Єдиний унікальний номер 242/4507/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/950/2014
єдиний унікальний номер 242/4507/13-ц
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Канурна О.Д.
27 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької
головуючого: Санікової О. С.
суддів: Барсукової О.І.
при секретарі Хохулі М.С.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Селидівського міського суду Донецької
області від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
18.09.2013 року позивач звернулася з
вказаним позовом до суду, мотивуючи
свої вимоги тим, що вона з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між
сторонами припинилися в 1991 році. В 2010
році їх донька ОСОБА_3 потрапила в
дорожньо-транспортну пригоду, в
наслідок якої стала інвалідом 1 групи
«А» та знаходиться на її утриманні,
оскільки втратила працездатність та
потребує постійно стороннього догляду.
Крім цього, на її утриманні є онук -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є сином
постраждалої доньки. Відповідач
платить їй аліменти на утримання
постраждалої доньки в розмірі 1/10
частки всіх доходів щомісячно, але
вказаної суми недостатньо, оскільки
постійно доводиться купувати ліки.
Просила стягнути з відповідача на свою
користь аліменти на її утримання по
догляду за дитиною-інвалідом у розмірі
1/6 частини всіх видів доходів та
додаткові витрати, пов'язані з
утриманням непрацездатної доньки у
розмірі 5 754,89 грн., а також щомісячно
стягувати з відповідача по 500 грн. на
утримання доньки-інваліда.
27.11.2014 року позивач ОСОБА_2 надала
до суду заяву про уточнення позовних
вимог, в якій збільшила додаткові
витрати на утримання непрацездатної
доньки до 6 583,27 грн.
Рішенням Селидівського
міського суду Донецької області від 18
грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ІПН НОМЕР_1), уродженця м.
Красноармійськ Донецької області, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на її утримання по догляду за дитиною
інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/10 частки зі всіх доходів
щомісячно, починаючи з 18 вересня 2013
року та до зміни обставин, що впливають
на розмір платежів.

Допущено негайне виконання
рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ІПН НОМЕР_1), уродженця м.
Красноармійськ Донецької області, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, додаткові
витрати , пов'язані з каліцтвом та
інвалідністю дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 6 583, 27 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
судовий збір на користь держави у
розмірі 229 грн. 40 коп.

З вказаним рішенням суду не
погодився відповідач ОСОБА_1 та
оскаржив його в апеляційному порядку. В
обгрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення
порушив норми матеріального та
процесуального права.

Просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити у повному
обсязі.

В судове засідання апеляційного
суду відповідач ОСОБА_1 не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
телефонограмою, зареєстрованою в
журналі телефонограм № 2 за № 4387 (а.с.
176).

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення представника
відповідача, пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 309 ЦПК України
передбачено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Селидівського
міського суду Донецької області від 17
січня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат
на дитину-інваліда задоволені частково
та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на період догляду за
дитиною-інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/10 частки всіх видів доходів
відповідача щомісячно, апе не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 08 листопада 2012 року та додаткові
витрати у розмірі 4 819 грн. 66 коп. Рішення
набрало законної сили 29 січня 2013 року.

З висновком суду першої
інстанції про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на користь ОСОБА_2 на її
утримання до догляду за
дитиною-інвалідом ОСОБА_3, у розмірі 110
частки зі всіх видів доходів щомісячно,
починаючи з 18 вересня 2013 року та до
зміни обставин, що впливають на розмір
платежів, суд апеляційної інстанції не
погоджується з наступних підстав.

Пред'являючи позов, позивач
ОСОБА_2 посилалася на статтю 198 СК
України, яка передбачає, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Суд першої інстанції стягнув
аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
її утримання, хоча статтею 76 СК України
і передбачено право на утримання після
розірвання шлюбу, але в позовній заяві
позивач не посилалася на статтю 76 СК
України. Крім того, ОСОБА_3 є
повнолітньою.

Статтею 185 Сімейного Кодексу
України передбачено, що той з батьків, з
кого присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2
вищевказаної статті, розмір участі
одного з батьків у додаткових витратах
на дитину в разі спору визначається
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Із пункту 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
вбачається, що до передбаченої участі
в додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. При одночасному розгляді вимог
про стягнення аліментів і додаткових
витрат їх має бути визначено у рішенні
окремо.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, то кожна особа зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про те, що затрати на ліки за 2011
та 2002 рік були предметом розгляду і
знайшли своє відображення в рішення
Селидівського міського суду Донецької
області від 17 січня 2013 року, не
заслуговують на увагу, оскільки в
матеріалах справи знаходяться
оригінали чеків (а.с. 21- 40). Крім того,
відповідно до довідок ВКК ОСОБА_3
потребує тривалого дорогого
медикаментозного лікування.

Суд першої інстанції правильно
прийняв докази позивача щодо понесених
додаткових витрат на дитину-інваліда,
але неправильно здійснив розрахунок
додаткових витрат, оскільки згідно
наданих чеків загальні додаткові
витрати становлять 11495,57 грн., а не 13167
грн., як указав суд першої інстанції,
тому з відповідача підлягає стягненню
половина даної суми, тобто 5747,57 грн. із
розрахунку: (а.с. 21 - 537 грн., а.с. 22 - 776,30
грн., а.с. 23 - 843,68 грн., а.с. 24 - 415,35 грн., а.с.
25 - 413,13 грн., а.с. 26 - 242 грн., а.с. 27 - 195,50
грн., а.с. 28 - 851,40 грн., а.с. 29 - 681,50 грн., а.с.
30 - 187,55 грн., а.с. 31 - 566,25 грн., а.с. 32 - 640,63
грн., а.с. 33 - 158,65 грн., а.с. 34 - 1342,89 грн., а.с.
35 - 577, 70 грн., а.с. 36 - 609,25 грн., а.с. 37 - 170,70
грн., а.с. 38 - 645,96 грн., а.с. 39 - 543,40 грн., а.с.
40 - 1096.30 грн. = 11495,14 грн. : 2 = 5747,57 грн., які
підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд
першої інстанції при ухваленні
рішення про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2, аліментів на її
утримання по догляду за дитиною
інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/10 частки зі всіх доходів
щомісячно, починаючи з 18 вересня 2013
року та до зміни обставин, що впливають
на розмір платежів, порушив норми
матеріального права, що є підставою для
скасування рішення в цій частині і
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
користь ОСОБА_2 на її утримання.

Крім того, вказане рішення
підлягає зміні в частині стягнення
додаткових витрат, пов'язаних з
каліцтвом та інвалідністю ОСОБА_3,
оскільки судом першої інстанції при
розрахунку вартості ліків були
допущені арифметичні помилки.

В іншій частині рішення суду
слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Селидівського міського
суду Донецької області від 18 грудня 2013
року в частині стягнення з
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1),
уродженця м. Красноармійськ Донецької
області, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на її утримання по догляду за
дитиною інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/10 частки зі всіх доходів
щомісячно, починаючи з 18 вересня 2013
року та до зміни обставин, що впливають
на розмір платежів скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на користь ОСОБА_2 на її
утримання відмовити.

Рішення Селидівського міського суду
Донецької області від 18 грудня 2013 року
змінити в частині стягнення
додаткових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
ІПН НОМЕР_1) уродженця м. Красноармійськ
Донецької області, на користь
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, додаткові витрати,
пов'язані з каліцтвом та інвалідністю
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
5747, 57 (п'ять тисяч сімсот сорок сім) грн.
57 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено протягом 20 днів
з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: