заявлених позовних вимог, що
складає 3403 грн.68 коп.

В задоволенні вимог позивача про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10000 гривень слід відмовити,
оскільки відповідно до ст.611 ЦК України
така шкода відшкодовується у випадках,
встановлених законом чи договором.
Глава 71 ЦК України, якою
регламентуються правовідносини по
договору позики, не передбачає
відшкодування моральної шкоди. Таке
положення не передбачено і письмовим
договором позики від 23 серпня 2012 року.

Позивачем та його представником в
судовому засіданні не надано доказів,
які стверджують витрати на правову
допомогу в розмірі 10000 грн., тому в цій
частини вимоги задоволенню не
підлягають.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України з відповідачки слід стягнути
на користь позивача понесені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а саме 1735
грн.90 коп.

Керуючись ст.545, 611, 625, 1046,1047,1049 ЦК
України, ст.8, 10, 14, 18, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 170185 грн. боргу за договором
позики, 3403 грн.68 коп. трьох процентів
річних, 1735 грн.89 коп. судових витрат,
всього на загальну суму 175324 (сто
сімдесят п"ять тисяч триста двадцять
чотитри) грн.57 (п"ятдесят сім) коп.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Роїк В. П.