Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
08 травня 2013 р. за позовом ОСОБА_3 до
Кам'яницької сільської ради
Ужгородського району, третя особа -
ОСОБА_2, про встановлення права
власності на частину будинковолодіння
у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до
Кам'яницької сільської ради
Ужгородського району у вересні 2008 р.

Після зміни предмету позову (а.с.63-64)
просила встановити за нею право
власності на 1/2 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за ОСОБА_4

На обґрунтування зазначала, що є
спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 (бабусі) за заповітом від 16.10.07 р.
Під час оформлення права власності на
спадкове майно з'ясувалося, що будинок
по АДРЕСА_1, який побудувала бабуся за
час спільного проживання із дідом -
ОСОБА_5, не зданий у експлуатацію і не
зареєстрований у єдиному реєстрі права
власності.

За клопотанням позивача суд залучив до
участі в справі в якості третьої особи
ОСОБА_2 (а.с.48).

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 08.05.13 р. позов задоволено
(а.с.67-69).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про відмову в позові.
Доводить про порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Указує, що рішення суду позбавляє його
права власності на спірне нерухоме
майно як законного спадкоємця першої
черги після смерті батька - ОСОБА_5

У судовому засіданні апелянт і його
представник - адвокат ОСОБА_6,
підтримали скаргу. ОСОБА_3 і її
представник - адвокат ОСОБА_7, а також
представник Кам'яницької сільської
ради Ужгородського району Панова І.В.
не визнали скарги як безпідставної і
просять залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасуванню із
ухваленням нового, з таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_4, а даних, які б
заперечували факт права власності в
останньої на 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 та інших
осіб, які мають право на вказане
спадкове майно або претендують на це
право, не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з цим
висновком через неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Установлено, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Заповіт на все
належне їй майно від 16.10.07 р. складений
на користь ОСОБА_3 як онуки (а.с.9).

Згідно з довідкою Кам'яницької
сільської ради від 26.03.08 р. ОСОБА_3
проживала з ОСОБА_4 і вела з нею спільне
господарство по день смерті останньої
(а.с.20).

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 16.04.08 р., яке набрало законної
сили 29.04.08 р., встановлено факт
проживання однією сім'єю чоловіка -
ОСОБА_5, та жінки - ОСОБА_4, без шлюбу з 1944
р. по день смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, і встановлено факт
родинних відносин, а саме той факт, що
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.10-11, 14).

Тобто, ОСОБА_2 також є спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
батька - ОСОБА_5, що не заперечується,
однак такий залучений до участі в
справі лише як третя особа без
самостійних вимог, а не як сторона
(відповідач).

Хоча коло відповідачів, до яких
заявляються вимоги, визначає сам
позивач, суд як суспільно-державний
орган, на який покладено обов'язок
вирішення справи відповідно до закону,
має право та зобов'язаний визначити
суб'єктивний склад спору залежно від
характеру правовідносин і норм
матеріального права, які підлягають
застосуванню.

З цього приводу колегія суддів
зауважує, що на виконання вимог ст. 10
ЦПК України (щодо сприяння всебічному
та повному з'ясуванню обставин справи)
і ст. 130 ч.6 п.2 ЦПК (щодо вирішення
питання про склад осіб, які братимуть
участь у справі) суд першої інстанції у
порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК, мав
усунути цей істотний недолік.

Про такий обов'язок суду ідеться також
у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.09 р. № 5 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду».

Тобто, за загальним процесуальним
правилом суд має сприяти залученню до
розгляду справи всіх осіб, прав та
інтересів яких стосується виниклий
спір. Захист своїх прав та інтересів ці
особи реалізують за допомогою широких
процесуальних прав і гарантій.
Натомість незалучення кого-небудь з
них до розгляду справи як і залучення в
неналежному статусі позбавляє їх цієї
можливості.

Оскільки суд першої інстанції залишив
цю обставину (суб'єктний склад
відповідачів) поза увагою, а суд
апеляційної інстанції позбавлений
процесуальних можливостей самостійно
усунути вказане порушення, то
оскаржене рішення уже лише з цієї
підстави не можна визнати законним і
обґрунтованим.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання лише в
разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
ЦК). Так, за змістом цієї статті
належним відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, земельну ділянку.

У нашому випадку це той же ОСОБА_2,
процесуальне становище якого в справі
є неналежним.

Окрім того, як роз'яснив Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» визнання права
власності на спадкове майно в судовому
порядку є винятковим способом захисту,
що має застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

При вирішенні питання щодо визнання
права власності в порядку спадкування
на житлові будинки (споруди), які
збудовані до 2004 р. і на які відсутні
правовстановлюючі документи,
перевірці підлягають фактичні та
правові підстави виникнення права
власності (створення майна, придбання
за договорами купівлі-продажу,
дарування, набуття у порядку
спадкування тощо), у підтвердження яких
можуть сукупно слугувати виписка із
погосподарської книги про те, що
будинок належав спадкодавцеві,
технічний паспорт на будинок, висновок
спеціалістів щодо технічного стану
будинку, дотримання санітарних і
протипожежних вимог, рішення місцевої
ради та договору про надання земельної
ділянки в безстрокове користування для
будівництва будинку, відмова виконкому
місцевої ради в оформленні права
власності та постанова нотаріусу про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Наявна в справі довідка Кам'яницької
сільської ради від 11.02.08 р. (а.с.12, 123), за
якою відповідно до запису в
погосподарській книзі сільради за 1985 р.
забудовником житлового будинку по
АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 (рік побудови
будинку - 1952), та надані позивачем в
апеляційній інстанції лист архівного
відділу Ужгородської РДА від 18.12.13 р.
про відсутність в архіві відомостей
щодо виділення земельної ділянки під
забудову гр. ОСОБА_5 (а.с.125), постанова
державного нотаріуса від 09.12.13 р. про
відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4
(а.с.120), і складений 16.05.08 р. технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна по
АДРЕСА_1 (а.с.126-128) не можуть слугувати
підставою для задоволення позову.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що оскаржене рішення підлягає
скасуванню із ухваленням нового про
відмову в позові за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 33, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1
п.2, 309 ч.1 п.1, п.4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319
ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

2. Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 08 травня 2013 р.
скасувати.

3. У позові ОСОБА_3 до Кам'яницької
сільської ради Ужгородського району,
третя особа - ОСОБА_2, про встановлення
права власності на частину
будинковолодіння у порядку
спадкування за заповітом відмовити.

4. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: