Справа №
Провадження № 2/477/256/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючої - судді Семенової
Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовною заявою, в
якій просив визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
5,49 га, розташовану на території
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що
вищевказане майно належало ОСОБА_2 як
спадкоємцю майна після смерті його
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.
Проте за життя ОСОБА_2 не встиг оформити
на своє ім'я правовстановлюючих
документів на вказану земельну
ділянку, яку заповідав позивачу, через
що останній позбавлений можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права та одержати свідоцтво про право
на спадщину на вказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, в якій позовні вимоги підтримав
та просив справу розглянути у його
відсутність.

Відповідач - Зеленогайська сільська
рада Жовтневого району Миколаївської
області звернулася до суду із заявою, в
якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та
просила справу розглянути у
відсутність їх представника.

Дослідивши надані суду письмові
докази, в межах заявлених позовних
вимог, судом встановлено що згідно
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
Зеленогайською сільською радою
Жовтневого району Миколаївської
області було здійснено актовий запис
про смерть за № 3 від 25.03.2013 року (а.с. 17).

Згідно посвідченого нотаріально
заповіту, ОСОБА_2 заповідав все належне
йому майно ОСОБА_1 (а.с. 16).

За даними Зеленогайської сільської
ради на час смерті ОСОБА_2 із останнім
були зареєстровані сторонні особи (а.с.
19).

Згідно спадкової справи № 114/2013, єдиним
спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2
є ОСОБА_1 (а.с. 32).

Підстави, з яких позивач був змушений
звернутися до суду із цим позовом,
підтверджуються листом нотаріуса від
30.10.2013 року № 1319/02-14, яким ОСОБА_1
роз'яснено про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказане майно у зв'язку з ненаданням
правовстановлюючого на нього, що
посвідчувало право спадкодавця ОСОБА_2
на це майно (а.с. 25).

За даними свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про що Зеленогайською
сільською радою Жовтневого району
Миколаївської області здійснено
актовий запис про смерть №15 від 22.07.2003
року (а.с. 22).

Згідно Державного акту серії МК № 044169
та даних відділу Держземагенства у
Жовтневому районі, ОСОБА_3 на час смерті
належала земельна ділянка площею 5,94 га,
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах території
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області (а.с. 20-21).

За даними Жовтневої державної
нотаріальної контори, спадкова справа
після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с.
30-31).

Згідно довідки Зеленогайської
сільської ради, на час смерті ОСОБА_3 із
нею проживав та був зареєстрований син
ОСОБА_2 (а.с. 23), отже останній, за
приписами ст. ст.529, 549 ЦК України 1960
року, що діяв на час відкриття спадщини,
є таким, що спадщину прийняв.

Проте за життя, ОСОБА_2
правовстановлюючого документу на
вказане майно на своє ім'я не оформив,
що підтверджується даними відділу
Держземагентства у Жовтневому районі
Миколаївської області від 10.02.2014 року
(а.с. 41).

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу
України, в редакції, що діяла на час
набуття ОСОБА_2 права на вищевказану
земельну ділянку, тобто з часу
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_3, право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчувалося державними актами.

Однак, як встановлено з наданих
письмових доказів, ОСОБА_2 прийнявши
спадщину після смерті матері та
набувши права щодо вищевказаної
земельної ділянки,
правовстановлюючого документу на
нього на своє ім'я не отримав, що нині
перешкоджає позивачу в оформленні
своїх спадкових прав.

Проте, за положеннями ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи наведене, та встановивши, що
ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна
після смерті ОСОБА_2 згідно
заповідального розпорядження
останнього, та спадщину прийняв, але
позбавлений можливості нотаріально
оформити свої спадкові права через
вищевказані обставини, на підставі ст.
16 ЦК України, суд дійшов висновку, що
цивільне право позивача підлягає
захисту шляхом визнання за ним права
власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 5,94 га, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах території
Зеленогайської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області (що зазначена у Державному акті
серії МК № 044169, зареєстрованому у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 465) в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова