УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 березня 2014
року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Євграфової Є.П.,Журавель В.І.,
Євтушенко О.І.,Ситнік О.М.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», приватного
нотаріуса Ужгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_7, третя
особа - ОСОБА_8, про припинення
зобов'язання за іпотечним договором, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 березня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 28 травня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 21
липня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромбанк» (далі - ТОВ
«Укрпромбанк»), правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»),
і фізичною особою −? підприємцем
ОСОБА_8 укладено кредитний договір №
23/КВ-08 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії, за умовами якого банк
відкрив позичальнику відновлювальну
кредитну лінію та у її межах надав
кредит у розмірі 205 тис. доларів США
строком до 20 липня 2013 року зі сплатою 16,5
% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 21 липня
2008 року між банком і ОСОБА_6 було
укладено договір іпотеки.

Оскільки постановою господарського
суду Харківської області від 25
жовтня 2011 року фізичну особу −?
підприємця ОСОБА_8 визнано банкрутом та
розпочато ліквідаційну процедуру,
вважав, що іпотека, яка має похідний
характер від основного зобов'язання,
припинилася, тому просив визнати
зобов'язання між ТОВ «Укрпромбанк» та
ним за іпотечним договором від 21 липня
2008 року № 23/Zквіп-08 припиненими та
зобов'язати приватного нотаріуса
Ужгородського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 вчинити дії щодо зняття
заборони на відчуження зазначеного
нерухомого майна.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 12
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 28 травня 2013
року, позов задоволено частково.
Зобов'язання, які виникають з
іпотечного договору від 21 липня 2008 року
№ 23Zквіп-08, укладеного між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_6, посвідченого
приватним нотаріусом Ужгородського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрованого у реєстрі за № 2724,
припинено. У іншій частині позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 червня 2013 року
відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Дельта
Банк», приватного нотаріуса
Ужгородського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про
припинення зобов'язання за іпотечним
договором на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

Постановою Верховного Суду України від
04 грудня 2013 року ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 червня 2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково, з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Встановлено, що 21 липня 2008 року між ТОВ
«Укрпромбанк», правонаступником якого
є ПАТ «Дельта Банк» в особі
Закарпатської філії TOB «Укрпромбанк»,
та фізичною особою −? підприємцем
ОСОБА_8 укладено кредитний договір №
23/КВ-08, за умовами якого
TOB «Укрпромбанк» відкрило фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_8
відновлювальну кредитну лінію у межах
якої надало кредит у розмірі
205 тис. доларів США, а позичальник
зобов'язався до 20 липня 2013 року на
умовах, встановлених кредитним
договором, повернути кредит, сплатити
проценти за користування ним у розмірі
16,5 % річних, комісії та штрафні санкції
у розмірі й випадках, передбачених
указаним кредитним договором (а.с.
14−?22).

На забезпечення виконання фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_8
зобов'язань за кредитним договором 21
липня 2008 року між банком і ОСОБА_6
укладено договір іпотеки
№ 23Zквіп-08, посвідчений приватним
нотаріусом Ужгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим № 2724 (а.с. 6−?10).

Предметом договору іпотеки вказано
земельну ділянку загальною площею 0,07
га, кадастровий номер :02:001:0105, що
знаходиться по АДРЕСА_1 та об'єкт
незавершеного будівництва по АДРЕСА_2,
що належать ОСОБА_6 на праві власності.

Постановою господарського суду
Харківської області від 25 жовтня 2011
року фізичну особу −? підприємця
ОСОБА_8 визнано банкрутом та розпочато
ліквідаційну процедуру (а.с. 11−?12).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 грудня
2012 року, залишеною без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 31 січня 2013 року
та постановою Вищого господарського
суду України від 09 квітня 2013 року,
припинено підприємницьку діяльність
фізичної особи −? підприємця ОСОБА_8 і
припинено провадження у справі.
Встановлено, що відсутнє майно, яким
ОСОБА_8 може відповідати за своїми
зобов'язаннями та задовольнити вимоги
кредиторів.

29 грудня 2012 року зареєстровано
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб −? підприємців НОМЕР_1
(а.с. 85−?86).

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від
07 листопада 2011 року стягнуто з
фізичної особи −? підприємця ОСОБА_8 на
користь ПAT «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 156 645,97 доларів США (а.с. 128−?130).
Указані вимоги були включені до
кредиторської вимоги, з якою банк
звернувся до ліквідатора 17
листопада 2011 року.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_6 та
визнаючи іпотечний договір припиненим,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, керувався тим, що відповідно
до ст. 609 ЦК України грошове
зобов'язання фізичної особи −?
підприємця ОСОБА_8 перед ПAT «Дельта
Банк» припинилося у зв'язку з
ліквідацією юридичної особи, а тому й
іпотека, що має похідний характер від
основного зобов'язання, у силу вимог ст.
593 ЦК України та ст. 17 Закону України
«Про іпотеку» припиняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 3, ст. 17 Закону
України «Про іпотеку» іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і припиняється, зокрема, у
разі припинення основного
зобов'язання.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Проте до підприємницької діяльності
фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України
застосовуються нормативно-правові
акти, що регулюють діяльність
юридичних осіб, якщо інше не
встановлено законом або не випливає із
суті відносин.

Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
передбачено, що фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи −? підприємця.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична
особа - підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Фізична особа −? підприємець, яка
перебуває у шлюбі, відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
особистим майном і часткою у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка належатиме їй при поділі цього
майна.

Згідно зі ст. 53 ЦК України фізична
особа, яка неспроможна задовольнити
вимоги кредиторів, пов'язані зі
здійсненням нею підприємницької
діяльності, може бути визнана
банкрутом у порядку, встановленому
законом.

Особливості банкрутства суб'єкта
підприємницької діяльності -
громадянина передбачено ст. ст. 47-49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції,
яка була чинною на момент визнання
суб'єкта підприємницької діяльності -
громадянина банкрутом).

Статтею 49 вказаного Закону передбачено
порядок задоволення вимог кредиторів.

Після завершення розрахунків з
кредиторами громадянин-підприємець,
визнаний банкрутом, звільняється від
подальшого виконання вимог кредиторів,
що були заявлені після визнання
громадянина-підприємця банкрутом, за
винятком вимог, передбачених абзацом
другим цієї частини. Вимоги кредиторів
щодо відшкодування шкоди, заподіяної
життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо
стягнення аліментів, вимоги щодо
стягнення на майно, яке перебуває у
заставі з підстав, не пов'язаних із
здійсненням громадянином −?
підприємцем підприємницької
діяльності, а також інші вимоги
особистого характеру, які не були
задоволені в порядку виконання
постанови господарського суду про
визнання громадянина −? підприємця
банкрутом або які погашені частково чи
не заявлені після визнання
громадянина-підприємця банкрутом,
можуть бути заявлені після закінчення
провадження у справі про банкрутство
громадянина −? підприємця відповідно в
повному обсязі або в незадоволеній їх
частині в порядку, встановленому
цивільним законодавством України.

Протягом п'яти років після визнання
громадянина-підприємця банкрутом не
може бути порушено провадження у
справі про банкрутство за його заявою.

У разі визнання громадянина-підприємця
банкрутом за заявою кредитора протягом
п'яти років після завершення
розрахунків із кредиторами такий
громадянин−?підприємець не
звільняється від подальшого виконання
вимог кредиторів.

Незадоволені вимоги кредиторів можуть
бути заявлені в порядку, встановленому
цивільним законодавством України.

Із огляду на вищенаведене суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшовши
висновку про те, що основне
зобов'язання припинилося на підставі
ст. 609 ЦК України, не врахував
відмінностей у правоздатності,
дієздатності та державній реєстрації
юридичних осіб і фізичних осіб −?
підприємців.

Зокрема, не враховано, що відповідно до
ст. ст. 51, 52, 598−?609 ЦК України, 47−?49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», однією із
особливостей підстав припинення
зобов'язань для фізичної
особи-підприємця є те, що у випадку
припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
(виключення з реєстру суб'єктів
підприємницької діяльності) її
зобов'язання за укладеними договорами
не припиняються, а залишаються за нею
як фізичною особою, оскільки фізична
особа не перестає існувати. Фізична
особа −? підприємець відповідає за
своїми зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном.

Зі змісту зазначених норм убачається,
що основне зобов'язання за кредитним
договором не припинилося, тому немає
підстав для припинення й іпотеки.

На зазначене суди уваги не звернули, не
застосували закон, що регулює
правовідносини, які виникли між
сторонами, тому судові рішення мають
бути скасовані з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 12
березня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від 28
травня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А.
Горелкіна Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко В.І. Журавель О.М. Ситнік