Справа № 203/3657/12-ц Провадження №
22-ц/772/4186/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Гриценко І.Г.Категорія:
27Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Вавшка
В.С., Якименко М.М., при секретаріАгєєвій
Г.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк (далі - ПАТ АБ)
"Укргазбанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
заочне рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 24 вересня
2012 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ПАТ АБ
"Укргазбанк" звернувся до суду 21 червня
2012 року.

Зазначав, що 28 липня 2008 року між ВАТ АБ
«Укргазбанк», правонаступником якого є
ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № 21-МСБ/2008.
Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 28 липня 2008 року
між банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7 було
укладено договір поруки.

У зв'язку зі зміною виду кредитування
сторони домовилися викласти умови
кредитного договору у новій редакції,
про що 28 грудня 2010 року було укладено
додаткову угоду №1 до кредитного
договору. Також 28 грудня 2010 року у
зв'язку з внесенням змін до кредитного
договору від 28 липня 2008 року укладено
додаткову угоду №1 до договору поруки.

Вказав, що позичальник не виконує взяті
на себе зобов'язання за додатковою
угодою №1 до кредитного договору щодо
повернення кредитних коштів
відповідно до графіку та щомісячної
сплати нарахованих процентів за
користування кредитом і станом на 13
червня 2012 року не повернув кредит в
розмірі 57 936 грн. та не сплатив
нараховані проценти в розмірі 99 390 грн.
44 коп. Станом на 13 червня 2012 року
заборгованість ОСОБА_6 складає: 1 455 608
грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом,
99 390 грн. 44 коп. - відсотки за
користування кредитом, всього 1 554 999
грн. 31 коп.

Посилаючись на викладене вище ПАТ АБ
"Укргазбанк" просив стягнути солідарно
з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1 455 608 грн. 87 коп.
заборгованості за кредитом, 99 390 грн. 44
коп. відсотки за користування кредитом,
а всього 1 554 999 грн. 31 коп.

Заочним рішенням Вінницького
районного суду Вінницької області від
24 вересня 2012 року зазначений позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ПАТ АБ "Укргазбанк" в особі
відділення Вінницьке обласне
управління АБ "Укргазбанк"
заборгованість за кредитним договором
№21-МСБ/2008 від 28 липня 2008 року та
додатковою угодою до даного кредитного
договору №1 від 28 грудня 2010 року, станом
на 13 червня 2012 року в сумі 1 554 999 грн. 31
коп. та судові витрати в сумі 3 219 грн.,
всього 1 558 218 грн. 31 коп.

Ухвалою цього суду від 15 листопада 2013
року заяву ОСОБА_6 про перегляд
вказаного заочного рішення суду
залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі в
інтересах ОСОБА_6 її представник
ОСОБА_8, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення останньої,
виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду
вбачається, що таке рішення є по суті
правильним і справедливим, а тому
скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і
не заперечується сторонами, що між ВАТ
АБ «Укргазбанк», правонаступником
якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 28
липня 2008 року було укладено кредитний
договір № 21-МСБ/2008 (а.с.5-7).

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ АБ
«Укргазбанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 було
укладено договір поруки від 28 липня 2008
року (а.с.19).

Встановлено, що у зв'язку зі зміною виду
кредитування сторони домовилися
викласти умови кредитного договору у
новій редакції, про що 28 грудня 2010 року
було укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору (а.с.10-13). Також 28
грудня 2010 року у зв'язку з внесенням
змін до кредитного договору сторонами
було укладено додаткову угоду №1 до
договору поруки (а.с.20).

Згідно з умовами вказаного кредитного
договору та додаткової угоди №1 від 28
грудня 2010 року банк відкрив
позичальнику мультивалютну не
відновлювальну відкличну кредитну
лінію з лімітом кредитування в сумі
1488176,87 грн. Кредитна лінія надана на
строк з 28 грудня 2010 року по 27 липня 2028
року із сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 15 % річних, а у випадку
неповернення кредитних коштів у
терміни передбачені договором
(прострочена заборгованість) процентна
ставка встановлюється у розмірі 25%
річних.

Встановлено, що позивач виконав свої
зобов'язання за кредитним договором та
додатковою угодою до договору в
повному обсязі, а ОСОБА_6 не виконує
своїх зобов'язань в повному обсязі,
допустила заборгованість по оплаті
кредиту та відсотків за користування
ним, внаслідок чого заборгованість
останньої, станом 13 червня 2012 року,
склала 1 554 999 грн. 31 коп., з яких:
заборгованість по сумі несплаченого
кредиту - 57936,00 грн.; залишок суми
кредиту, що стягується достроково -
1397672,87 грн.; відсотки за користування
кредитом - 99 390 грн. 44 коп.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов
суд першої інстанції правильно виходив
із вірно встановлених судом обставин
про порушення відповідачами прав
позивача неналежним виконанням
зобов'язань відповідачем ОСОБА_6 за
укладеним з позивачем кредитним
договором № 21-МСБ/2008 від 28 липня 2008 року
та додатковою угодою №1 до кредитного
договору від 28 грудня 2010 року та
невиконанням ОСОБА_7 своїх зобов'язань
за договором поруки та додатковою
угодою від 28 грудня 2008 року №1 до
договору поруки від 28 липня 2008 року, за
якими він за вимогою банку
зобов'язаний виконати за ОСОБА_6 її
зобов'язання перед банком. Стягуючи
заборговану суму з відповідачів
солідарно суд правильно виходив із
положень частин 1 та 2 статті 554 ЦК
України про солідарну
відповідальність та правильно
встановив розмір заборгованості перед
банком виходячи із наданих ним
розрахунків.

Доводів про порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
які дають підстави для скасування чи
зміни судового рішення, апеляційна
скарга не містить. Наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують правильних висновків
суду.

Так, не можна погодитись із доводами
апеляційної скарги, про те, що позовна
заява не містить відомостей
(розрахунку) з чого саме складається
заборгована сума 1455608,87 грн., через що
суд безпідставно задовольнив ці
вимоги. Не можна погодитись також і з
іншими доводами щодо відсутності
розрахунків, оскільки із наданого
позивачем розрахунку заборгованості
(а.с.4), який є додатком до позовної
заяви, вбачається, що сумою
простроченого кредиту є 57 936, 00 грн.
станом на 13 червня 2012 року, а залишок
кредиту є 1397672,87 грн. на цю ж дату, яку,
скориставшись своїм правом
дострокового стягнення всієї суми
кредиту, банк вимагає повернути
достроково. Загальна сума відповідно
становить 1455608,87 грн., а разом із сумою
відсотків за користування кредитом -
99390,00 грн. сума боргу становить 1554999 грн.
31коп.

Отже позовна заява містить зрозумілий
розрахунок, який відповідає фактичним
обставинам справи та не містить
арифметичних помилок, а отже доводи
апеляційної скарги щодо цього питання
є безпідставними.

Безпідставними є також і доводи про
відсутність доказів отримання кредиту
у розмірі вказаному у позовній заяві.
Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема змісту доводів поданої
апелянтом заяви про перегляд заочного
рішення та змісту апеляційної скарги,
ОСОБА_6 не оспорювався факт отримання
нею суми кредиту. Не оспорюється також
сторонами той факт, що ОСОБА_6
періодично та частково сплачувала суму
кредиту, який отримала, а тому вказані
доводи апеляційної скарги, як
вбачається із сукупності матеріалів
справи, є формальними.

Виходячи із вказаного вище,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції є правильним і справедливим
та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 24 вересня
2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
В.С. Вавшко

/підпис/
М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук