РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

Головуючого - судді Цвірюка
Д.В.,

за участю секретаря Долгової
К.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2, мотивуючи
свої вимоги тим, що з 24 квітня 1993 року
вони перебувають у шлюбі, від якого
мають двох дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно-сімейні відносини
припинені остаточно з 2011 року через
зраду дружини. Подружжя проживають
разом, кожний займає свою кімнату,
однак спільного господарства не
ведуть. Кожен з них весь час живе своїм
життям, спілкуються один з одним як
чужі люди. Примирення між ними
неможливе, оскільки суперечить
інтересам сторін. Спору щодо розподілу
спільного майна не мають, на утримання
дітей позивач надає матеріальну
допомогу добровільно.

Ухвалою суду від 28.02.2014 року до розгляду
судом була прийнята зустрічна позовна
заява відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, в якому вона просить в
порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю, визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, та в порядку поділу майна, що є
спільною сумісною власністю, визнати
за ОСОБА_1 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач за зустрічним позовом
посилається на те, що вона перебуває у
шлюбі з відповідачем, зареєстрованому
24.04.1993 року Ленінським ВЗАЦС м.Харкова,
від якого мають двох дітей.
Самостійного доходу вона не мала,
оскільки син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має
важку хворобу та перебуває на обліку в
Харківському психоневрологічному
диспансері №3. В період шлюбу згідно
договору купівлі-продажу від 23.02.2000
року ОСОБА_1 була придбана квартира
АДРЕСА_1. Іншого спільного майна
подружжя не має. На цій підставі
позивач просить задовольнити позовні
вимоги та визнати за нею та за ОСОБА_1
право власності на ? частину
вищевказаної квартири.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити
у повному обсязі з підстав, наведених у
позові. Також визнав позовні вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_2 та не
заперечував проти їх задоволення.
Надав заяву про розгляд справи в
подальшому у його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні
визнала позовні вимоги за первісним
позовом та не заперечувала проти їх
задоволення. Також підтримала заявлені
нею позовні вимоги про поділ спільного
майна подружжя та просила їх
задовольнити з підстав, наведених у
позові. Надала заяву про розгляд справи
в подальшому у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази у їх сукупності, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про шлюб (серії НОМЕР_1, виданого 24.04.1993
року Ленінським відділом запису актів
цивільного стану м.Харкова, актовий
запис № 212) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24
квітня 1993 року було укладено шлюб.
Після реєстрації шлюбу прізвище
чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження (серія
НОМЕР_2, виданого 07.06.1997р. міським
відділом реєстрації актів
громадянськог стану м.Харкова) ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження (серія
НОМЕР_3, виданого 24.09.2004р. міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану №3 Харківського обласного
управління юстиції) ОСОБА_4 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьками є ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Житловий та майновий спір у сторін
відсутній, сумісного господарства не
ведуть, на примирення не згодні,
шлюбно-сімейні відносини остаточно
припинені.

Таким чином, суд вважає що подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечить їхнім інтересам, та
інтересам їхніх малолітніх дітей, шлюб
між сторонами повинен бути розірваний.

На вимогу відповідача після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Крім того, судом встановлено, що під час
шлюбу 23.02.2000 року між ОСОБА_1 (як
покупцем) та ОСОБА_6, ОСОБА_7 (як
продавцями) було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстровим №344.

Як вбачається з матеріалів позову,
іншого спільного майна подружжя немає.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ст. 69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
їм належить на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

У судовому засіданні відповідач за
зустрічним позовом не заперечував
проти розподілу майна у відповідності
з позовними вимогами, а саме: визнати за
ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 368,372 ЦК України, ст.ст.
60,69,70,105,110,112,114,115 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 4-8,10,11,174,209, 212,213- 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.04.1993 року
Ленінським відділом запису актів
цивільного стану м.Харкова, актовий
запис № 212, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
відповідачці прізвище - «ОСОБА_2».

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий - суддя:

Д.В.Цвірюк