Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 414/1402/13-ц
Провадження № 22ц/782/550/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Дронської І.О.,
Карташова О.Ю.

при секретарі : Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк»

на рішення Кремінського районного суду
Луганської області від 20 грудня 2013 року

за позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року позивач звернувся з
позовом в якому вказує, що, 16.05.2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем був укладений кредитний
договір № LGXRRX 11690167, згідно якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 3346 грн. 80 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
у порушення вимог закону та договору,
свої зобов'язання за договором не
виконав. Станом на 30.04.2013р. відповідач
має заборгованість за кредитним
договором у розмірі - 33236 грн. 19 коп.
Позивач просив суд стягнути з
відповідача вказану суму та
компенсувати позивачу судові витрати у
розмірі - 332 грн. 36 коп.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - залишено без
задоволення за спливом строку
звернення до суду з позовними вимогами.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» вказав на те, що незгодний
з рішенням місцевого суду, вважає, що
воно є незаконним, винесеним з
порушенням норм процесуального права,
за невідповідністю обставин, що мають
значення та невідповідність висновків
суду обставинам справи. Незастосування
судом норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин справи
призвели до ухвалення незаконного
рішення, а тому просить задовольнити
апеляційну скаргу, скасувати рішення і
ухвалити нове про задоволення позову
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
сторін, розглянувши справу у межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

На думку суду першої інстанції
представник позивача не надав суду
доказів того, що відповідач у справі
була ознайомлена з умовами надання
споживчого кредиту, оскільки під
вказаними умовами відсутній підпис
відповідача. Сам представник позивача
при звернення з позовом до суду
помилково надав до суду у якості
письмово доказу умови /а. с. 6 - 15/, які не
мають відношення до розгляду вказаної
цивільної справи і тільки при розгляді
справи у судовому засіданні надав
належні умови /а. с. 33 - 37/. Вказана
обставина викликала у суду сумніви
щодо можливості самостійно особі
боржнику розібратися з вказаними
документами на електронному сайті
банку. При наданні позову до суду
позивач у якості письмового доказу
додав копію заяви відповідача про
надання їй кредиту /а. с. 5/ текст якої
частково неможливо прочитати, саме у
тому місті де ведеться мова про
ознайомлення з умовами надання кредиту
і тільки вимога суду на клопотання
представника відповідача надала
можливість суду ознайомитися з
вказаним доказом /а. с. 43/.

Суд не визнав умови надання споживчого
кредиту складовою частиною кредитного
договору та не визнав за можливе по
справі керуватися 5-ти річним строком
позовної давності, оскільки у
відповідності до ст.259 ч.І ЦК України,
договір про збільшення строку позовної
давності повинен укладатися у
письмовій формі з підписами обох
сторін.

Але колегія апеляційного суду з вище
зазначеним висновком не може
погодитися заважаючи на наступне:.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до п. 5.5. умов надання
споживчого кредиту фізичним особи
термін позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Відповідно до цього сторони у
письмовій формі домовились про
збільшення строку позовної давності
стосовно стягнення заборгованості за
кредитом до 5 років, що не заборонено ст.
259 ЦК України.

На основі вище зазначеного місцевий
суд необґрунтовано прийшов до висновку
стосовно можливості керуватися 5-ти
річним строком позовної давності, як
таким що не відповідає ч. 1 ст. 259 ЦПК
України.

В судовому засіданні встановлено, що в
анкеті позичальника ОСОБА_2 поставила
підпис під текстом про те, що
ознайомлена і згодна з умовами надання
споживчого кредиту «растрочка
Стандарт», який і передбачав
п'ятирічний строк позовної давності.

Сам факт помилкового подання в якості
додатку до позовної заяви іншого
тексту умов надання споживчого
кредиту, не спростовує встановленої
обставини.

В судовому засіданні апеляційного суду
встановлено, що між позивачем, ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем, ОСОБА_2
16.05.2007 року був укладений кредитний
договір № LGXRRX 11690167, згідно якого
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 3346 грн. 80 коп. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 30.04.2013 року має заборгованість - 33236.19
грн., яка складається з:

888,48 грн. - заборгованість за кредитом;

12280.27 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

2565.36 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом;

15443.21 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи, відповідно до пункту
2.4.5.5 Умов та правил надання банківських
послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

1558.87 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо
строк виконання зобов'язань визначено
моментом пред'явлення вимог, кредитор
має право вимагати їх виконання у
будь-який час.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Ст.. 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням, умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив
зобов'язання, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Ст.. 1054 ЦК України передбачено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Оскільки за приписами ч. 3 ст. 549 ЦК
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В пункті 1 частини 2 статті 258 ЦК України
зазначено, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу).
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила (
ч. 1 ст. 261 ЦКУ).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до вище зазначеного та
розрахунку заборгованості за
договором наданого позивачем а.с. 3,4
судова колегія вважає за потрібне
стягнути пеню у розмірі 800 грн.

Крім того, колегія суддів також не
погоджується з вимогою позову щодо
стягнення з відповідача штрафу
(процентна складова) у сумі 1558,87 грн. у
зв'язку з тим, що позивачем цей штраф
визначений із суми заборгованості за
тілом кредиту, заборгованості по
сплаті відсотків та суми пені за
прострочення виконання умов договору.

Як вбачається з положень ст.. 549 ЦК
України, пеня та штраф є різновидом
неустойки як юридичної
відповідальності, які обчислюються у
відсотках саме від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов'язання,
при цьому можливість нарахування
одного виду неустойки на інший вид є
недопустимим.

В судовому засіданні встановлено, що
заборгованість за тілом кредиту
складає 888,48 грн., заборгованість по
сплаті відсотків становить 12280,27 грн., а
тому сума штрафу повинна бути
нарахована саме з цих сум ( без
урахування пені) та складати 658 грн. 44
коп.

Отже, судова колегія приходить до
висновку про те, що стягненню підлягає :

- заборгованість за кредитом - 888 грн. 48
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 12280 грн. 27 коп.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом 2565 грн. 36 коп.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 800 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 658 грн. 44 коп. а
всього підлягає стягненню 17692 грн. 55
коп..

При подачі позову, ціна якого складала
33236 грн. 19 коп., позивачем було сплачено
336 грн.36 коп. судового збору.

Позов підлягає частковому задоволенню
- на суму 17692 грн. 55 коп..

Отже , відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, витрати позивача по сплаті
судового збору можуть бути стягнені
пропорційно сумі задоволеного позову,
але не менше мінімального розміру
судового збору, який становить на дату
ухвалення рішення - 243 грн.60 коп.

На основі вище зазначеного судова
колегія приходить до висновку, що судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи; порушено норми матеріального
та процесуального права, а відповідно
до ст. 309 ЦПК України зазначене є
підставою для скасування рішення суду
і ухвалення нового про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду
Луганської області від 20 грудня 2013 року
- скасувати.

По справі постановити нове рішення,
яким позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № LGXRRX 11690167 від
16.05.2007 року станом на 30 квітня в розмірі
17692 грн.55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» 243 грн.60 коп. судового
збору.

В іншій частині позову відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :