Справа № 202/1650/14-ц
Провадження № 2/202/2702/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в лютому 2014 року звернувся до суду із позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №0 від 26.06.2007 року в розмірі 643512,46 грн. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2, а саме нерухоме майно однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів судових витрат по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 26.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( правонаступник АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит у сумі 75 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами - 13,50% річних на строк з 26.06.2007 року по 16.09.2027 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Виконання позичальником зобов'язань за цим договором було забезпечено іпотекою відповідно до укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 договору іпотеки №0/1 від 26.06.2007 року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором було забезпечено договором поруки №0/4 від 25.06.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №0 від 26.06.2007 року.

Відповідач ОСОБА_1 в порушені умов кредитного договору неналежним чином виконував свої зобов'язання, станом на 13.12.2013 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 643 512 грн. 46 коп., що стало підставою для звернення до суду.

В ході розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача було залучено ПАТ « УкрСиббанк».

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. В подальшому відповідно до заяви просили розглядати справу без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явилися, позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Вказав, що позивачем не надано розрахунку суми заборгованості за кредитом, яка була передана від ПАТ « УкрСиббанк» до ПАТ « Дельта Банк».

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи ПАТ « УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши представників позивача, представника відповідача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 26.06.2007 року, відповідно до якого останньому банком було надано кредит у сумі 75 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами - 13,50% річних на строк з 26.06.2007 року по 16.09.2027 року.

Згідно з пунктом 6.1.2 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2007 року банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пунктом 1.2.2 цього Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

10 лютого 2009 року між сторонами були укладені додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2007 року та 11 лютого 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2007 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 26.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №0/1 від 26.06.2007 року, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1.1 договору у разі не виконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Кредитним Договором Іподекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Згідно до п.4.2 Договору звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 0 від 26.06.2007 року було забезпечено договором поруки №0/4 від 25.06.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №0 від 26.06.2007 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно до акту-прийому передачі документації від 31.01.2012 року передані документи за кредитним Договором №0, договором іпотеки №0/1 ( а.с.40) .

Позивач в позовній заяві вказує, що за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 порушив умови договору, не здійснював обумовлені договором платежі і станом на 13.12.2013 року має заборгованість на загальну суму 643 512 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 562 304 грн. 52 коп. заборгованість за відсотками - 81 207 грн. 94 коп.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку" та п. 4.3 Договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику повідомлення, оформлене згідно до ст.35 Закону України « Про іпотеку» та відповідно до п.4.4 Договору іпотеки у разі невиконання Іпотекодавцем вимог, зазначених у повідомлені, про яке йдеться в п.4.3 Іпотекодержатель здійснює звернення на предмет Іпотеки.

Отже, на підставі умов Договору іпотеки та норм чинного законодавства позивачем повинні були бути направлені письмові вимоги (претензії) на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виконання порушеного зобов'язання. Позивачем надано письмову вимогу від 25.12.2013 року щодо їх направлення. Однак як вбачається із вимог поточна заборгованість за тілом кредиту відсутня є заборгованість по відсоткам.

Відповідно до п. 1 ст. 590 ЦК України, ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки позивачем в порушеня вимог ст.131 ЦПК України суду не надано належних доказів на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.06.2007 року, так не надано жодного розрахунку суми боргу, відповідно до якого суд міг переконатися в порушенні відповідачами своїх зобов'язань за даними договорами, не надано розрахунку суми заборгованості за кредитом яка була передана від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ « Дельта Банк» та право вимогу на яку має позивач, отже суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, та вимушений в позові відмовити зв'язку недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 530, 553, 554,590,611,625,629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3,7, 10, 11, 57-60, 64, 88,169, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар