НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/703/2012
№ 2/183/114/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231», ОСОБА_5. ОСОБА_4,
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово уточнював
позовні вимоги, 25 червня 2013 року
звернувся до суду з позовом в
остаточній редакції до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство», ОСОБА_5. ОСОБА_4,
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилався на те, що 03 серпня 2011
року близько 13-45 годин, ОСОБА_4, керуючи
технічно справним автомобілем «Volswagen LT
35” державний номер НОМЕР_4, який
належить на праві власності ОСОБА_5,
рухався по вул. Героїв Сталінграду, з
боку вул. Титова у напрямку вул..
Будівельників м. Дніпропетровськ.

Рухаючись по вул.. Героїв Сталінграду м.
Дніпропетровська, в районі будинку № 48,
ОСОБА_4, порушуючи правила дорожнього
руху України, проявляючи крайню
неуважність до дорожньої обстановки та
її змін, змінив напрям руху автомобіля
праворуч, не переконавшись, що це буде
безпечним, внаслідок чого, допустив
наїзд на припаркований біля правого
краю проїжджої частини автомобіль
«Mersedes-bens” державний номер НОМЕР_6 і
автомобіль «ЗАЗ» державний номер
НОМЕР_7.

Причиною дорожньо-транспортної
пригоди стали дії водія ОСОБА_4, який
порушив вимоги п.п. 1.3; 1.4; 1.5; 1.9, 10.1 Правил
дорожнього руху України, якими
визначено:

- п.п. 1.3 - учасники дорожнього руху
зобов'язані знати і неухильно
виконувати вимоги цих Правил, а також,
бути взаємно ввічливими;

- п.п. 1.4 - кожний учасник дорожнього руху
має право розраховувати, що й інші
учасники виконують ці правила;

- п.п. 1.5 - дії або бездіяльність
учасників дорожнього руху та інших
осіб не повинні створювати небезпеку
чи перешкоду для руху, загрожувати
життю, або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків;

- п.п. 1.9 - особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно з Законодавством;

- п.п. 10.1 - перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним та
не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху.

Дії водія ОСОБА_4 протирічили
вищезазначеним вимогам ПДР України, та
знаходяться у причинному зв'язку із
наступивши наслідками.

Позивач зазначив, що він перебував в
автомобілі «Volswagen LT 35” державний номер
НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_4 в якості
пасажира.

Внаслідок ДТП йому були заподіяні
тілесні ушкодження у вигляду: забитої
рани м'яких тканин голови, відкритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, які супроводжуються
гіпертонічною хворобою 2 ступеню,
гіпертонічним кризом не ускладненим та
тривожним синдромом, які відносяться
по ступеню тяжкості до легких тілесних
ушкоджень.

ОСОБА_1 посилався на те, що в результаті
ДТП в нього були пошкоджені зуби,
внаслідок чого виникла необхідність у
протезуванні.

За фактом вищезазначеного ДТП відносно
ОСОБА_4 була порушена кримінальна
справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Провадження у кримінальній справі
відносно ОСОБА_4 було закрите на
підставі ст. 46 КК України ( за
примиренням підсудного з потерпілою),
на підставі постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 листопада 2011
року.

Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що
внаслідок ДТП він проходив стаціонарне
лікування в період з 03 серпня 2011 року по
19 серпня 2011 року: та з 20 серпня 2011 року
по 02 вересня 2011 року, в наступному -
лікувався амбулаторно.

На придбання медикаментів та
необхідних препаратів в період
лікування ним було витрачено 3 764,52
грн.; крім того, вартість протезування
становить 7 500 грн.

Позивач зазначив, що в наслідок ДТП
йому була спричинена і моральна шкода,
яка полягає в тому, що пережив душевні
страждання в зв'язку з ушкодженням
здоров'я, внаслідок лікування не мав
можливості реалізації своїх звичок та
бажань, майже місяць був позбавлений
можливості працювати, були порушені
його нормальні життєві зв'язки,
моральну шкоду він оцінює в 28 112 грн.

Відповідач ОСОБА_4 перебував у трудових
відносинах з ТОВ «Дніпропетровське
автотранспортне підприємство 11231».

У відповідності до ч.1 ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Також, у відповідності до п.145 Постанови
КМУ України № 176 від 18 лютого 1997 року
«Про затвердження Правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту», перевізник зобов'язаний
компенсувати шкоду, заподіяну здоров'ю
та майну пасажирів.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України,
шкода. Завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Автомобіль «Volswagen LT 35" державний номер
НОМЕР_4 належить на праві власності
ОСОБА_5

Також, у відповідності до ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини особи, яка її завдала, якщо шкода
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки

Крім того, транспортний засіб, яким
керував ОСОБА_4, був застрахований
полісом №АА3125854 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів , відповідно до
якого страховиком є Відкрите
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто», в
зв'язку з чим, зазначений страховик
повинен відшкодувати завдану
матеріальну шкоду.

ОСОБА_1 посилався на те, що він
неодноразово звертався до страхової
компанії з вимогами про виплату
страхового відшкодування, але
страховиком не були проведені
відповідні виплати.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
ОСОБА_1 просив суд:

-стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231», ОСОБА_5. ОСОБА_4,
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на його користь 11 264,52
грн. завданої матеріальної шкоди;

-стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231», ОСОБА_5. ОСОБА_4,
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на його користь 28 112 грн.
на відшкодування завданої моральної
шкоди;

-стягнути солідарно з відповідачів на
його користь судові витрати в сумі 393,77
грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
його представник підтримали позов в
повному обсязі, посилалися на підстави
звернення до суду, викладені в позовній
заяві, просили суд задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, про місце, дату і час
розгляду справи належним чином
повідомлений.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав, просив суд винести
рішення у відповідності до вимог
законодавства.

Представник відвідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231», в судовому засіданні
позов не визнав, посилався на те, що
водій автомобіля ОСОБА_4 ніколи не
перебував у трудових відносинах з
підприємством. Між підприємством та
приватним підприємцем ОСОБА_6 був
укладений договір оренди
транспортного засобу з екіпажем -
автомобіля «Volswagen LT 35” державний номер
НОМЕР_4 у відповідності до умов
договору, відповідальність за
матеріальну шкоду, завдану іншим
особам в зв'язку з використання
транспортного засобу членами екіпажу.
Крім, транспортний засіб, був
застрахований полісом №АА3125854
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, тому, відповідальність за
спричинену шкоду повинен
відшкодовувати страховик.

Публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», як відповідач в своєму
листі просило суд розглянути справу
без участі її представника, надало
заперечення, в яких позов не визнало,
посилалося на те, що фактично
підтверджені та є належними докази про
понесені ОСОБА_1 витрати на суму 1 302,82
грн. Крім того, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, який діяв на час
ДТП, передбачена цивільна правова
відповідальність страховика за шкоду
будь якої особи, яка керувала
забезпеченим транспортним засобом на
відповідній законній підставі.
Страховій компанії не надані
документи, які підтверджують той факт,
що водій ОСОБА_4 керував транспортним
засобом на законних підставах.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
докази, надані сторонами, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що на підставі
постанови Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 листопада 2011 року було закрите
провадження у кримінальній справі
відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК
України ( за примиренням підсудного з
потерпілою),

У відповідності до матеріалів
кримінальної справи, ОСОБА_4
обвинувачувався в тому, що 03 серпня 2011
року близько 13-45 годин, він, керуючи
технічно справним автомобілем «Volswagen LT
35” державний номер НОМЕР_4, який
належить на праві власності ОСОБА_5,
рухався по вул. Героїв Сталінграду, з
боку вул. Титова у напрямку вул..
Будівельників м. Дніпропетровськ.
Рухаючись по вул. Героїв Сталінграду м.
Дніпропетровська, в районі будинку № 48,
ОСОБА_4, порушуючи правила дорожнього
руху України, проявляючи крайню
неуважність до дорожньої обстановки та
її змін, змінив напрям руху автомобіля
праворуч, не переконавшись, що це буде
безпечним, внаслідок чого, допустив
наїзд на припаркований біля правого
краю проїжджої частини автомобіль
«Mersedes-bens” державний номер НОМЕР_6 і
автомобіль «ЗАЗ» державний номер
НОМЕР_7, внаслідок чого, пасажиру ОСОБА_7
були спричинені тілесні ушкодження,
які віднесені до середнього ступеню
тяжкості.

Причиною дорожньо-транспортної
пригоди стали дії водія ОСОБА_4, який
порушив вимоги п.п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, якими
визначено, що перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним та
не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху.

Дії водія ОСОБА_4 протирічили
вищезазначеним вимогам ПДР України, та
знаходяться у причинному зв'язку із
наступивши наслідками.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, які визнані та не
оспорюються сторонами не підлягають
доказуванню.

Так, сторонами у справі визнані та не
заперечувалися ті обставини, що
позивач ОСОБА_1 під час ДТП отримав
тілесні ушкодження, оскільки перебував
в якості пасажира в автомобілі «Volswagen LT
35” державний номер НОМЕР_4, яким
керував ОСОБА_4

Зазначений факт підтверджується також
матеріалами кримінальної справи,
дослідженої судом, поясненнями свідка
ОСОБА_7

У відповідності до висновку
судово-медичної експертизи № 3141е від 21
вересня 2011 року, проведеної в рамках
кримінальної справи, ОСОБА_1 були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляду: черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, перелому
кісток носу без зміщення уламків,
забійної рани голови, саднин спинки
носу, які відносяться по ступеню
тяжкості до легких тілесних ушкоджень.
(а.с.116 кр.спр.)

Згідно наданих історій хвороб, що
внаслідок ДТП ОСОБА_1, проходив
стаціонарне лікування в період з 03
серпня 2011 року по 19 серпня 2011 року: та з
20 серпня 2011 року по 02 вересня 2011 року.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що власником
транспортного засобу - автомобіля
«Volswagen LT 35” державний номер НОМЕР_4, є
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу
(а.с.47 крим.спр.)

Сторонами не надані суду докази того,
що фізична особа - підприємець ОСОБА_6
мав право розпорядження
вищезазначеним транспортним засобом, в
той же час, судом встановлено, що 21
грудня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231» та приватним
підприємцем ОСОБА_6 був укладений
договір оренди автобуса з екіпажем,
відповідно до якого приватний
підприємець ОСОБА_6 передав
автотранспортному підприємству в
оренду автомобіль «Volswagen LT 35”
державний номер НОМЕР_4 з екіпажем,
договір діяв до 01 жовтня 2011 року.

У відповідності до додатку до договору
оренди автобуса від 21 грудня 2010 року,
наданий список членів екіпажу, де крім
інших, зазначений ОСОБА_4

В зазначеному додатку є посилання на
те, що з ОСОБА_4 був укладений трудовий
договір, який зареєстрований в
Індустріальному центрі зайнятості м.
Дніпропетровська.

В той же час, згідно довідки
Індустріального центру зайнятості м.
Дніпропетровська, трудовий договір між
приватним підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_4
не реєструвався.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 не
перебував в трудових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровське
автотранспортне підприємство 11231».

Судом також встановлено, що органами
ДАЇ Товариству з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровське
автотранспортне підприємство 11231» був
виданий Тимчасовий реєстраційний
талон на автомобіль «Volswagen LT 35”
державний номер НОМЕР_4 (а.с.48 кр.спр.)

На підставі зазначених документів та
путьового листа, оформленого ТОВ
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231», вищезазначеним
транспортним засобом мав право
керувати ОСОБА_4, який зазначений
водієм транспортного засобу.

Згідно до ст. 805 ЦК України, управління
та технічна експлуатація
транспортного засобу, переданого у
найм з екіпажем, проводиться його
екіпажем.

Згідно до ст. 928 ЦК України,
відповідальність перевізника за шкоду.
завдану каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю пасажира,
визначається відповідно до глави 82
цього Кодексу, якщо договором або
законом не встановлена
відповідальність перевізника без вини.

У відповідності до п.4.4 договору оренди
автобуса з екіпажем, який укладений 21
грудня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровське автотранспортне
підприємство 11231» та приватним
підприємцем ОСОБА_6, відповідальність
за матеріальну шкоду, спричинену в
зв'язку з використанням транспортного
засобу, несе орендодавець, тобто -
приватний підприємець ОСОБА_6

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
переконання, що відповідальність за
шкоду, завдану транспортним засобом
автомобілем «Volswagen LT 35” державний
номер НОМЕР_4 повинен нести приватний
підприємець ОСОБА_6

Позивачем ОСОБА_1 не заявлялися вимоги
до приватного підприємця ОСОБА_6

В той же час, у відповідності до ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (в редакції, яка
діяла на момент настання ДТП)
передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що власник
транспортного засобу ОСОБА_5 уклав
договір страхування, транспортний
засіб «Volswagen LT 35" державний номер
НОМЕР_4, був застрахований полісом
№АА3125854 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого
страховиком є Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (правонаступник
Відкритого акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант».

У відповідності до полісу №АА3125854,
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю становить
100 000 грн., ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. на
годного потерпілого.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1
посилався на те, що в результаті ДТП в
нього були пошкоджені зуби, внаслідок
чого виникла необхідність у
протезуванні, вартість якого становить
7 500 грн.

У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на обґрунтування своїх вимог.

Позивач ОСОБА_1 не надавав суду жодного
доказу того, що в результаті ДТП в нього
були пошкоджені зуби, при проведенні
експертизи зазначений факт не був
встановлений, також не відображений в
медичних документах, в зв'язку з чим, в
задоволенні зазначеної частини вимог
належить відмовити.

Позивач посилався на те, що на
придбання медикаментів та необхідних
препаратів в період лікування ним було
витрачено 3 764,52 грн.

В той же час, у відповідності до наданих
позивачем чеків, позивачем доведені
витрати на суму 1 302,82 грн.

Суд приходить до переконання, що
витрати, які понесені позивачем, не
підлягають відшкодуванню, оскільки не
підтверджуються відповідними
призначеннями медичних закладів, а
саме:

-фіскальні чеки на суму 247 грн. від 01.08.2011
року, оскільки витрати проведені до
ДТП;

-товари в чеках на суму 62,25 грн. (пакети,
благодійні внески) не є витратами на
лікування;

-квитанції на придбання медпрепаратів
на суму 2 076,93 грн. не має в призначенні
лікарів: в період з 03.08.2011 року по 19.09.2011
року - адаптол, батагистин, гематовіт,
дексалгін, индомецатин, левомак,
мексидол, медокалм, фармазолін, натрія
хлорід, ноотропил, но-шпа, папаверин,
платифилин, то норма, три фас,
троксевазин; за період з 20.08.2011 року по
02.09.2011 року - адаптол, вази лип,
верошпирон, глюкоза, есенциале,
квинакс, кетанов, лозап, метамакс,
натрія хлорід, ноофен, оптивижн,
солкосерил, тулизид, факовит,
фраксиприн.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
переконання, що вимоги позивача в
частині відшкодування завданої
матеріальної шкоди підлягають
частковому задоволенню, на суму 1 302,82
грн., та зазначена сума повинна бути
стягнута із страховика - Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає … у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала в зв'язку ушкодженням
здоров'я.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, заподіяна фізичній особі,
відшкодовується особою, яка заподіяла
її.

Судом встановлено, що в наслідок ДТП
позивачу була спричинена моральна
шкода, яка полягає в тому, що позивач
ОСОБА_1 пережив душевні страждання в
зв'язку з ушкодженням здоров'я,
тривалий час проходив лікування.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обстави, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи обставини справи, тяжкість
отриманих позивачем тілесних
ушкоджень, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень, враховуючи вимоги
розумності та справедливості, суд
приходить до переконання. що розмір
моральної шкоди повинен бути
визначений в розмірі 2 500 грн.

У відповідності до п.22.3 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (який діяв на час події)
потерпілому відшкодовується моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до п. 9.3 ст. 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції на час ДТП)
встановлено, що обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 50 000 гривень на одного
потерпілого.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що Публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» повинно
відшкодувати не більше 2 500 грн. (50 000
грн. х 5%) моральної шкоди, завданої
позивачу.

Оскільки судом визначена сума
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2 500 грн.. суд приходить до
переконання,що зазначена сума повинна
бути стягнута з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
користь позивача.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1
понесені судові витрати в сумі 123 грн.

Враховуючи вищевикладене і керуючись
ст.ст.10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст.22, 23,
1166, 1167, 1187 ЦК України, Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_5 в рахунок
відшкодування завданої матеріальної
шкоди 1 302,82 грн.; в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди - 2 500 грн.; судові витрати в сумі
123 грн., а всього 3 925,82 грн. (три тисячі
дев'ятсот двадцять п'ять грн. 82 коп.)

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький