АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Заводян К.І., Лисака І.Н.

При секретарі : Ковальчук Н.О.

За участю : представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 про захист прав споживачів
шляхом визнання договору нікчемним та
застосування наслідків нікчемного
правочину за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 11 лютого 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Сторожинецького
районного суду Чернівецької області з
позовом до ТзОВ «Житловий Альянс» про
захист прав споживачів шляхом визнання
договору нікчемним та застосування
наслідків нікчемного правочину,
посилаючись на наступне.

15 травня 2006 року він уклав з ТзОВ
«Житловий Альянс» договір №004435 з
додатками №1,2 до договору, предметом
якого є надання учаснику системи
послуг на придбання товару в групі
таких же учасників, а саме, об'єкту
нерухомості за ціною 150000 грн.

На виконання умов договору позивачем
було здійснено реєстраційні платежі з
травня 2006р. по жовтень 2006 року в
загальній сумі 10841,65 грн. В процесі
виконання договору він зрозумів, що
ТзОВ «Житловий Альянс» ввело його в
оману, оскільки він сплачував кошти не
за сам товар, а лише за можливість
одержання права на купівлю товару.
Відповідач без залучення власних
коштів формував групу клієнтів, за
рахунок яких і здійснювалась передача
права на купівлю товару одному із
учасників групи, компенсуючи кошти за
рахунок інших учасників, залучених до
умов діяльності системи «Альянс».

Просив визнати договір №004435, укладений
15.05.2006р. між ним та ТзОВ «Житловий
Альянс» нікчемним та стягнути з
відповідача слачені ним кошти в сумі
10841,65 грн.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 11 лютого
2014 року в задоволенні позову
відмовлено в зв'язку з
необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Приймаючи рішення
по справі, суд першої інстанції, дав
неправильну оцінку зібраним доказам,
зробив висновки, які не відповідають
обставинам справи, порушив норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Товариство веде нечесну
підприємницьку діяльність; має ознаки
пірамідальної схеми.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

________________________________________________________________________
______________

№22ц-794/537/14 р.
Головуючий у 1
інстанції: Дячук О.О.

Категорія : 19

Доповідач: Винту Ю.М.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, судом
першої інстанції у повному об'ємі
з'ясовані обставини справи, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального й
процесуального права та зроблено
висновки, які відповідають зібраним по
справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.05.2006 року сторони уклали договір №004435
з додатками №1,2 до договору про надання
ОСОБА_1 права на отримання з фонду групи
фірми після виконання всіх умов та
розподілу коштів в сумі 150000 грн. для
придбання об'єкту нерухомості.

Згідно п.2.1 Договору фірма
зобов'язалася надати послуги,
спрямовані на придбання товару на
умовах діяльності програми системи
«Альянс», в т.ч. сформувати групу
учасників системи; організувати та
проводити розподіли фонду групи щодо
надання учаснику системи права на
купівлю товару; здійснити оплату
товару на користь учасника системи чи
надати відповідну суму в позику для
придбання товару самим учасником
системи.

В свою чергу, відповідно до п.3.1.1
договору, учасник системи зобов'язався
одноразово сплатити реєстраційний
платіж в розмірі, передбаченому в
додатку №1 до Договору при його
підписанні та адміністративний платіж
в розмірі, передбаченому Додатком №1 до
договору на умовах та в порядку,
передбаченому додатком №2 до Договору.

На виконання умов договору з моменту
його укладання до жовтня 2006 року
позивач сплатив грошові кошти в
загальній сумі 10841,65 грн., що
підтверджується копіями договору та
додатками №1,2, квитанціями про сплату
разового платежу, місячних чистих
платежів, а відповідач сформував групу
учасників системи №14, надавши позивачу
порядковий номер №48.

Згідно п.6.1 фірма гарантує надати
учаснику системи право на купівлю
товару, зазначеного в додатку №1 до
Договору за умови виконання учасником
системи всіх зобов'язань за договором.

П.8.1 Договору встановлено, що його
підписання є свідченням того, що
сторони повністю розуміли усі
визначення, умови і зміст договору та
додатків до нього.

Звертаючись до суду, позивач посилався
на ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»
та вважав, що відповідач ввів його в
оману під час здійснення правочину
щодо обставин, які мають істотне
значення, а тому такий правочин на
підставі ч. 1 ст. 230 ЦК України
визнається недійсним.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
і контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Кодексу.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін та
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
самостійно звернувся до відповідача,
був ознайомлений з умовами договору,
діяв вільно, на власний розсуд, мав
можливість відмовитися від укладення
договору, однак сторони досягли згоди з
усіх істотних умов договору, які ними
були погоджені, що підтверджується
підписами сторін на договорі.

Відповідно до положень, закріплених у
ч.1 п.7 ч.3, ч.6 ст.19 ЗУ «Про захист прав
споживачів», забороняється здійснення
нечесної підприємницької практики.
Нечесна підприємницька практика
включає в себе будь-яку діяльність (дії
або бездіяльність), що вводить
споживача в оману або є агресивною.

Зокрема, відповідно до п.7 ч.3 ст.19 цього
Закону забороняються як такі, що
вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, ЗУ «Про захист прав
споживачів» закріплена можливість
визнання недійсними правочинів,
здійснених із використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому, в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки здійснення сплати
за можливість одержання учасником
компенсації; компенсація надається за
рахунок залучення учасником інших
споживачів схеми; відсутність продажу
або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.
Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге є
легітимною підприємницькою
діяльністю.

В даному випадку, діяльність ТОВ
«Житловий Альянс» не є функціонуванням
«пірамідальної схеми» у зв'язку з
відсутністю головних ознак
«пірамідальності» - безтоварності та
сплати компенсації одним учасником за
рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів в групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами (учасниками
схеми) є тільки у часі одержання товару
кожним із них, за умови виконання своїх
зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ
«Житловий Альянс» здійснює чесну
підприємницьку практику, без створення
будь-яких так званих «пірамідальних
схем» та відповідно порушень ЗУ «Про
захист прав споживачів», а його
діяльність на даний момент визнана на
законодавчому рівні, не може бути
визнана недійсною.

Відповідно до ч.5 ст.1 ЗУ «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

В апеляційній скарзі позивач вказує на
те, що оспорюваним договором не
передбачено гарантій виконання
відповідачем своїх обов'язків за
договором, оскільки ОСОБА_1 ще у 2007 році
розірвав договір і жодного повернення
коштів з боку відповідача до цих пір не
відбулося.

Необхідно зазначити, що після
укладення Договору № 004435 від 15.05.2006
року, сторони приступили до виконання
своїх зобов'язань, передбачених ним, а
саме, ОСОБА_1 сплатив реєстраційний
платіж, один повний платіж, а ТОВ
«Житловий Альянс» сформував групу
учасників системи Альянс, включив до
неї позивача та провів перший і
наступні розподіли фонду.

22.11.2006 року на адресу ТОВ «Житловий
Альянс» надійшла заява ОСОБА_1 з
проханням розірвати оспорюваний
договір згідно пункту 8.4 статті 8
Додатку № 2 до основного Договору.

Відповідач погодився з побажанням
позивача та наступного дня надіслав
лист, в якому повідомив про розірвання
договору та роз'яснив про порядок
повернення сплачених коштів, а саме, що
згідно п.8.4 ст.8 Додатку №2 до основного
Договору, сума Чистих платежів за
мінусом одного Чистого платежу
повертається протягом 30 (тридцяти) днів
після закриття групи. Реєстраційний
платіж та Адміністративні витрати
поверненню не підлягають, оскільки є
платою за послуги Фірми з організації
управління та забезпечення
функціонування системи Альянс.

Однак, станом на 13.03.2014 року Група №14,
учасником якої був ОСОБА_1, ще не
закрита, оскільки в ній є клієнти, які
отримали право на купівлю товару і на
даний момент здійснюють розрахунок з
ТОВ «Житловий Альянс», сплачуючи повні
платежі згідно своїх графіків.

Саме за таких обставин відповідач не
повернув сплачені позивачем кошти
після розірвання договору.

Крім того, позивач зазначає, що
висновок суду першої інстанції
відносно того, що неможливо назвати
«пірамідальною схемою» послугу, яка в
подальшому визнана законною Верховною
Радою України в Законі України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг».
Дане твердження він аргументує тим, що
діяльність ТОВ «Житловий Альянс» не
підпадає під ознаки п.11-1 ст.4 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», де адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах визначено як один із
видів фінансових послуг.

Проте, необхідно зазначити, що на
підставі вказаного Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Пунктом 1.2. вказаних Ліцензійних умов
передбачено, що адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групі - фінансова послуга, що
надається ліцензіатом і передбачає
залучення грошових коштів учасників
групи, об'єднання цих коштів з метою
придбання та розподілу товарів між
учасниками групи; договір про надання
послуг з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групі
(далі - договір про адміністрування)
укладений в письмовій формі договір, за
яким одна сторона (ліцензіат) за
винагороду зобов'язується забезпечити
придбання певного товару другій
стороні (учаснику групи) за рахунок
об'єднаних періодичних платежів
учасників групи, а друга сторона
зобов'язується сплатити поточну ціну
цього товару шляхом внесення
періодичних платежів та винагороду
ліцензіату.

Діяльність ТОВ «Житловий Альянс»
підпадає під вищевикладений опис, але
на момент виникнення спірних
правовідносин не була визначена на
законодавчому рівні та не потребувала
ліцензування.

Пунктом 1.9. зазначених Ліцензійних умов
передбачено - якщо ліцензіат має намір
створювати нові групи та/або укладати
нові договори про адміністрування
після закінчення строку дії ліцензії,
він зобов'язаний отримати нову
ліцензію відповідно до цих Ліцензійних
умов.

ТОВ «Житловий Альянс» не створює нові
групи учасників, не укладає нові
договори про адміністрування
придбання товарів у групах, а тому і не
має необхідності в отриманні ліцензії.

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників
такого виду фінансових правовідносин,
як придбання товарів у групах. З
аналізу Ліцензійних умов слід зробити
висновок про те, що діяльність таких
груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів або
послуг.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази суду до
або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що

докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, ОСОБА_1 не надав обґрунтованих
доказів на підтвердження своїх доводів
про вчинення правочину під впливом
обману, ведення ТОВ «Житловий Альянс»
нечесної підприємницької практики,
використання пірамідальної схеми,
наявність підстав для встановлення
нікчемності правочину та застосування
наслідків його нікчемності.

Враховуючи наведене, колегія приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції відповідає нормам
матеріального й процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 11 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :