Справа № 500/7347/14-ц
Провадження № 2/500/3090/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Прибиткової О.О.,

представника третьої особи - Константинова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа - комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на 3/40 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з якого 3/80 частини належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, мотивую тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що існують розбіжності в адресі та в частках, які зазначені в свідоцтві про право власності № 751 від 30 вересня 1996 року та довідці, що видана КП «Ізмаїльське МБТІ» від 16 вересня 2014 року за № 1288.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області Прибиткова О.О., в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

В судовому засіданні представник третьої особи комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, а також пояснив, що позивачу ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_6 дійсно належали 4/25 частини, в рівних частках кожному, тобто по 4/50 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Згодом, власники квартири № 2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 побудували прибудову до своєї квартири, внаслідок чого, сталося збільшення загальної площі зазначеного житлового будинку, тобто літ. «А», у зв'язку із чим, збільшилась інвентарна вартість всього будинку. На час приватизації в 1996 році спадкової частки будинку, працівниками МБТІ був здійснений розрахунок по квартирі № 1, інвентарна вартість якої, в процентному відношенні становить 20%, потім після побудування прибудови власниками квартири № 2 вищезазначеного будинку, інвентарна вартість спадкової частки будинку стала становити 16,3% від всієї вартості будинку. Внаслідок чого, відбулося зменшення часток ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_6 в зазначеному будинку з 4/25 частини на 3/40 частини. Крім цього, присвоєння нового юридичного адресу спадковому будинку, відбулося після внесення відомостей в реєстр прав власності на нерухоме майно, у зв'язку із тим, що об'єкт нерухомості розташований на АДРЕСА_4, тому будинок має подвійну юридичну адресу АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 30.09.1996 року за № 751, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 60д-11, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належали 4/25 частини, в рівних частках кожному, тобто по 4/50 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Як, вже було зазначено в судовому засіданні, представником третьої особи комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» та не заперечувалось в судовому засіданні сторонами по справі, у зв'язку із добудування прибудови власниками квартири № 2 в будинку, розташованому за адресою: за адресою: АДРЕСА_3, частки ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_6 в зазначеному будинку зменшилися з 4/25 частини на 3/40 частини, що підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.09.2014 року за № 1288 року, згідно якої ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належать по 3/80 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні, внаслідок того,що будинок, розташований на АДРЕСА_5, тому він має подвійну юридичну адресу, а саме АДРЕСА_1. 10 вересня 2014 року комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» було видано новий технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок, розташований за АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 01.02.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м, Донецьку Донецької області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/80 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38188899 від 21.08.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являється її син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16.01.1950 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа - комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/40 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Бурнусус