Провадження № 2/752/1044/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі: головуючого - судді
Калініченко Л.С., при секретарі Руденко
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах
дітей Голосіївсьскої районної в м.
Києві державної адміністрації про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 23.01.2014 року за клопотанням
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3
позовні вимоги ОСОБА_1 роз'єднано та
виділено вимогу про визначення місця
проживання дитини в окреме
провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що з відповідачем
зареєструвала шлюб 25 жовтня 2003 року у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві, про що зроблено відповідний
актовий запис № 1725.

Від шлюбу позивач та відповідач мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає, що спільне життя з
відповідачем не склалось через
несумісність характерів, в зв'язку з
чим, у сторін по справі виникали
непорозуміння. Також, позивач зазначає,
що вони з відповідачем не можуть
досягти компромісу у спірних питаннях,
що стосуються інтересів сім'ї, в зв'язку
з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття
поваги один до одного. Крім того,
позивач вважає, що має з відповідачем
діаметрально протилежні погляди на
шлюб та сім'ю, зазначає про те, що ОСОБА_2
постійно нехтує сімейними цінностями,
а також те, що з його ініціативи у
сторін весь час виникають сварки,
свідком яких нерідко стає дитина
подружжя, що негативно впливає на її
психічний стан та кожен раз спричиняє
позивачу та дитині подружжя душевні
страждання.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1
також посилається на те, що протягом
останнього року спільного проживання з
відповідачем сім'я фактично розпалась,
оскільки відповідач припинив брати
участь у веденні домашнього
господарства та формуванні сімейного
бюджету, відсутній дома до пізньої ночі
та у вихідні дні, інколи, навіть, не
ночує та стверджує що працює, разом з
тим, грошовими коштами відповідач свою
сім'ю не забезпечує.

Спору про поділ майна немає.

В судовому засіданні позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просили суд розірвати
шлюб між позивачем та відповідачем.

Відповідач, який в судовому засіданні у
відповідності до ст. 184 ЦПК України
допитаний в якості свідка, не
заперечував проти розірвання шлюбу з
позивачем, разом з тим, не погоджувався
та категорично заперечував проти
підстав, які ОСОБА_1 зазначила у
позовній заяві. Так, відповідач
звернувся до суду з письмовими
запереченнями, в яких зазначено, що
обставини, на які посилається позивач,
як на підставу для задоволення
позовних вимог про розірвання шлюбу не
відповідають дійсності та не
підверджені належними та допустимими
доказами у відповідності до ст. 60 ЦПК
України. Крім того, ОСОБА_2 вважає
наклепницькими та такими, що не
відповідають дійсності твердження
позивача про те, що останній припинив
участь у веденні домашнього
господарства та формуванні сімейного
бюджету, що не має постійного
достатнього доходу для забезпечення
матеріального забезпечення умов
проживання дитини, а також те, що ОСОБА_2
не має достатнього постійного доходу
для матеріального забезпечення умов
проживання дитини, що не має стабільної
роботи та заробітку.

Вислухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що між сторонами 25
жовтня 2003 року укладено шлюб, який
зареєстрований у Відділі реєстрації
актів громадянського стану
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві, про що зроблено
відповідний актовий запис № 1725.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні встановлено, що
також визнано сторонами у справі, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ведуть спільного
господарства та мають окремий буджет.

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, збереження шлюбу не
відповідає як її інтересам, так і
інтересам дитини, вважає, що строк для
примирення з відповідачем не потрібен.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
не заперечував проти розірвання шлюбу
з позивачем, разом з тим, не погодився з
обставинами, що викладені ОСОБА_1 у
позовній заяві.

Так, допитаний в судовому засіданні в
якості свідка відповідач пояснив, що
станом на час розгляду справи, останній
працює директором Приватного
підприємства «Лава», має достатню
заробітну плату, що виплачується
підприємством регулярно та без
затримок. Так, остання заробітна плата
відповідача складала 3500 грн. 00 коп.
Також, ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що купує продукти харчування
для сім'ї, самостійно сплачує
комунальні послуги за квартиру, в якій
проживає з позивачем та їх спільною
дитиною та належно виконує свої
батьківські обов'язки, зокрема,
забезпечує відвідування сином школи та
басейну, навчив його читати та грати в
шахи, займається разом з останнім
фізичними вправами вдома на тренажері,
який придбав у зв'язку з фізичними
вадами свого сина. Крім того,
відповідач вважає, що шлюб себе
вичерпав, зазначив, що почуття любові
між сторонами втрачено, а також те, що
вони мають різні погляди на життя,
вважає, що причиною звернення ОСОБА_1 до
суду з даним позовом є неповага
останньої до нього, а також різні
погляди позивача та відповідача на
проведення спільного сімейного часу.

Доказів, які свідчили б про можливість
примирення позивача, відповідача в
ході розгляду справи отримано не було.

Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливе та
суперечитиме інтересам кожного.

Спору про поділ майна немає.

Вирішуючи спір у даній справі, суд
приходить до висновку, що доводи
відповідача про те, що спір виник
фактично з вини позивача, яка не має
поваги до останнього та має протилежні
з відповідачем погляди на проведення
дозвілля, правового значення для
вирішння спору не мають. Разом з тим,
суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_2
про те, що останній належним чином
виконує свої обов'язки, які стосуються
ведення господарства у родині, а також
батьківських обов'язків останнього,
оскільки дані обставини підтверджені
належними письмовими доказами та не
спростовані позивачем в судовому
засіданні під час розгляду справи.

Оскільки, всебічно та об'єктивно
встановлені в судовому засіданні
обставини справи та фактичні взаємини
подружжя, а також дійсні причини
розірвання їх шлюбу свідчать про те, що
збереження шлюбу неможливе та буде
носити формальний характер, з
урахуванням також тієї обставини, що
позивач ОСОБА_1 наполягає, а відповідач
ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання
шлюбу, тобто, сторони не мають наміру
поновлювати сімейні відносини та на
примирення не згодні, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 24, 110, 112 СК України та стаття 10, 88,
212-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 15 жовтня 2003 року, який
зареєстрований у Відділі реєстрації
актів громадянського стану
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1725 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
місце проживання: : АДРЕСА_1, витрати по
сплаті судового збору в розмірі 114 (сто
дев'ятнадцять) гривень 71 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Голосіївський районний
суд м. Києва.

Суддя