АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1564/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа №774/12/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія
суддів судової палати по цивільним
справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Лаченкової
О.В.

суддів - Варенко
О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Гасановій С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року по справі за скаргою ОСОБА_1, де
заінтересована особа начальник
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилова Ірина
Миколаївна про визнання неправомірною
та скасування постанови від 11 лютого 2013
року начальника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, -

в с т а н о в и л а:

До суду 20 лютого 2013 року із скаргою
звернувся ОСОБА_1, заінтересована
особа начальник
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Гаврилова Ірина
Миколаївна про визнання неправомірною
та скасування постанови від 11 лютого 2013
року начальника
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 грудня 2013 року скаргу задоволено
повністю та визнано неправомірною та
скасовано постанову начальника
Амур-Нижньодніпровського ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 11.02.2013 р. про
результати перевірки за її ініціативи
виконавчого провадження №251 з
примусового виконання
Амур-Нижньодніпровським ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22.10.2012 р. у
справі №401/7329/12 за виконавчим листом
№401/7329/12, виданим 22.11.2012 р.
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська про
зобов'язання начальника КЖЕП №43 надати
ОСОБА_1 запитувану ним у заяві від 20.02.2012
р. інформацію на ім'я начальника КЖЕП -43.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуально права,
просить ухвалу суду скасувати та
ухвалити нове судове рішення
легітимним судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що на
підставі п. 8 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» 11.02.2013 р.
начальником АНД ВДВС ДМУЮ Гавриловою
І.М. при проведенні перевірки
виконавчого провадження №251, яке
перебувало на виконанні у АНД ВДВС ДМУЮ
при примусовому виконанні виконавчого
листа №401/7329/12 від 22.11.2012 р.
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська про
зобов'язання начальника КЖЕП №43 Буй
О.Г. надати ОСОБА_1 запитувану ним у
заяві від 20.02.2012 р. інформацію на ім'я
начальника КЖП №43 Буй О.Г., було
винесено постанову про закінчення
перевірки та визнання дій державного
виконавця АНД ВДВС ДМУЮ Малюк І.В.
такими, що вчинені без порушень чинного
законодавства. В обґрунтування
постанови начальник АНД ВДВС ДМУЮ
посилається на виконання рішення суду
в повному обсязі, адже інформацію
відповідно до рішення суду державним
виконавцем витребувано у боржника та
направлено на адресу стягувача , та в
матеріалах виконавчого провадження
знаходиться заява на адресу КЖЕП №43
про надання інформації ОСОБА_1 та
відповідь на заяву від 20.02.2012 р., що є
підтвердження того, що інформацію
надано відповідно до рішення суду.

Суд першої інстанції погодився із
доводами скарги ОСОБА_1 і обґрунтовано
визнав неправомірною та скасував
постанову від 11 лютого 2013 року
начальника Амур-Нижньодніпровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції,оскільки
представник КЖЕП №43 ОСОБА_5 не мала
повноважень на представництво
інтересів начальника Буй О.Г. при
здійсненні виконавчого провадження і
боржником за виконавчим листом є Буй
О.Г., а не КЖЕП №43: відповідно до
довіреності (а.с.1) від 26.12.2012 р. №520
ОСОБА_5 уповноважена КЖЕП №43 м.
Дніпропетровська бути від імені КЖЕП
№43 представником у виконавчих службах
Дніпропетровського міського
управління юстиції з усіма правами
відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено при розгляді даної
справи, що стягувачем заперечується
факт отримання інформації, запитаної
ним у заяві від 20.02.2012 р., з приводу чого
судом розглянутий спір, за
результатами розгляду якого було
ухвалено рішення та виданий виконавчий
лист, та тоді як зміст постанови від
11.02.2013 р. свідчить про те, що матеріали
виконавчого провадження містять заяву
ОСОБА_1 від 20.02.2012 р. та відповідь на
заяву (дати цієї відповіді постанова
від 11.02.2013 р. не містить), що згідно зі
змістом постанови є підтвердженням
того, що інформацію надано відповідно
до рішення суду,однак встановити даний
факт через відсутність наданих у
порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів
не можливо .

Судом першої інстанції вірно
враховано, що при винесенні постанови
від 11.02.2013 р. начальник АНД ВДВС
посилався на п. 8 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», тоді як
зазначеною вище правовою нормою
врегульовані дії при оскарженні
рішень, дій або бездіяльності
посадових осіб державної виконавчої
служби, проте, відповідна скарга ОСОБА_1
не була подана. В той же час підстави
здійснення контролю, під час якого
винесена постанова 11.02.2013 р. (за
результатами перевірки за власної
ініціативи виконавчого провадження
№251), передбачені іншою правовою нормою
- ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно зі змістом якої
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Суд першої інстанції вірно прийшов до
висновку, що постанова від 11.02.2013 р.
винесена не у відповідності до ч. 2 ст. 83
Закону України «Про виконавче
провадження» і тому є неправомірною і
підлягає скасуванню.

Виходячи з вищевикладеного,колегія
суддів вважає,що ухвала
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2013 року є законною і її необхідно
залишити без змін.

В апеляційній скарзі не наведено
доводів, які б спростовували висновки
суду, викладені в ухвалі.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді