Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/170/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

09.01.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ
«Михайлівське - плюс», третя особа на
стороні позивача Головне управління
юстиції Кіровоградської області про
визнання правочину недійсним,
припинення дії яка порушує право, та
зобов'язання вчинити дію, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новгородківського районного суду
Кіровоградської області від 14
листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

20 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулася у
суд із вищезазначеним позовом та
просила: визнати договір оренди
землі від 15.06.2009 року про оренду її
земельної ділянки НОМЕР_1, загальною
площею 9,33 га, зареєстрованого
Новгородківським відділом
Кіровоградської регіональної філії
Центр Державного Земельного Кадастру
20.04.2010 року, за № ; зобов'язати
відповідача звільнити дану земельну
ділянку та підписати акт про її
передачу - приймання від відповідача
до позивача; зобов'язати третю особу
внести до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис про
припинення права користування
(оренди) спірною земельною ділянкою.

Позивач посилається на те, що вона є
власником земельної ділянки НОМЕР_1
полощею 9,33 га, розташованої на
території Новоандріївської сільської
ради Новгородківського району
Кіровоградської області для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії І - КР № 023473 виданого
02.01.2002 року. Між позивачем та
відповідачем 05 березня 2004 року
укладено договір оренди належної їй
земельної ділянки строком на п'ять
років. Після закінчення строку дії
договору відповідач безпідставно
продовжував користуватися земельною
ділянкою. В середині 2011 року, від
представників відповідача, вона
дізналася про те, що у розпорядженні
відповідача мається договір оренди
земельної ділянки, яка належить
позивачці, укладений від її імені у
2009 році та зареєстрований у
компетентному державному органі.
Однак даний договір позивачка не
укладала і підпис під ним не
ставила.

Рішенням Новгородківського районного
суду Кіровоградської області від 14
листопада 2013 року в позові
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Новгородківського
районного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, із наступних
підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того
що позивачем не доведено обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог.

При цьому суд посилається на
висновок експерта № 555 судово -
почеркознавчої експертизи від 16.08.2013
року, згідно якого підпис у договорі
оренди землі від 15.06.2009 року
зареєстрованого у Новгородківському
відділі Кіровоградської регіональної
філії Центра Державного Земельного
Кадастру 20.04.2010 року за № та
актах: - про передачу та прийом
земельної ділянки, яка надається в
оренду від 20.04.2010 року; - про
встановлення та погодження в натурі
меж земельної ділянки від 15.12.2009 року,
виконані самою ОСОБА_2, та не бере до
уваги, як доказ, поданий позивачем
висновок № 3608/02 почеркознавчого
дослідження виконаний за заявою
ОСОБА_2, відповідно до якого підписи в
графах «Орендодавець» та актах: - про
передачу та прийом земельної ділянки,
яка надається в оренду від 20.04.2010
року; - про встановлення та погодження
в натурі меж земельної ділянки від
15.12.2009 року, виконані не ОСОБА_2, а
іншою особою.

Як підставу неприйняття висновку
почеркознавчого дослідження суд
визнає те, що особа яка його
проводила не попереджалася, як
експерт, про відповідальність за
надання завідомо неправдивого
висновку і тому висновок наданий
позивачем не може прирівнюватися до
висновку експерта, який наданий на
виконання ухвали суду від 28.03.2013 року.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції які
відповідають обставинам справи і
вважає, що доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права та порушення норм
процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позивачем
не доведено обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог.

Як вбачається із досліджених судом
доказів, а саме, висновку експерта № 555
судово - почеркознавчої експертизи
від 16.08.2013 року, згідно якого підпис у
договорі оренди землі від 15.06.2009 року,
зареєстрованого у Новгородківському
відділі Кіровоградської регіональної
філії Центра Державного Земельного
Кадастру 20.04.2010 року, за № та
актах: - про передачу та прийом
земельної ділянки, яка надається в
оренду від 20.04.2010 року; - про
встановлення та погодження в натурі
меж земельної ділянки від 15.12.2009 року,
виконані самою ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ст. 203 ЦК
України, а саме на момент вчинення
правочину.

Матеріалами справи, а саме: договором
оренди землі від 15.06.2009 року,
зареєстрованим у Новгородківському
відділі Кіровоградської регіональної
філії Центра Державного Земельного
Кадастру 20.04.2010 року, за № та
актами: - про передачу та прийом
земельної ділянки, яка надається в
оренду від 20.04.2010 року; - про
встановлення та погодження в натурі
меж земельної ділянки від 15.12.2009 року
підтверджується, що на момент
укладення оспорюваного договору
сторонами були дотримані вимоги
закону щодо дійсності правочину, а
саме: сторони за договором мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності(ч.2 ст. 203 ЦК України), їх
волевиявлення було вільним і
відповідало їх внутрішній волі (ч.3 ст.
203 ЦК України), договори укладені у
формі встановленій законом (ч.4 ст. 203
ЦК України) і були спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (ч.5 ст. 203 ЦК
України).

Колегія суддів погоджується із тим,
що поданий позивачем висновок № 3608/02
почеркознавчого дослідження,
виконаний за заявою ОСОБА_2, не є
належним доказом, оскільки в
матеріалах справи відсутні
документи, які містять зразки
почерку та підпису ОСОБА_2, що були
предметом експертного дослідження та
стали підставою висновку експерта
про їх не ідентичність підписам які
містяться у договорі оренди землі та
актах. Дана обставина викликає у суду
сумнів щодо достовірності та
належності поданих зразків.

В той же час, в матеріалах справи
наявні всі документи, які надані
експерту на дослідження, що містять
підпис позивача та були предметом
цього дослідження і стали підставою
висновку експерта про їх
ідентичність підписам які
знаходяться у договорі оренди землі
та актах. Кожен із цих документів має
відмітку Кіровоградського відділення
ОНДІСЕ, що підтверджує факт
дослідження саме цих документів, а не
інших.

Допитаний колегією суддів експерт
ОСОБА_3 пояснив різницю між висновком
почеркознавчого дослідження та
експертним висновком тим, що на
експертне дослідження було надано
судом значно більше вільних, умовно-
вільних зразків підпису та почерку
ОСОБА_2, які містилися в наданих
судом експерту документах підписаних
позивачем, а тому і висновок
експертного дослідження зроблено із
більшою вірогідністю точності. Крім
того експериментальні зразки підпису
та почерку позивача на експертизу
були надані безпосередньо судом, а
на почеркознавче дослідження ОСОБА_2,
особисто.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і правильно
застосував норми матеріального
права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла переконання, що рішення
суду є законним та обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення
Новгородківського районного суду
Кіровоградської області від 14
листопада 2013 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: