Справа № 591/146/14-ц
Провадження № 2/591/539/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2014 року
Зарічний районний суд м. Суми у
складі: головуючого - судді Сибільова
за участю секретаря - Кірілової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах
дітей Сумської міської ради, Прокурор
м. Суми, Виконавчий комітет Сумської
про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, про позбавлення
батьківських прав, який підтримала в
судовому засіданні та мотивувала тим,
що ОСОБА_2 ухиляється від виконання
обов'язків по вихованню своєї
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявляє до неї
батьківського піклування, не
цікавиться її успіхами, життям, не
відвідує місця її навчання. Просить
позбавити відповідача батьківських
прав відносно дитини ОСОБА_3, оскільки
це буде відповідати інтересам дитини і
ґрунтується на його бажанні.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином сповіщеним про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, своїх вимог, заперечень чи
пояснень по суті позову суду не надав, з
заявою про розгляд справи без його
участі не звертався, тому за
відсутності заперечень учасників
справи, судом ухвалено про проведення
Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Сумської міської ради,
вимоги позивача підтримала, надавши
письмовий висновок про можливість
позбавлення відповідача батьківських
Представник Прокурора м. Суми вимоги
позивача підтримав, вважаючи за
можливе позбавити відповідача
позбавити батьківських прав.
Представник третьої особи -
Виконавчого комітету Сумської міської
ради в судове засідання не з'явився, але
суду були надані докази на
підтвердження делегування функцій
органу опіки та піклування саме Службі
у справах дітей.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши
докази у справі, вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач з
відповідачем одружились 06 вересня 2003
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син -
Шлюб між сторонами було розірвано 20
березня 2007 року, дитина залишилась
проживати з матір'ю - позивачкою у
справі, з якою проживає і по теперішній
Батько дитини, проживає окремо від них,
Наведені обставини не заперечувались
та не оспорювались сторонами.
21 травня 2013 року судом було відмовлено
позивачці в позбавленні батьківських
прав відповідача (рішення суду набрало
законної сили), але відповідача було
попереджено про необхідність зміни
свого ставлення до дитини.
Висновком органу опіки та піклування
підтверджено можливість позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, в зв'язку з
його ухиленням від виконання
батьківських обов'язків.
Згідно ст. 165 СК України, право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав має,
зокрема, один з батьків.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: 2) ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
Такі обов'язки визначені статтею 150 СК
України, згідно якої, батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини, зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя, а також зобов'язані поважати
дитину. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
Законодавством позбавлення
батьківських прав визначається як
крайній захід впливу на осіб, що не
виконують батьківських обов'язків,
свідомо нехтують ними та ухиляються
від їх виконання (п. 15, 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
30 березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав»).
На думку суду, застосування такого
заходу, можливе лише тоді, коли
вичерпані всі інші заходи впливу на
батька, що спонукали б його до
виконання ним своїх обов'язків по
вихованню дитини, за умови, що мало
місце (та було доведено в судовому
засіданні) свідоме ухилення та
небажання батька приймати участь в
вихованні та житті своєї дитини.
Поданими стороною позивача доказами
підтверджено ухилення батька від
виконання своїх батьківських
обов'язків, а саме, що він шляхом
самоусунення не здійснює виховання
дитини, не цікавиться її життям і не
виявляє бажання до спілкування з нею.
Це вбачається з того, що навіть після
попередження відповідача судом про
необхідність зміни свого відношення до
дитини, батько ОСОБА_2 продовжив
нехтувати своїми батьківськими
обов'язками, на виконання рішення
Сумської міської ради (а.с. 13), щодо
встановлення часу зустрічей з батьком,
лише один раз бачився з сином, а в
подальшому просто ігнорував їх, на
контакт не йшов, від спілкування з
органом опіки та піклування з приводу
цього питання відмовлявся, що
підтвердили в судовому засіданні
представник органу опіки та піклування
та позивачка, які також підтвердили і
ті обставини, що кожного разу до
спілкування з дитиною ініціатива
виходила зі сторони матері, а батько з
власної ініціативи жодного разу не
виявив інтересу до спілкування з сином.
При цьому доказів тому, що відповідачу
чинились чи створювались перешкоди в
спілкуванні з дитиною, суду не надано.
Підтвердженням нехтування своїми
батьківськими обов'язками слугує і та
обставина, що ОСОБА_2 ігнорував
прохання матері надати дозвіл для
виїзду дитини за кордон для
оздоровлення, внаслідок чого позивачка
зверталась до суду з позовом, який був
задоволений (а.с. 14).
Показами класного керівника дитини
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, підтверджені наведені
вище обставини, щодо ухилення батька
від виконання своїх батьківських
обов'язків, оскільки він жодного разу
не приходив до школи та не цікавився
життям сина та його успіхами.
Доказів тому, що батько з об'єктивних та
поважних причин не виконував своїх
батьківських обов'язків або йому
чинились перешкоди в цьому, суду надано
не було, за таких обставин, беручи до
уваги, що були вичерпані всі можливі
заходи до спонукання батька до
виконання його батьківських
обов'язків, зокрема, шляхом
попередження судом про необхідність
зміни свого ставлення до дитини, а
також службою у справах дітей, яка
вдавалась до здійснення бесід з
батьком з приводу цих питань, проте
останній ухилявся від них і продовжує
не виконувати своїх батьківських
обов'язків по відношенню до сина, суд
робить висновок про те, що зв'язки
батька з дитиною втрачені, відповідач
самоусунувся від виховання
неповнолітньої дитини, не виявляє
інтересу до цього процесу і не бажає
брати участь в житті сина, тому є
підстави для задоволення позову та
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК
України, керуючись ст.ст. 10-11, 45, 57-60, 80, 88,
212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
батьківських прав відносно його
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте
Зарічним районним судом м. Суми за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до Зарічного районного
суду м. Суми протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
О.В. Сибільов