АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

10 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О ,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, в інтересах якої за законом діє ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання права власності на частку комплексу будівель в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, в інтересах якої за законом діє ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання права власності на частку комплексу будівель в порядку спадкування за законом-,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом, зобов'язання вчинити дії.

Позов обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_12

Після його смерті залишилися два спадкоємці: ОСОБА_9, мати померлого, та ОСОБА_2, малолітня донька.

Спадковим майном є 3/50 частки комплексу будівель, розташованих по АДРЕСА_1. Оформлення спадщини з невідомих йому причин затягнулося. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати - ОСОБА_9

Згідно відповіді КП "Дніпродзержинське БТІ"за № 276 від 09 серпня 2011 року йому стало відомо, що право власності на спадкове майно зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 06 червня 2011 року за реєстровим номером № 4-738.

При оформленні спадщини права матері померлого не були враховані, внаслідок чого він також позбавлений права на спадщину.

Позивач просив визнати за ним право власності на 3/100 частин комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 06 червня 2011 року шляхом включення спадкоємця ОСОБА_4 розмір частки якого у спадковому майні становить 1/2 від всього спадкового майна, і відповідно 3/100 частин, зобов'язати Першу Дніпродзержинську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину на 3/100 частин комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1; скасувати реєстрацію права власності, здійснену комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" на користь ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, судові витрати покласти на відповідача.

У серпні 2013 р. позивач ОСОБА_4 змінив вимоги, зазначив третіми особами: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Першу Дніпродзержинську державну нотаріальну контору, орган опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної ради посилаючись на те, що його рідному братові ОСОБА_12 на праві особистої приватної власності належали 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер, заповіту не залишив. Його спадкоємцями за законом 1-ї черги були: мати спадкодавця ОСОБА_9 та малолітня донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої на законом представляє ОСОБА_5

Мати, і донька, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12, кожна за законом успадкувала по 3/100 частки комплексу будівель.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, заповіту не залишила. До дня своєї смерті ОСОБА_9 не оформила в нотаріальному порядку спадщину після смерті сина, яку прийняла фактично. Так само і ОСОБА_2 на день смерті своєї бабусі не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька.

06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., ОСОБА_2 за реєстровим № 4-738 видано свідоцтво про права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на 3/50 частки комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, без врахування тієї обставини, що 1/2 частину спадщини, що належала ОСОБА_7, тобто 3/100 частини успадкувала за законом і прийняла фактично спадщину його мати ОСОБА_9 ОСОБА_9 не залишила заповіту. Спадкоємцями ОСОБА_9 за законом першої черги є: її сини, тобто він, позивач, його брат ОСОБА_12, та чоловік померлої - ОСОБА_6

Його брат ОСОБА_12 не прийняв спадщину після смерті матері.

Позивач в уточнених вимогах просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, видане 06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. ОСОБА_2 на 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на 1/100 частину комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: будівлі контори, майстерні, лабораторії М-1 загальною площею 152,8 кв. м, будівлі контори А-3 загальною площею 1202 кв. м, столярної майстерні Г-1 площею 155,3 кв. м, будівлі контори Д-1 площею 346,8 кв. м, вбиральні Н-1, трансформаторної Ч-1, бітумної ями № 1,2, пропарочної камери № 3-7 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9

У серпні 2013 р. ОСОБА_6 заявив позов до ОСОБА_2, в інтересах якої за законом діє ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування виконавчого комітету Заводської районної ради про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку комплексу будівель в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що з 05 жовтня 2002 року він знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, заповіту не залишила.

Спадкоємцями ОСОБА_9 за законом першої черги є: він, чоловік померлої, її сини, тобто, позивач за первісним позовом ОСОБА_4, його брат ОСОБА_12, а також малолітня онука - відповідач ОСОБА_2 - на частку спадщини, що належала б її батькові ОСОБА_12, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_12 не прийняв спадщину після смерті матері. Спадковим майном після смерті ОСОБА_9 була частина комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які ОСОБА_9 успадкувала після смерті сина ОСОБА_12, прийняла спадщину фактично, але не встигла за життя отримати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_12 на праві особистої приватної власності належали 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер, заповіту не залишив. Його спадкоємцями за законом 1-ї черги були: мати спадкодавця, тобто його дружина ОСОБА_9 і малолітня донька померлого ОСОБА_2, інтереси якої за законом представляє її мати ОСОБА_5

Обидві - і мати, і донька померлого прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12 оскільки ОСОБА_9 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; його донька ОСОБА_2 через малолітній вік є особою, що прийняла спадщину. Отже, кожна з двох спадкоємиць ОСОБА_7 за законом успадкувала по 3/100 частці комплексу будівель.

ОСОБА_9 за життя не оформила в нотаріальному порядку спадщину після смерті сина, яку прийняла фактично, ОСОБА_2 на день смерті своєї бабусі не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька.

06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. ОСОБА_2 за реєстровим № 4-738 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на 3/50 частки комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що за життя належали померлому, без врахування тієї обставини, що 1/2 частину спадщини, що належала ОСОБА_12, тобто 3/100 частин вищевказаного комплексу будівель успадкувала за законом і прийняла фактично спадщину його мати ОСОБА_9

Позивач зустрічного позову просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, видане 6 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. ОСОБА_2 на 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на 1/100 частину комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: будівлі контори, майстерні, лабораторії М-1 загальною площею 152,8 кв. м, будівлі контори А-3 загальною площею 1202 кв. м, столярної майстерні Г-1 площею 155,3 кв. м, будівлі контори Д-1 площею 346,8 кв. м, вбиральні Н-1,трансформаторної Ч-1, бітумної ями № 1,2, пропарочної камери № 3-7 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2014 року по справі позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, вимоги ОСОБА_6 - повністю.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, видане 06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. ОСОБА_2 на 3/50 частки комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/100 частину майна в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/100 частину майна в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_9.

В задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_4 у сумі 276,73 грн., на користь ОСОБА_6 229,40 грн.

Додатковим рішенням суду від 11 серпня 2014 року, яке не оскаржується, вирішено питання судових витрат представника відповідача ОСОБА_5 на користь держави в сумі 487,20 грн.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та про цесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_6 просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рідному братові позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_12 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, виданого 22 червня 2000 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим № 2969, зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ за № 466 в книзі № 7, належали 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: будівлі контори, майстерні, лабораторії М-1 загальною площею 152,8 кв. м, будівлі контори А-3 загальною площею 1202 кв. м, столярної майстерні Г-1 площею 155,3 кв. м, будівлі контори Д-1 площею 346,8 кв. м, вбиральні Н-1, трансформаторної Ч-1, бітумної ями № 1,2, пропарочної камери № 3-7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер, заповіту не залишив. Його спадкоємцями за законом 1-ї черги були: мати спадкодавця ОСОБА_9 та малолітня донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої на законом представляє мати- ОСОБА_5

Спадкоємці і мати, і донька, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України: мати ОСОБА_9 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_2, з 12 березня 1979 р. по травень 2010 року була зареєстрована в цій квартирі.

Разом з нею в цьому жилому приміщенні з 13 жовтня 1992 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований і ОСОБА_12, його донька ОСОБА_2 також була зареєстрована в квартирі разом із батьком, хоча фактично з ним після розірвання шлюбу батьків в 2006 році не проживала, бо проживала із матір'ю ОСОБА_5 Однак вона через малолітній вік в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України є особою, що прийняла спадщину. Отже, кожна з двох спадкоємиць ОСОБА_7 за законом успадкувала по 3/100 частці комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (3/50 : 2 = 3/100).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, заповіту не залишила. До дня своєї смерті ОСОБА_9 не оформила в нотаріальному порядку спадщину після смерті сина.

06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. ОСОБА_2 за реєстровим № 4-738 видано свідоцтво про права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на 3/50 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що за життя належали померлому, без врахування права на спадщину його матері ОСОБА_9 та її спадкоємців.

При задоволенні позову суд послався на те, що оформлення державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 лише на одну з двох спадкоємиць, що прийняли спадщину, стало можливим тому, що законний представник малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надала державному нотаріусу довідку ДП "Центральне" від 3 листопада 2008 р. з місця проживання ОСОБА_12, в якій умисно були спотворені фактичні дані щодо кола осіб зареєстрованих в квартирі АДРЕСА_2, разом із ОСОБА_12 до дня його смерті ОСОБА_9 не була вказана в цій довідці як особа, що була зареєстрована в цьому жилому приміщенні, в той час як насправді спадкодавець ОСОБА_12 був зареєстрований в цій квартирі з 13 жовтня 1992 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, а з ним мати ОСОБА_9 - з 12 березня 1979 р. по 14 травня 2010 р. і була наймачем цієї квартири. Законний представник малолітньої спадкоємиці ОСОБА_5, надаючи 06 червня 2011 року нотаріусу довідку житлово-експлуатаційної організації із неправдивими відомостями, діяла умисно із корисних мотивів, бо мала на руках довіреність ОСОБА_9, посвідчену 31 березня 2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_14, якою ОСОБА_9 надала право ОСОБА_5 і ОСОБА_16 бути її представниками з правом виписати її з квартири АДРЕСА_2, переоформити з неї особовий рахунок на цю квартиру на ОСОБА_5

За вказаними обставинами в Заводському РВ відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002757, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_4, з приводу видачі довідки з місця проживання із завідомо неправдивими відомостями про склад сім'ї.

Суд зазначав, що відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Посвідчений 06 червня 2011 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. правочин - свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на 3/50 спадкового майна суперечить вимогам статті 1261, 1268 ч. 3 ЦК України в частині кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_12 та розміру їх часток у спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 статті 203 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_5 надала нотаріусу довідку з неправдивими відомостями з місця проживання спадкодавця ОСОБА_12, їх дочці ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно - 3/50 частки спірного комплексу будівель, чим порушено майнові права спадкоємців ОСОБА_9 за законом.

Зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я відповідача ОСОБА_2 є частково недійсним - в частині розміру її частки у спадщині ОСОБА_12

Спадковим майном після смерті ОСОБА_9 є 3/100 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_12, прийняла спадщину, але не встигла за життя отримати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_9 не залишила заповіту. Спадкоємцями ОСОБА_9 за законом першої черги є: її сини, тобто - позивач ОСОБА_4, та його брат ОСОБА_7, чоловік померлої - ОСОБА_6, з яким ОСОБА_9 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2002 року до дня смерті, та малолітня онука - відповідачка ОСОБА_2 - на частку спадщини, що належала б її померлому батькові, за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Брат позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 не прийняв спадщину після смерті матері.

ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину, через малолітній вік.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 також прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживали разом із спадкодавицею ОСОБА_9 на час відкриття спадщини. Так, з грудня 2009 року ОСОБА_9, її чоловік ОСОБА_6 та ОСОБА_4 постійно проживали в квартирі АДРЕСА_3. 14 травня 2010 року ОСОБА_9 була зареєстрована в цій квартирі. І ОСОБА_9, і її чоловік ОСОБА_6 були тяжко хворими, перенесли інсульти, потребували допомоги і піклування, тому ОСОБА_4 з грудня 2009 року до дня смерті матері постійно проживав разом із нею та її чоловіком у вказаній квартирі.

На 3/100 частини спірного майна мають право спадкоємці ОСОБА_9 за законом 1-ї черги: ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_6; кожному з них с порядку спадкування належить по 1/100 частині вищезазначеного комплексу будівель (3/100 : 3 = 1/100).

Право власності ОСОБА_12 на 3/50 частини комплексу будівель підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна на аукціоні, виданим 22 червня 2000 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим № 2969, зареєстрованим в Дніпродзержинському БТІ за № 466 в книзі № 7, технічним паспортом на цю нерухомість.

Та обставина, що ОСОБА_9 була спадкоємицею ОСОБА_12 першої черги за законом, що прийняла спадщину, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_12, свідоцтвом про його смерть, завіреною копію особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 станом на 19 листопада 2009 р, з якого вбачається, що ОСОБА_9 була зареєстрована в цій квартирі з 12 квітня 1979 р. по день оформлення особового рахунку, тобто по 19 листопада 2009 р., що разом з нею з 13жовтня 1992 р. по день смерті зареєстрований і її син ОСОБА_12; відомостями довіреності ОСОБА_9 на представників ОСОБА_16, ОСОБА_5 від 31 березня 2009 р. із повноваженнями щодо її виписки із квартири АДРЕСА_2, де вона зареєстрована, довідкою слідчого Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС України в Дніпропетровський області Д.В. Петрушевського, поясненнями свідків.

Обставини, що спадкоємцем ОСОБА_9 1-ї черги за законом і прийняв фактично спадщину, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9, свідоцтвом про народження ОСОБА_4, поясненнями свідків.

Та обставина, що ОСОБА_6 є спадкоємцем ОСОБА_9 1-ї черги за законом і прийняв фактично спадщину, підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9, свідоцтвом про одруження, довідкою з місця проживання, поясненнями свідків.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сто рін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Задовольняючи позов, суд правильно визнав право власності позивачів на спадкове майно, визначивши їх частки та зазначив про часткову недійсність свідоцтва про власність в порядку спадкуванння на ім'я ОСОБА_2, однак в резолютивній частині рішення конкретно не вказав його частину.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з доповненням його резолютивної частини про незаконність свідоцтва про право на спадщину на 2/100 частини, оскільки рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги відносно відсутності доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_12 його матір'ю ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України, спростовуються завіреною копію особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 станом на 19 листопада 2009 р, з якого вбачається, що ОСОБА_9 була зареєстрована в цій квартирі з 12 квітня 1979 р. по день оформлення особового рахунку, тобто по 19 листопада 2009 р., що разом з нею з 13 жовтня 1992 р. по день смерті зареєстрований і її син ОСОБА_12; відомостями довіреності ОСОБА_9 на представників ОСОБА_16, ОСОБА_5 від 31 березня 2009 р. із повноваженнями щодо її виписки із квартири АДРЕСА_2, де вона зареєстрована, довідкою слідчого Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС України в Дніпропетровський області Д.В. Петрушевського, поясненнями свідків.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку що спадкоємці і мати, і донька, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ч. 3 і 4 ст. 1268 ЦК України: мати ОСОБА_9 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_2, з 12 березня 1979 р. по травень 2010 року була зареєстрована в цій квартирі.

Інші доводи скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, встановленим обставинам і матеріалам справи, не є суттєвими для правильного вирішення спору, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм надана належна оцінка, справа розглянута у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2014 року- залишити без змін, доповнивши його резолютивну частину:

Визнати незаконним свідоцтво про право на спадщину на 2/100 частини, видане Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 06 червня 2011 року за реєстровим номером № 4-738 на ім'я ОСОБА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Макаров М.О.