АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/598/2014 р.
інстанції : Стамбула М.І.
Доповідач: Борко А.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 27 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Херсонської області у складі:

Головуючого : Борка А.Л.

суддів: Бездрабко В.О.

Приходько Л.А.

при секретарі : Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду міста Херсона від 28
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: АТ
"Райфайзен Банк Аваль" про розподіл
спільного майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та розподіл спільного
майна подружжя,-

В С Т А Н О
В И Л А :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом про розподіл спільного
майна подружжя, зазначаючи, що під час
зареєстрованого шлюбу із
відповідачкою було набуто спільне
майно у вигляді 1/2 частини магазину
промислових товарів, що знаходиться у
АДРЕСА_1, 12 частина автомобілів MITSUBISHI
PAJERO, INFINITI G35, FIAT DUCATO. У зв'язку із чим,
просив визнати за ним право власності у
порядку розподілу спільного майна
подружжя на 1/4 частину магазину
промислових товарів, що знаходиться у
АДРЕСА_1, 1/2 частину автомобіля FIAT DUCATO та
на автомобіль MITSUBISHI PAJERO. Крім того,
ОСОБА_2 просив визнати за відповідачем
право власності на 1/4 частину магазину
промислових товарів, що знаходиться у
АДРЕСА_1, 12 частину автомобілів FIAT DUCATO
та INFINITI G35.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пред'явила
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, розподіл спільного
майна та визнання права власності,
мотивуючи свої вимоги тим, що із 01.01.2004
року по 09.09.2006 року із позивачем вони
перебували у фактичних шлюбних
стосунках без реєстрації шлюбу. З
09.09.2006 року по 25.06.2012 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі, у
зв'язку із чим у період із 2004 року по 2011
рік, було набуто спільне майно у
вигляді приміщень магазинів
розташованих у АДРЕСА_1, а також
АДРЕСА_3.Крім того,ними було набуте
майно, а саме: магазин у АДРЕСА_4,
житловий будинок у АДРЕСА_5, квартира
АДРЕСА_6, автомобілі: FIAT DUCATO, MІTSUBISHI PAJERO,
INFINITI G35, меблі та побутова техніка, що
знаходяться у будинку у АДРЕСА_5.

У зв'язку із зазначеним вище ОСОБА_1,
просила встановити факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 09
вересня 2006 року та визнати за нею право
власності у порядку розподілу
спільного майна подружжя на магазин
промислових товарів з прибудовою,
розташований АДРЕСА_2, загальною площею
105,5 кв. м та квартиру АДРЕСА_6, житловий
будинок літ. «Д» загальною площею 200 кв.
м. розташований в АДРЕСА_5 спільною
сумісною власністю подружжя. Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 12 частину
магазину промислових товарів з
прибудовою, розташованого АДРЕСА_2,
загальною площею 105,5 кв. м та право
власності на однокімнатну квартиру.
АДРЕСА_6, автомобілі FIAT DUCATO, MІTSUBISHI PAJERO
та INFINITI G35. А також просила визнати за
позивачем право власності на
приміщення магазину у АДРЕСА_4,
житловий будинок у АДРЕСА_5, меблі та
побутову техніку, що знаходяться в
АДРЕСА_5.

Рішенням Дніпровського районного
суду міста Херсона від 28 листопада
2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа: АТ "Райфайзен Банк Аваль" про
розподіл спільного майна подружжя -
задоволено. Виділено у власність
ОСОБА_2 у порядку розподілу спільного
майна подружжя 1/4 частину магазину
промислових товарів, що знаходиться у
АДРЕСА_1, автомобіль MІTSUBISHI PAJERO, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, та 1/2
автомобіля FIAT DUCATO, 2005 року випуску,
державний номер НОМЕР_2. Виділено у
власність ОСОБА_1 у порядку розподілу
спільного майна подружжя 1/4 частину
магазину промислових товарів, що
знаходиться у АДРЕСА_1, автомобіль INFINITI
G35, 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_3 та 1/2 автомобіля FIAT DUCATO, 2005 року
випуску, державний номер НОМЕР_2.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та розподіл спільного
майна подружжя задоволено частково.
Виділено у власність ОСОБА_2 у порядку
розподілу спільного майна подружжя 1/4
частину магазину промислових товарів,
що знаходиться у АДРЕСА_1, автомобіль
MІTSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, та 1/2 автомобіля FIAT DUCATO, 2005
року випуску, державний номер НОМЕР_2.
Виділено у власність ОСОБА_1 у порядку
розподілу спільного майна подружжя 1/4
частину магазину промислових товарів,
що знаходиться у АДРЕСА_1, автомобіль
INFINITI G35, 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_3 та 1/2 автомобіля FIAT DUCATO, 2005
року випуску, державний номер НОМЕР_2

У решті позовних вимог по зустрічному
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 направила в
адресу суду апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального закону,
просить ухвалити нове рішення, яким іі
зустрічні позовні вимоги з
доповненнями задовольнити.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції встановлено, що
вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту
сумісного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу не обґрунтовані та
задоволенню не підлягають. Крім того
судом першої інстанції встановлено,
що не підлягає розподілу як сумісне
майно подружжя і є особистою власністю
ОСОБА_2 12 частина приміщення магазину
АДРЕСА_1, оскільки майно придбано за
кошти фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 Крім того не підлягає
розподілу як спільне майно подружжя
житловий будинок у АДРЕСА_5, квартира
АДРЕСА_6, а також приміщення магазину
на АДРЕСА_4.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції прийшов до зазначених вище
висновків передчасно, без повного
з'ясування усіх обставин справи.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, між сторонами по справі
09.09.2006 року міським відділом реєстрації
актів цивільного стану Херсонського
обласного управління юстиції
укладено шлюб, про що в Книзі
реєстрації актів цивільного стану
зроблено відповідний запис № 793.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_2 в
середині 2001 року, а з жовтня 2001р. вони
почали проживати однією сім'єю без
реєстрації шлюбу в м. Херсоні, вели
спільне господарство та мали спільний
сімейний бюджет, що підтверджується
показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4.,
ОСОБА_5 у судовому засіданні під час
розгляду справи судом першої
інстанції, наявними в матеріалах
справи копією договору купівлі -
продажу квартири від 21.04.2004 року, а
також копією іпотечного договору ( т.1
а.с. 52,54), договору поруки від 08.04.2004 року
(т.1 а.с.55 ), та довіреністю ( т.1 а.с. 65 ),
які на думку колегії суддів
підтверджують факт ведення спільного
господарства та наявність спільного
бюджету сторін.

Крім того, ОСОБА_1 під час укладення
іпотечного договору та договору поруки
від 08 квітня 2004 року зазначала місце
свого постійного проживання в АДРЕСА_5,
тобто за місцем реєстрації та
постійного проживання ОСОБА_2, а з 28
вересня 2005 року ( т.д. а.с. 91 ) до
реєстрації шлюбу була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_5.

Як вбачається з матеріалів справи, з
30.09.2002 р. ОСОБА_1, була зареєстрована як
фізична особа підприємець та
здійснювала свою підприємницьку
діяльність сумісно разом з ОСОБА_2,
займалися роздрібною торгівлею
промислових товарів, що також
підтверджується показами свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5 у судовому
засіданні під час розгляду справи
судом першої інстанції.

Таким чином на думку колегії суддів,
зазначені вище факти в сукупності
підтверджують факт спільного
проживання сторін однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та ведення
спільного господарства в період з 01
січня 2004 року по 09 вересня 2006 року за
місцем реєстрації та постійного
проживання ОСОБА_2, що в цілому
підтверджує позовні вимоги ОСОБА_1 в
цій частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи для здійснення підприємницької
діяльності сторонами, за рахунок
спільних коштів було придбане наступне
майно.

Так, згідно з договором
купівлі-продажу, укладеному між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 посвідченого 23.08.2002р.
приватним нотаріусом ОСОБА_7 за
реєстровим №6023, була придбана
трикімнатна квартира АДРЕСА_7,
загальною площею 57,8 кв.м. за 12 551грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.09.2002р. на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
на ім'я ОСОБА_2 була придбана
однокімнатна квартира АДРЕСА_8,
загальною площею 29,8 кв. м. за 6 700 грн.

23.01.2003р. приватним нотаріусом ОСОБА_8
був посвідчений договір -
купівлі-продажу між ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_2, предметом якого була
однокімнатна квартира АДРЕСА_6,
загальною площею 30,9 кв.м., за 4 355 грн.

Як встановлено колегією суддів ,під
час спільного проживання, за сумісні
кошти та спільною працею позивача і
відповідача в квартирах НОМЕР_4 та
АДРЕСА_7 були виконані ремонтні роботи
з переплануванням житлових приміщень в
нежилі під магазин промислових товарів
з прибудовою, загальною площею 105,5 кв.м.
11 травня 2004р. державною технічною
комісією зазначене приміщення було
прийняте до експлуатації, про що
складений акт про прийняття до
експлуатації закінченого будівництвом
об'єкта.

На підставі рішення виконкому
Херсонської міської ради від 17.08.2004р. за
№338 було видане свідоцтво про право
власності на магазин промислових
товарів з прибудовою розташовані
АДРЕСА_3, на ім'я ОСОБА_2, як приватного
підприємця, що зареєстроване в ХДБТІ
02.09.2004р. за реєстраційним №7162232.

Як вбачається з матеріалів справи,
факт спільної сумісної власності
сторін на квартиру АДРЕСА_1 які спільно
проживали станом на 21.04.2004 року та
вели спільне господарство
підтверджується договором купівлі -
продажу від 21.04.2004 року (т.1 а.с.№ 49 ),
також копією іпотечного договору (т.1
а.с. 52,54), договору поруки від 08.04.2004 року
(т.1 а.с.55 ), та довіреністю ( т.1 а.с. 65), які
на думку колегії суддів підтверджують
факт ведення спільного господарства
та наявність спільного бюджету сторін.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про власність», який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між
ними.

Пленум Верховного Суду України в
пункті 5 постанови від 22.12.1995р. №20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
надав роз'яснення, що розглядаючи
позови, пов'язані зі спільною:
власності громадян, суди повинні
керуватись тим, що відповідно до
чинного законодавства спільною
сумісною власністю є не лише майно,
нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 ЗУ
«Про власність», ст. 22 КпШС України), а і
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї (ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про
власність).

Таким чином на думку колегії
суддів,факт проживання однією сім'єю,
ведення спільного господарства, а
також факт, що внаслідок спільної
праці та за спільні кошти сторонами
були придбані спірні квартири,
зроблений ремонт та факт сумісного
використання нежилого приміщення для
здійснення підприємницької
діяльності, підтверджується
поясненнями зазначених вище свідків
під час розгляду справи в суді першої
інстанції та сукупністю наявних
письмових доказів, а саме копіями
договорів купівлі - продажу, копією
договору іпотеки від 08.04.2004 року,
довіреністю (т.1 а.с. 65 ).

З 01 січня 2004 р. набрав чинності
Сімейний Кодекс України, тому з цього
часу до правовідносин,які виникли між
сторонами повинні застосовуватись
норми СК України.

Статтею 74 СК України передбачено, що
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлене письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою,
поширюються положення глави 8 СК
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з нотаріально посвідченими
договорами купівлі-продажу від 29.04.2005р.
за реєстровими номерами: 2088, 2091, 2094, на
ім'я ОСОБА_2 були придбані трикімнатна
квартира АДРЕСА_9, загальною площею 58,4
кв.м., за ціною 324 210 грн.; однокімнатна
квартира АДРЕСА_10, загальною площею 32,3
кв.м., за ціною 159 075 грн.; однокімнатна
квартира АДРЕСА_11, загальною площею 29,3
кв. м.; за ціною 143 925 грн.

01.03.2006р. за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу на ім'я
ОСОБА_2 була придбана двокімнатна
квартира АДРЕСА_12, загальною площею 60,0
кв.м., за ціною 218 160 грн..

10.10.2006р. був укладений та нотаріально
посвідчений договір купівлі - продажу
нежилого приміщення підвалу площею 31,9
кв.м., розташованому у будинку АДРЕСА_4.
Договір оформлений на ім'я ОСОБА_2

Таким чином проаналізував
вищезазначені докази, колегія суддів
прийшла до висновку, що зазначені вище
квартири та нежиле приміщення були
придбані за спільні сумісні кошти
сторін та за гроші отримані в кредит,
який сплачувався сумісно сторонами до
листопада 2011 року, тобто в період
перебування сторін у шлюбі.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції 09.09.2006р. між сторонами був
зареєстрований шлюб, про що міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Херсонського обласного
управління юстиції зроблено
відповідний актовий запис за N793, та
позивач прийняла прізвище ОСОБА_1.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 21.11.2006р. та
ухвалою цього ж суду від 28.11.2006р. по
справі №13398-ПН-06 за приватним
підприємцем ОСОБА_2 було визнано право
власності на нерухоме майно - магазин
промислових товарів, розширений за
рахунок квартир НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9 підвального приміщення та двох
прибудов з ґанком, які складають
цілісний об'єкт нерухомого майна,
розташований по АДРЕСА_4.

21.12.2006 року ХДБТІ була здійснена
державна реєстрація права власності
ОСОБА_2 на магазин промислових товарів
за реєстраційним номером - 3073928.

Крім цього сторонами у 2004р. був
придбаний об'єкт нерухомого майна, а
саме квартира АДРЕСА_1. Так, 01.04.2004р. між
ОСОБА_11 та ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_12 за реєстровим №1143
та зареєстрований в ХДБТІ 02.04.2004р., за
реєстраційним №64621, загальною площею
46,3 кв.м., за ціною 127 910 грн.

01.04.2004р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 був
укладений та нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_14 за
реєстровим №1593 договір
купівлі-продажу трикімнатної квартири
АДРЕСА_13, загальною площею 56,7 кв.м. за
ціною 156 800 грн.

Для подальшого переобладнання
зазначених квартир під магазин
промислових товарів, ОСОБА_1 по
договору кредиту №ф040222К від 08.04.2004р.,
укладеному між нею та АКБСР Укрсоцбанк,
отримала 18 000 доларів США.

Як вбачається з матеріалів
справи 08.04.2004р. між АКБСР Укрсоцбанк та
ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір
№02-20-ф040222К-309, предметом якого була
двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка
належить позивачу.

08.04.2004р. між АКБСР Укрсоцбанк, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 був укладений договір поруки
№02-20-Ф040222К-316, згідно з яким поручитель
ОСОБА_2 зобов'язався перед кредитором
АКБСР Укрсоцбанк у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником ОСОБА_1 зобов'язань щодо
повернення Кредиту у розмірі 18 000
доларів США.

14.07.2004р. ОСОБА_1 нотаріально
посвідченою довіреністю уповноважила
ОСОБА_2 бути її представником з питань
розпорядження квартирою АДРЕСА_1, у
тому числі здійснення переобладнання
та реєстрацію.

Як вбачається з матеріалів справи,
надання зазначених повноважень
відповідачу було визвано необхідністю
оформлення проектно-дозвільної
документації на реконструкцію
придбаних ними квартир під магазин
промислових товарів.

Розпорядженням міського голови від
23.11.2004р. за №1846р ПП ОСОБА_2 був наданий
дозвіл на проектування та
реконструкцію квартир під магазин по
АДРЕСА_1.

13.06.2006р. магазин промислових товарів
був прийнятий до експлуатації актом
державної приймальної комісії.

Рішенням виконавчого комітету
Херсонської міської ради від 18.07.2006р. за
№321 був затверджений акт державної
приймальної комісії стосовно
прийняття до експлуатації квартир
НОМЕР_10 і АДРЕСА_1, загальною площею 108,6
прийнятий об'єкт виключено із
житлового фонду міста.

На підставі зазначеного рішення
Херсонською міською радою 23.11.2006р.
видано свідоцтво про право власності
ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на магазин
промислових товарів, розташований по
АДРЕСА_1, в рівних частках.

05.12.2006р. ХДБТІ здійснена державна
реєстрація права власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на нерухоме майно - магазин
промислових товарів.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що сторони з
жовтня 2001 року проживали однією сім'єю
без реєстрації шлюбу, вели спільне
господарство та мали спільний
сімейний бюджет, який складався із
коштів, отриманих сторонами в
результаті здійснення
підприємницької діяльності. За
рахунок спільних коштів сторони
придбали - 23.08.2002 р. трикімнатну
квартиру НОМЕР_10 АДРЕСА_2 02.09.2002 року
однокімнатну квартиру АДРЕСА_8, 23.01.2003
року однокімнатну квартиру АДРЕСА_6. В
період 2003 - 2004 років у квартирах НОМЕР_4,
НОМЕР_10 були виконані ремонтні роботи
з переплануванням житлових приміщень
в нежилі під магазин промислових
товарів з прибудовою, що привело до
збільшення вартості цього майна.

Крім того, зазначені вище факти
доводять, що зазначене вище майно є
спільною сумісною власністю сторін.

Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі договору дарування
від 24.12.2004р. ОСОБА_2 належало 1132 частин
домоволодіння АДРЕСА_5, розташованого
на земельній ділянці площею 549,1 кв.м.,
яке в цілому складалось з житлових
будинків літ. «А», «Б», сараїв літ. «В»,
«Г», огорожі '№1, 4, водопроводу №3,
мостіння №1.

В період 2005-2006рр. сторонами на
зазначеній земельній ділянці, зі згоди
співвласників домоволодіння ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 був побудований
двоповерховий житловий будинок літ.
«Д», житловою площею 94,4 кв.м., загальною
площею 200,0 кв.м., оскільки будинок мав
статус самочинної будівлі, та
відповідач 29.03.2007р. звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на новостворене майно.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 12.07.2007 р. по справі
№2-221407 за ОСОБА_2 визнано право
власності на житловий будинок літ. «Д»,
загальною площею 200,0 кв.м., розташований
за адресою: АДРЕСА_5. До наступного часу
не здійснена державна реєстрація прав
власності ОСОБА_2 на житловий будинок
літ. «Д» АДРЕСА_5, та зміна часток
співвласників не здійснена.

Зважаючи на зазначене вище та беручи
до уваги, що будинок в установленому
законом порядку до експлуатації не
здавався, колегія суддів приходить до
висновку, що він має статус будинку
незакінченого будівництвом.

Таким чином, житловий будинок літ.
«Д» АДРЕСА_5 є спільною сумісною
власністю сторін і підлягає реальному
розподілу між ними з можливістю
подальшої здачі до експлуатації та
отримання - правовстановлюючих
документів кожним.

Як вбачається з матеріалів
справи ( т.1 а.с.5 ) після реєстрації
шлюбу відповідачка змінила прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» на підставі
актового запису № 793 від 09.09.2006 року . На
підставі рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від

25.06.2012 року про розірвання шлюбу, після
розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1»
було змінено на «ОСОБА_1». Пізніше
відповідачка у зв язку із реєстрацією
шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» на
підставі актового запису №118 від 07.03.2013
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син
ОСОБА_18 . До листопада 2011р. сім'я
проживала в будинку літ. «Д» АДРЕСА_5, а
після припинення шлюбних відносин
ОСОБА_1 разом з дитиною змінила місце
проживання.

25.06.2012р. рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона шлюб між
сторонами був розірваний.

Як вбачається з матеріалів справи (
т.1 а.с. 133,134 ),згідно заяви сторін вони
визначилися із вартістю майна, яке
підлягає розподілу. Колегією суддів
прийнято до уваги домовленість сторін
щодо вартості майна, яке підлягає
розподілу.

На думку колегії суддів, виходячи з
матеріалів справи, пояснень
вищезазначених свідків, до сумісно
нажитого сторонами майна також
належать автомобілі: Mitsubishi Pajero, 2007р.
випуску, держномер НОМЕР_1; Infiniti G35, 2007р.
запуску, держномер НОМЕР_3, Fiat Ducato, 2005р.
випуску, держномер НОМЕР_2, які
зареєстровані на ім'я ОСОБА_2 в період з
21 вересня 2007 року по травень 2008 року,
тобто в період шлюбу сторін. ( т.1 а.с. 7) .

Приймаючи до уваги встановлені
обставини придбання автомобілів
сторонами на сумісні кошти в період
перебування у зареєстрованому шлюбі
колегія суддів вважає,що зазначені
вище автомобілі підлягають розподілу
з урахуванням визначеної сторонами
вартості майна сторін,яке підлягає
розподілу.

Таким чином, колегією суддів
прийнято до уваги під час ухвалення
рішення по справі, що сторони з жовтня
2001 року до часу реєстрації шлюбу - 09.09.2006
року проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, та в період з 09.09.2006
року до розірвання шлюбу - 25.06.2012 року
вели спільне господарство та мали
спільний сімейний бюджет, який
складався із коштів,отриманих
сторонами в результаті здійснення
підприємницької діяльності. За
рахунок спільних коштів сторони
придбали майно, яке підлягає визнанню
спільною сумісною власністю подружжя
та розподілу сумісного майна подружжя
із урахуванням визначеної сторонами у
письмовій формі вартості майна, яке
підлягає розподілу з урахуванням
інтересів неповнолітньої дитини
сторін, яка постійно проживає з матір ю
та заяви ОСОБА_1 про те, що вона не
ставить питання про грошову
компенсацію за перевищення частки
ОСОБА_2 перед її часткою.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Таким вимогам закону рішення
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 28 листопада 2013 року не
відповідає.

На думку колегії суддів доводи
апеляційної скарги обґрунтовані та
підлягають задоволенню. Враховуючи
викладені обставини, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 307,
309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 28 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 01 січня 2004 року по 09 вересня 2006
року.

Визнати магазин промислових товарів з
прибудовою, розташований АДРЕСА_2,
загальною площею 105,5 кв. м.,та квартиру
АДРЕСА_6 спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати магазини промислових товарів,
розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_4, спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати житловий будинок літ
«Д»,загальною площею 200 кв. м.,
розташований в АДРЕСА_5, спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спільне сумісне майно:

Виділити та визнати право
власності за ОСОБА_1 на магазин
промислових товарів з прибудовою,
загальною площею 105,5 кв. м.,
розташований у АДРЕСА_3 вартістю 1 080
000 грн., однокімнатну квартиру АДРЕСА_6
вартістю 120 000 грн., 12 частину магазину
промислових товарів,загальною площею
104,9 кв. м., розташованого АДРЕСА_1,
загальною вартістю 880 000 грн.,
автомобіль Fiat Ducato, 2005 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, вартістю 64 000
грн., автомобіль INFINITI G35, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_3
вартістю 200 000 грн., автомобіль Mitsubishi
Pagero, 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1,вартістю 240 000 грн.

Загальна вартість виділеного
ОСОБА_1 майна складає 2 584 000 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2:

Магазин промислових товарів з
двома прибудовами та ґанком,
загальною площею 238 кв. м., розташований
за адресою: АДРЕСА_4, загальною
вартістю 2 480 000 грн., житловий будинок
літ. «Д», загальною площею 200 кв.
метрів, розташований за адресою:
АДРЕСА_5, вартістю 1000 000 грн., меблі для
кухні вартістю 10 000 грн., плиту кухонну
вартістю 2000 грн., телевізор «Panasonic»
вартістю 2000 грн., ліжко двоспальне
вартістю 1000 грн., холодильник «Samsung»
вартістю 8000 грн., посудомийну машину
вартістю 3500 грн., комплект меблів:
диван та два крісла (шкіряні), вартістю
16 000 грн., комп'ютер вартістю 2000 грн.,
електром'ясорубку «Мулинекс» вартістю
1000 грн., загальною вартістю 48 НОМЕР_10 600
грн.

Загальна вартість виділеного
майна ОСОБА_2 складає 3 528 600 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді