АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/1110/13-ц
Провадження № 22-ц/792/64/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка
О.В., Юзюка О.М.,

при
секретарі Сацюк Г.О.,

з участю
відповідача-позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором і зустрічним позовом ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
розірвання кредитного договору та
додаткової угоди до нього, визначення
порядку виплати грошових коштів за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 15
жовтня 2013 року,

встановила:

У квітні 2013 року публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про солідарне стягнення з
відповідачів на користь банку
заборгованості за кредитним договором
№ 248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року
(далі - кредитний договір) станом на 3
квітня 2013 року в розмірі 39287 доларів
22 цента США, що за курсом Національного
банку України еквівалентно 314022 грн. 75
коп.

ПАТ «КБ «Надра» зазначило, що за
умовами кредитного договору позивач
надав ОСОБА_1 кредит в сумі 25000 доларів
США під 14,5 % річних на строк до 12 вересня
2014 року. За договором поруки № 248/1 від 13
вересня 2007 року (далі - договір
поруки) ОСОБА_2 поручилася за виконання
позичальником обов'язків з повернення
кредитних коштів, сплати процентів і
неустойки. 29 липня 2010 року сторони
уклали додаткову угоду № 1 до
кредитного договору, згідно якої
ОСОБА_1 мав повертати кредит і
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами шляхом щомісячної
сплати банку мінімально необхідного
платежу в розмірі 298 доларів США.
Відповідачі не виконують взятих на
себе зобов'язань, внаслідок чого банк
вправі достроково стягнути з них
заборгованість за кредитним договором,
яка складається з 22161 долара 19 центів
США неповернутого кредиту, 10190 доларів
09 центів США процентів, 221 долара 60
центів США комісії, 3119 доларів 10 центів
США пені, 3595 доларів 24 центів США
штрафу.

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з зустрічним позовом до ПАТ «КБ
«Надра» про розірвання кредитного
договору та додаткової угоди № 1 до
нього від 29 липня 2010 року і стягнення з
позивача на користь банку необхідних
для погашення кредиту коштів в сумі 70296
грн. з розстрочкою платежів на 5 років
від дня набрання рішенням суду
законної сили.

ОСОБА_1 зазначив, що всупереч
закону зобов'язання сторін за
кредитним договором визначені в
іноземній валюті, хоча єдиним законним
засобом платежу на території України є
гривня, і позивач не мав індивідуальної
ліцензії Національного банку України
на вчинення валютної операції. В
подальшому зросла вартість іноземної
валюти та погіршилось матеріальне
становище позивача, що унеможливило
належне виконання ним зобов'язань за
кредитним договором. Якщо б позивач міг
передбачити ці обставини, то кредитний
договір ніколи не був би укладений
сторонами. Зміна обставин є істотною,
тому в силу ст.ст. 651, 652 ЦК України
кредитний договір і додаткова угода до
нього мають бути розірвані за рішенням
суду.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 15 жовтня 2013 року позов ПАТ «КБ
«Надра» задоволено. Стягнуто солідарно
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором та додатковою угодою № 1 до
нього від 29 липня 2010 року, яка виникла
станом на 3 квітня 2013 року в розмірі 39287
доларів 22 цента США (еквівалентно 314022
грн. 75 коп.), з яких: неповернутий кредит
- 22161 долар 19 центів США
(еквівалентно 177134 грн. 39 коп.), проценти -
10190 доларів 09 центів США
(еквівалентно 81449 грн. 39 коп.), пеня за
прострочення сплати кредиту - 3119
доларів 10 центів США (еквівалентно 24930
грн. 97 коп.), комісія - 221 долар 60 центів
США (еквівалентно 1771 грн. 25 коп.), штраф -
1108 доларів 06 центів США (еквівалентно
8856 грн. 72 коп.), штраф - 2487 доларів 18
центів США (еквівалентно 19880 грн. 03 коп.).
Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
ПАТ «КБ «Надра» по 1570 грн. 11 коп.
судового збору з кожного. В зустрічному
позові ОСОБА_1 відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не
виконав грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
банк вправі стягнути з відповідачів
неповернутий кредит, проценти, комісію
та неустойку, а підстави для розірвання
кредитного договору та додаткової
угоди № 1 до нього від 29 липня 2010 року і
розстрочення ОСОБА_1 платежів за
кредитним договором відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким в позові
банку відмовити, а його зустрічний
позов задовольнити, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Представник ПАТ «КБ «Надра» і
відповідачка ОСОБА_2, які в
установленому законом порядку
оповіщені про час і місце судового
засідання, до суду не з'явилися.

Заслухавши учасника процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, не застосував
закон (ст.ст. 192, 533, 559 ЦК України), який
підлягав застосуванню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушенням судом норм
матеріального права рішення суду про
задоволення первісного позову банку
підлягає скасуванню з ухваленням у цій
частині позовних вимог нового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України
має бути змінений розподіл судових
витрат.

Встановлено, що 13 вересня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
комерційним банком «Надра», яке в
подальшому змінило свою назву на ПАТ
«КБ «Надра», і ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав останньому кредит на
споживчі цілі в сумі 25000 доларів США на
строк до 12 вересня 2014 року під 14,5 %
річних. ОСОБА_1 мав повернути кредит і
сплатити проценти шляхом щомісячного
внесення платежів на рахунок у банку
згідно визначеного графіка.

29 липня 2010 року сторони уклали
додаткову угоду № 1 до кредитного
договору, згідно якої кредитний
договір викладено у новій редакції.
Згідно додаткової угоди ОСОБА_1
зобов'язався повертати кредит і
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами шляхом щомісячної
сплати банку мінімально необхідного
платежу в розмірі 298 доларів США. За
умови належного виконання
позичальником грошового зобов'язання
за кредитним договором банк надав
ОСОБА_1 відстрочку повернення частини
кредиту протягом 6 місяців (з 29 серпня
2010 року по 29 січня 2011 року). Сторони
визначили новий графік платежів за
кредитним договором.

Умовами кредитного договору
передбачено щомісячну сплату
позичальником на користь банку комісії
за консультацію по кредитних операціях
у розмірі 1 % від залишку по кредиту.

Сторони домовились, що банк має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, комісії
та можливих штрафних санкцій у випадку
хоча б одноразового порушення останнім
строків платежів за кредитним
договором.

У разі невиконання ОСОБА_1
зобов'язання щодо строків і повноти
сплати кредиту, процентів і комісії він
зобов'язався сплатити кредиторові пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за
кожний день прострочення, що діє у
період прострочення. У випадку
порушення позичальником умов
кредитного договору щодо повернення
кредиту, сплату процентів і комісії
останній зобов'язався сплатити банку
штраф у розмірі 5 % від суми залишку по
кредиту, розрахованої на день
порушення умов цього договору, а у разі
порушення позичальником строків
внесення платежів за кредитним
договором більше ніж на 30 календарних
днів ОСОБА_1 починаючи з 30-го дня
прострочення мав сплатити кредиторові
штраф у розмірі 10 % від суми
несплаченого щомісячного платежу
(несплаченої частини щомісячного
платежу).

Виконання ОСОБА_1 грошового
зобов'язання за кредитним договором
забезпечено порукою ОСОБА_2 За умовами
договору поруки остання поручилася
перед ПАТ КБ «Надра» за виконання
ОСОБА_1 обов'язку з повернення кредиту,
сплати процентів, неустойки та інших
платежів, передбачених кредитним
договором. У випадку невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором боржник і поручитель мали
відповідати перед банком як солідарні
боржники.

Також в забезпечення виконання
своїх обов'язків за кредитним
договором ОСОБА_1 передав ПАТ КБ
«Надра» в іпотеку нежитлове приміщення
загальною площею 20,8 кв.м., розташоване
по АДРЕСА_1.

З листопада 2010 року ОСОБА_1 не
виконує грошового зобов'язання за
кредитним договором.

Станом на 3 квітня 2013 року
заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором склала 39287 доларів 22 центи
США, з яких: 22161 долар 19 центів США -
неповернутий кредит, 10190 доларів 09
центів США - проценти, 221 долар 60
центів США - комісія, 3119 доларів 10
центів США - пеня, 3595 доларів 24 центи США
(1108,06+2487,18) - штраф.

Зазначені обставини визнані
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Оцінивши в сукупності надані
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 не
виконав грошового зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
ПАТ «КБ «Надра» вправі вимагати від
нього повернення всієї суми кредиту,
сплати нарахованих процентів, комісії
та неустойки.

Доводи ОСОБА_1 про наявність
підстав для розірвання кредитного
договору та додаткової угоди до нього
не ґрунтуються на фактичних обставинах
справи та положеннях чинного
законодавства.

Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК
України, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

ОСОБА_1 не довів умов, одночасна
наявність яких необхідна для
розірвання договору на вимогу
заінтересованої сторони, які б давали
суду підстави дійти висновку про
розірвання кредитного договору та
додаткової угоди № 1 до нього від 29
липня 2010 року у зв'язку з істотною
зміною обставин, якими сторони
керувались при укладенні договору.

Зміна курсу валют і погіршення
майнового стану позичальника, на які
вказує ОСОБА_1, не є істотними
обставинами в розумінні приписів ч. 1
ст. 652 ЦК України, що можуть бути визнані
судом підставою для розірвання
кредитного договору.

Не заслуговують на увагу й
твердження ОСОБА_1 про наявність
підстав для розстрочення платежів за
кредитним договором.

Отже, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що
зустрічний позов ОСОБА_1 є
безпідставним і не підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують указаних висновків суду.

В цій частині рішення суду
ґрунтується на повно і всебічно
досліджених обставинах справи та
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Разом із тим, вирішуючи позов ПАТ
«КБ «Надра» суд припустився помилок.

У відповідності до ч. 1 ст. 553, ч. 2
ст. 554 ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В силу ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

За змістом указаних норм
матеріального права поручитель хоча й
пов'язаний із боржником певними
зобов'язальними відносинами, є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором.

У зобов'язаннях, в яких беруть
участь поручителі, збільшення обсягу
відповідальності позичальника навіть
за згодою банку та боржника, але без
згоди поручителя або відповідної умови
в договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

До припинення поруки призводять
такі зміни умов основного зобов'язання
без згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
встановлення додаткових видів
винагород (комісій), які позичальник
має сплатити кредитору; установлення
(збільшення розміру) неустойки тощо.

У зв'язку з укладенням 29 липня 2010
року ПАТ «КБ «Надра» і ОСОБА_1
додаткової угоди № 1 до кредитного
договору збільшився обсяг
відповідальності останнього. Зокрема,
було: відстрочено платежі за кредитом,
що призвело до збільшення періоду, за
який позичальнику нараховуються
проценти; встановлено комісію за
консультації по кредитних операціях,
яку позичальник повинен щомісячно
сплачувати банку; збільшено розмір
пені за прострочення позичальником
платежів за кредитним договором з 0,5 %
до подвійної облікової ставки НБУ від
несвоєчасно сплаченої суми за кожний
день прострочення; введено штраф за
порушення позичальником умов
кредитного договору (5 % від суми
залишку по кредиту, розрахованої на
день порушення умов цього договору);
збільшеного розмір штрафу за порушення
позичальником строків внесення
платежів з 5 % до 10 % від суми
несплаченого платежу та визначено
додаткові умови його сплати.

Ці зміни умов кредитного договору
здійснені без згоди поручителя ОСОБА_2,
що призвело до збільшення обсягу її
відповідальності.

За таких обставин порука ОСОБА_2
припинилася. На ОСОБА_2 не може бути
покладена відповідальність за
невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань
перед банком.

Даний висновок відповідає
правовій позиції, висловленій
Верховним Судом України в постановах
від 18 червня 2012 року (справа № 6-73цс12) і
від 25 вересня 2013 року (справа № 6-97цс13),
яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів, що зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Не врахувавши вказаних обставин і
норм чинного законодавства, суд першої
інстанції неправомірно виходив з того,
що вимоги ПАТ «КБ «Надра» про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором підлягають задоволенню.

Крім того, суд помилково присудив
з ОСОБА_1 на користь банку комісію та
неустойку в іноземній валюті.

Статтею 526 ЦК України установлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 192 ЦК України
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Використання
іноземної валюти, а також платіжних
документів в іноземній валюті при
здійсненні розрахунків на території
України за зобов'язаннями допускається
у випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом /ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК
України/.

Виходячи з того, що виконання
договірних зобов'язань в іноземній
валюті не суперечить чинному
законодавству, суд першої інстанції
правомірно стягнув з відповідача на
користь банку неповернутий кредит і
нараховані проценти в іноземній
валюті. Разом із тим, суд не зважив, що
положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України
можуть бути застосовані тільки при
вирішенні питання про стягнення
основної заборгованості за кредитним
договором, та не підлягають
застосуванню при вирішенні питання про
стягнення комісії та неустойки.

Отже, позов ПАТ «КБ «Надра»
підлягає частковому задоволенню. З
ОСОБА_1 на користь банку слід стягнути
32351 долар 28 центів США (22161,19+10190,09)
неповернутого кредиту та процентів, що
за курсом Національного банку України
еквівалентно 258583 грн. 78 коп., і 55438 грн. 97
коп. (221,60+3119,10+3595,24) х7,993) комісії та
неустойки.

З ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ
«Надра» підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 3140 грн. 23 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 15 жовтня 2013 року в частині
задоволення первісного позову
скасувати та ухвалити нове рішення,
змінивши розподіл судових витрат.

Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 32351 долар 28
центів США неповернутого кредиту та
процентів, що за курсом Національного
банку України еквівалентно 258583 грн. 78
коп., і 55438 грн. 97 коп. комісії та
неустойки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 3140 грн. 23 коп.
судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 27