Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/343/14
Головуючий у 1 інстанції: Федченко
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

гри секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від « 25» листопада 2013 р. у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
третя особа реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції про визнання поруки припиненою
та зняття обтяження з нерухомого майна,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про
визнання поруки припиненою та зняття
обтяження з нерухомого майна, який в
процесі розгляду справи уточнила.

В позові зазначала, що 27 липня 2007 року
між відповідачем АКІБ « УкрСиббанк»
(ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0. За умовами
цього договору ОСОБА_4 отримав кредит у
сумі 65.000 доларів США на строк до 26.07.2017 р
під 13,5%. Того ж дня, між тими самими
сторонами було укладено договір
споживчого кредиту за № 0/2, за
умовами якого ОСОБА_4, отримав кредит у
сумі 1.942 грн. на строк до 27 липня 2008 р під
17,5 % річних. З метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальника за
вищезазначеними договорами вона
виступила в якості майнового
поручителя. 27 липня 2007 року між нею та
ПАТ « УкрСиббанк» було укладено
договір іпотеки № 0/3. За умовами
цього договору вона передала в іпотеку
банку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, і тим самим зобов'язалась
відповідати належним їй нерухомим
майном за зобов'язаннями ОСОБА_4, які
виникли у нього перед банком на
підставі договорів № 0, № 0/2
від 27 липня 2007 року. Вважає, що як
правовідносини поруки, які виникли між
нею і банком, так і право застави
(іпотеки) повинні бути визнані
припиненими. У тексті договору іпотеки
від 27 липня 2007 р термін його дії не
встановлено. Згідно з умовами обох
кредитних договорів, укладених між
банком і ОСОБА_4 банк залишив за собою
право вимагати дострокового
повернення кредиту, а отже самостійно
встановлювати строк виконання
основного зобов'язання. Використовуючи
зазначене право банк висунув ОСОБА_4
вимоги про дострокове повернення
кредитів, а після відхилення цих вимог
скористався правом примусового
стягнення, що підтверджується актом
опису і арешту майна. З тексту цього
акту вбачається, що виконавче
провадження відкрито на підставі
напису, який здійснено 11 березня 2010 р.
Отже банк самостійно встановив строк
виконання основного зобов'язання і цей
строк розпочався не пізніше 11 березня
2010 року. У 6 місячний строк, тобто до 11
вересня 2010 р банк не пред'явив до неї
жодних вимог як до майнового
поручителя. За наявності кредитного
договору та договору поруки поручитель
приймає на себе зобов'язання
відповідати за виконання кредитного
договору за боржника, а також за
будь-якого боржника у разі переводу
боргу чи смерті боржника лише в тому
випадку, якщо така умова міститься в
договорі поруки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4
помер. Своєї згоди на забезпечення
виконання зобов'язання , яке прийняв на
себе первісний боржник, будь якими
новими боржниками, у тому числі
спадкоємцями ОСОБА_4 вона не надавала.
Вважає, що у разі припинення
зобов'язання поруки, застава, що
забезпечує виконання зобов'язання
поруки є також припиненою. Посилаючись
на ці обставини просила визнати
правовідносини поруки і застави
(іпотеки), що виникли на підставі
договору іпотеки припиненими та
зобов'язати банк протягом 5 робочих
днів з дня набуття рішенням законної
сили надіслати реєстраційній службі
заяву про виключення з державного
реєстру обтяжень нерухомого майна
відомостей про іпотеку нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1 , що належить
їй на праві власності.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2013
року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
в особі представника ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_3,
заперечення представника банку
Коротич М.М., перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як установлено судом, 27 липня 2007 року
між АКІБ « УкрСиббанк»
(правонаступником якого є відповідач
ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 були
укладені два договори про надання
споживчого кредиту: договір № 0,
за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит
у сумі 65 000 доларів США на строк до 26
липня 2017 р. під 13,5% та договір № 0/2,
за умовами якого ОСОБА_4, отримав кредит
у сумі 1 942 грн. на строк до 27 липня 2008 р.
під 17,5 % річних (а.с. 35-52).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за
вищезазначеними договорами ОСОБА_2
виступила в якості майнового
поручителя, уклавши з АКІБ
«УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»)
договір іпотеки № 0/3 від 27 липня
2007 року. За умовами цього договору вона
передала в іпотеку банку нерухоме
майно - квартиру АДРЕСА_1, яка їй
належить на підставі свідоцтва №836 про
право власності на житло, виданого
Жовтневою районною адміністрацією 27
серпня 1999 року, зареєстрованого
Орендним підприємством Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації 09 вересня 1999 року в
реєстровій книзі №191 за р. №35376 (а.с. 54-56).

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з неналежним виконанням
боржником зобов'язань за договорами
кредиту на предмет іпотеки за
виконавчим написом 464, виданим 11
березня 2010 року приватним нотаріусом
було звернено стягнення на інший
предмет іпотеки - нежиле приміщення по
АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4 (а.с. 57-60).

ІНФОРМАЦІЯ_2 кредитор ОСОБА_4 помер.

Відмовляючи в задоволенні позову про
визнання поруки припиненою та зняття
обтяження з нерухомого майна, суд
виходив із того, що у зв'язку зі смертю
боржника припиняється тільки договір
поруки, а договір іпотеки не
припиняється, оскільки на тепер банк не
змінював боржника.

Такий висновок суду не відповідає
вимогам закону.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 5 червня 2003 року № 898-ІV "Про іпотеку"
іпотекою визнається вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 3
Закону України від 5 червня 2003 року №
898-ІV "Про іпотеку" іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним
договором його права і обов'язки за цим
договором переходять до спадкоємців,
які зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Вимоги кредитора вони зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями і кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передано спадкоємцям у натурі
(пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 523
ЦК України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після заміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що у разі смерті
боржника за кредитним договором за
наявності спадкоємців відбувається
заміна боржника в зобов'язанні, який
несе відповідальність у межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

Аналогічну позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
17.04.2013 у справі № 6-18цс13, яка є
обов'язковою для всіх судів України
відповідно до ст. ст. 360-7 ЦПК України.

На тепер до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право власності
на спадкове майно померлого ОСОБА_4
ніхто не звертався, проте за наданою
апеляційному суду інформацією його
спадкоємцем є його син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини,
виданим 15 травня 2003 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції . Запоріжжя, серії
НОМЕР_1.

Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня,
неповнолітня, недієздатна особа, а
також особа, цивільна дієздатність
якої обмежена, вважаються такими, що
прийняли спадщину, крім випадків,
встановлених частинами другою -
четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки іпотекодавець
ОСОБА_2 не погодився забезпечувати
виконання зобов'язання новим
боржником, договір іпотеки на підставі
ст.ст. 523, 608 ЦК України, ч. 5 ст. 3 Закону
України від 5 червня 2003 року "Про
іпотеку" є припиненим, у зв'язку з чим
після набуття судовим рішенням
законної сили банк зобов'язаний
надіслати реєстраційній службі заяву
про виключення з державного реєстру
обтяжень нерухомого майна відомостей
про іпотеку нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на
праві власності.

З огляду на зазначене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 25 листопада 2013 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати припиненими зобов'язання
ОСОБА_2 за договором іпотеки № 0/3
(житлового приміщення) від 27 липня 2007
року про передачу в іпотеку квартири
АДРЕСА_1, що належить їй на праві
приватної власності, який укладений з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами
від 27 липня 2007 року № 0, № 0/2,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» протягом 5
робочих днів з дня набуття рішенням
законної сили надіслати реєстраційній
службі заяву про виключення з
державного реєстру обтяжень
нерухомого майна відомостей про
іпотеку нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві
власності.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: