АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1256/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О. А. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого суду м.
Дніпропетровськ від 16 грудня 2013 року,
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Моторного (транспортного) страхового
бюро України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 та МТСБУ про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди вчиненої в результаті
ДТП.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 22.07.2013 року
близько 15 годин, ОСОБА_3, керуючи
автомобілем ЗАЗ 110307 «Славута»,
державний № НОМЕР_1, виїжджаючи з
тротуару біля будинку 2а по вул. Леніна
у м. Дніпропетровську, порушив вимоги
п.10.2 Правил дорожнього руху України,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_2 під керуванням власника
автомобіля ОСОБА_4, який рухався по вул.
Плеханова.

В результаті ДТП автомобіль позивача
було пошкоджено, згідно висновку
експерта № 1773 від 07.08.2013 року
матеріальна шкода складає 30870, 61 грн.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 09.08.2013 року
винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_3 за
ст. 124 КпАП України та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Просить задовольнити його позовні
вимоги та стягнути з ОСОБА_3 та МТСБУ
матеріальну шкоду в сумі 72503 грн. 73 коп.,
моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати
за проведення експертизи у сумі 800 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16.12.2013 року ОСОБА_2
в задоволенні позовних вимог було
відмовлено в повному обсязі з тих
підстав, що відповідач ОСОБА_3 є
працівником ТОВ «Приват-Таксі», на
автомобілі останнього було завдано
матеріальну шкоду, а тому відповідно до
ст.1172 ЦК України відповідальність
повинно нести підприємство /а.с.179-183/.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
/а.с. 188-192/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню відповідно до п.3, 4 ст. 309 ЦПК
України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовуються в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену безпеку.

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 року
передбачено випадки, коли потерпілі
мають можливість отримати
відшкодування від МТСБ України.

Відповідно до п.п. 41.1 ст. 41 цього Закону
МТСБ України за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених Законом, у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам п.1.7
ст.1 Закону, та майну, яке знаходилося в
такому транспортному засобі.

Судом встановлено, що 22.07.2013 року
близько 15 годин, ОСОБА_3, керуючи
автомобілем ЗАЗ 110307 «Славута»,
державний № НОМЕР_1, виїжджаючи з
тротуару біля будинку 2а по вул. Леніна
у м. Дніпропетровську, порушив вимоги
п.10.2 Правил дорожнього руху України,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «Фольксваген», державний
номер НОМЕР_2 під керуванням власника
автомобіля ОСОБА_4, який рухався по вул.
Плеханова.

В результаті ДТП автомобіль позивача
ОСОБА_4 було пошкоджено, згідно
висновку експерта № 1773 від 07.08.2013 року
матеріальна шкода складає 30870, 61 грн.
/а.с. 11-21/.

Наказом № 4993 від 25.12.2013 року МТСБУ,
відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» прийнято рішення про виплату
позивачу шкоди у розмірі 18895 грн. 56 коп.,
ці кошти надійшли на рахунок позивача
/а.с. 210, 211/.

Таким чином матеріальна шкода завдана
позивачу зменшилася і складає 21032 грн. 04
коп.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 09.08.2013 року
винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_3 за
ст. 124 КпАП України та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 340 грн. /а.с. 8/.

Також встановлено, що ОСОБА_3 на час
скоєння ДТП, а саме 01.03.2013 року був
прийнятий на роботу до ТОВ
«Приват-Таксі» інженером електро та
радіо зв'язку за сумісництвом, що
підтверджується трудовою книжкою.
Автомобіль ЗАЗ 110307 «Славута»,
державний № НОМЕР_1, на якому було
скоєно ДТП належить підприємству /а.с.
169, 170/.

В судовому засіданні суді першої
інстанції представник відповідача
заявив клопотання про притягнення до
участі у справі ТОВ «Приват-Таксі», але
позивач проти цього клопотання
заперечував, позовні вимоги не
змінював та наполягав задоволенні
своїх позовних вимог.

При вищенаведених обставинах, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
з ОСОБА_3 та МТСБУ матеріальної та
моральної шкоди вчиненої в результаті
ДТП, задоволенню не підлягають.

Однак , з таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до п. 6 Постанови № 4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за завдану
шкоду (п.2.2 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.11 Постанови за вибором
потерпілого вимога про відшкодування
шкоди може бути пред'явлена
безпосередньо до винної особи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування
матеріальної шкоди підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовуються особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

ОСОБА_2 в своєму позові також
посилається і на те, що у результаті
скоєної ДТП він отримав моральну шкоду,
яка була виражена у незручностях
пов'язаних з позбавленням його
користування автомобілем, він
вимушений був самостійно здійснювати
пошук станції технічного
обслуговування, запасних частин та
матеріалів необхідних для його
ремонту, вимушений був звертатися до
суду через порушення своїх прав що
завдало йому душевних страждань та
переживань.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовних вимог ОСОБА_2 щодо
відшкодування завданої моральної
шкоди в сумі 5000 грн. підлягають
частковому задоволенню, а саме в сумі
2000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути
на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 218
грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 21 832 грн. 04 коп.,
моральну шкоду в сумі 2000 грн., витрати
на проведення експертного висновку в
сумі 800 грн., та судові витрати в сумі 218
грн. 30 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді :