Справа №578/1263/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Щербина А. С.Номер
провадження 22-ц/788/458/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 50
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 30 січня 2014
року

у справі за позовом Краснопільської
районної державної адміністрації
Сумської області як органу опіки та
піклування в інтересах малолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Краснопільського районного
суду Сумської області від 30 січня 2014
року позов Краснопільської районної
державної адміністрації Сумської
області як органу опіки та піклування в
інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5
(далі - Краснопільська РДА) задоволено.

Позбавлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку с. Миропілля
Краснопільського району Сумської
області, зареєстровану за адресою:
АДРЕСА_1, проживаючу в АДРЕСА_2,
батьківських прав відносно її дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухваленого рішення,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

При цьому вказує, що причиною
відібрання дітей були несприятливі
умови для їх проживання в будинку,
проте, позбавляючи її батьківських
прав, суд не врахував, що заявниця
придбала будинок, житлові умови за рік
в ньому суттєво поліпшилися та є
придатними для проживання дітей. Суд
взяв до уваги складений позивачем акт
обстеження житлових умов, в якому
викладені неправдиві відомості.
Вказує, що має роботу з постійним
доходом в середньому 1000 грн. за тиждень,
однак не має змоги офіційно
працевлаштуватися за відсутністю в
місцевості роботи та не може
зареєструватися як безробітна,
оскільки є співвласницею селянського
фермерського господарства. Про
обов'язок сплачувати аліменти заявницю
виконавча служба не повідомляла.

Заслухавши пояснення представника
позивача Балака В.М., який заперечив
проти задоволення апеляційної скарги,
думку прокурора Воробєй Л.В. про
відсутність підстав для задоволення
скарги, дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 має доньок
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10-11). Батьком за
вказівкою відповідачки записаний
ОСОБА_7 (а.с.12-13).

Рішенням Краснопільського районного
суду Сумської області від 05.04.2012 року
діти у ОСОБА_3 відібрані без
позбавлення її батьківських прав,
стягнуто з неї аліменти на утримання
дітей в твердій грошовій сумі по 200
гривень на кожну дитину щомісяця, до
досягнення ними повноліття (а.с.14-16).

Комісією з питань захисту прав дитини
Краснопільської РДА 25.07.2013 року
прийнято рішення №7/5 про недоцільність
повернення дітей її матері ОСОБА_3 До
такого ж висновку дійшла і Служба у
справах дітей Краснопільської РДА
(а.с.29-30).

Розпорядженням голови Краснопільської
РДА №193-ОД від 23.04.2012 року, на підставі
рішення Комісії з питань захисту прав
дитини №3/5 від 20.04.2012 року та висновку
Служби у справах дітей від 20.04.2012 року
малолітні діти відповідачки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 були влаштовані на виховання до
дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_9
по АДРЕСА_3 (а.с.17).

В силу неналежного виховання дітей,
незабезпечення їх матеріально та
порушенні відповідачкою сімейного
законодавства Краснопільська РДА
згідно з рішенням Комісії з питань
захисту прав дитини №13/4 від 18.12.2013 року
та висновку Служби у справах дітей
Краснопільської РДА №97 від 18.12.2013 року
звернулась до суду з даним позовом
(а.с.6-8).

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 не
працює, на обліку в центрі зайнятості
не перебувала і не перебуває (а.с.31).

За інформацією відділу ДВС
Краснопільського РУЮ ОСОБА_3 з 01.08.2013
року аліменти на утримання двох дітей
відповідно до виконавчого листа не
сплачувала, проводяться заходи щодо
розшуку майна боржника, станом на 01.01.2014
року заборгованість складає 9432,20 грн., а
12.12.2013 року державним виконавцем
направлене подання про притягнення її
до кримінальної відповідальності,
проводиться досудове розслідування
(а.с.24, 96, 99).

ОСОБА_3 за час перебування її дітей в
дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_9
та під час відвідування дітьми
ясла-садка та загальноосвітньої школи
життям, процесом виховання дітей не
цікавилася, батьківські збори не
відвідувала (а.с.25, 28, 34), як і не
цікавилася станом їх здоров'я (а.с.26, 27,
36, 37).

Згідно з довідками-характеристиками
Миропільської селищної ради
Краснопільського району №420/02-25 від
23.10.2013 року, №844/02-25 від 05.12.2013 року та
№845/02-25 від 05.12.2013 року, ОСОБА_3
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а
фактично проживає за адресою АДРЕСА_2, в
будинку який належав ОСОБА_8, власного
житла не має, ніде не працює, підсобного
господарства не утримує,
характеризується негативно (а.с.22, 23, 38).

Крім того, з показань допитаних в суді
першої інстанції свідків вбачається,
що ОСОБА_3 після відібрання у неї дітей
їх життям в родині ОСОБА_9 не
цікавилася, не відвідувала та не
контактувала з дітьми протягом року.

Позбавляючи відповідачку батьківських
прав, місцевий суд виходив з того, що
відповідачка дійсно ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дітей, тому є
всі законні підстави позбавити її
батьківських прав щодо обох дітей.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає встановленим у справі
обставинам та вимогам закону.

Відповідно до п.2 ч.1. ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, викладених в п.18 постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.03.2007 року №3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» вбачається, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд
має право вирішити питання про
відібрання дитини у відповідача і
передачу органам опіки та піклування
(якщо цього потребують її інтереси), але
не повинен визначати при цьому
конкретний заклад.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60
ЦПК України.

З огляду на викладене, сімейне
законодавство зобов'язує позивача у
даному спорі довести, що відповідачка
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню її дітей. В свою
чергу ОСОБА_3 повинна довести, що вона
належним чином виконує свої
батьківські обов'язки.

Звертаючись з даним позовом,
Краснопільська РДА надала суду
сукупність доказів, яка достатня для
висновку про наявність підстав для
позбавлення відповідачки її
батьківських прав як відносно
малолітньої ОСОБА_4, так і відносно
малолітньої ОСОБА_5.

ОСОБА_3, в свою чергу, як не спростувала
доводи позивача, так і не надала
переконливих доказів виконання нею
своїх батьківських обов'язків.

Зокрема, доводи відповідачки як в суді
першої інстанції, так і в апеляційному
суді зведені до усунення обставин, які
стали наслідком для відібрання у неї
дітей, проте жодних доводів відносно
саме виконання покладених на неї
обов'язків як законом, так і моральними
засадами суспільства і сім'ї, що
пов'язані з вихованням її дітей, ОСОБА_3
не наводила і, тим більше, їх не
доводила.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Невиконання відповідачкою вказаних
факторів, як кожного окремо, так і в
сукупності, і є ухиленням від виховання
її дітей, що встановлено місцевим
судом, а позивачем доведено вину у
невиконанні відповідачкою вказаних
обов'язків.

Таким чином, у зв'язку з такою
поведінкою відповідачки відносно її
дітей, свідомим нехтуванням нею своїми
батьківськими обов'язками, байдужим
ставлення до своїх дітей, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що з метою захисту прав та
інтересів малолітніх дітей позов слід
задовольнити та позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно обох її
малолітніх дітей.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
з'ясував спірні правовідносини,
всебічно й повно встановив обставини,
що мають значення для справи у
відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України,
дослідив усі наявні у справі докази,
дав їм оцінку та обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 30 січня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -