інстанції - Корольова Г. Ю.Номер
провадження 22-ц/788/138/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 12 грудня 2013 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Созіданіє» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

в с т а
н о в и л а:

ТОВ «Созіданіє» звернулося до суду з
вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 01 квітня 2008 року між ТОВ
«Созіданіє» та ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу квартири з
розстроченням платежу, за умовами
якого позивач продав, а відповідач
придбав квартиру АДРЕСА_1. За умовами
договору частина вартості квартири в
розмірі 124 785 грн. була сплачена до
укладення договору купівлі-продажу, а
залишок суми розміром 161 600 грн.
відповідач повинен був сплатити до
22.04.2008 року, але всупереч умовам
договору не сплатив. Уточнивши позовні
вимоги, з урахуванням часткового
погашення боргу відповідачем під час
знаходження справи в суді, позивач
просить стягнути з відповідача на його
користь 158 600 грн. та судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 12 грудня 2013 року позов
ТОВ «Созіданіє» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Созіданіє» заборгованість за
придбану квартиру у розмірі 158 600 грн. та
судовий збір в розмірі 1586 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. В доводах
посилається на те, що другий внесок в
рахунок сплати вартості квартири
повинен був надати банк «Біг Енергія»,
що він вважає і було зроблено, а тому
претензії по несплаті коштів за
квартиру повинен був мати саме банк, а
не позивач по справі. Сплата коштів
позивачу також підтверджується актом
прийому-передачі квартири.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3, представника ТОВ
«Созіданіє» Мачуліна О.В., вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 01
квітня 2008 року між ТОВ «Созіданіє» та
ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу квартири з
розстроченням платежу, за умовами
якого покупець - ОСОБА_3 придбав в
особисту приватну власність квартиру
АДРЕСА_1 вартістю 286 385 грн. Договір
посвідчений приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстровано в
Державному реєстрі за № 18730581 (а. с. 5,6).

До укладення договору покупцем
сплачена частина вартості квартири в
розмірі 124 785 грн., а залишок розміром 161
600 грн. відповідач повинен був сплатити
до 22.04.2008 року.

27 березня 2009 року ТОВ «Созіданіє»
направило ОСОБА_3 претензію про сплату
161 600 грн. за договором купівлі-продажу
квартири з розстроченням платежу (а. с.
7). Однак до цього часу відповідач в
повному обсязі заборгованість не
сплатив.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
умови договору купівлі-продажу в
повному обсязі не виконав, а тому з
нього підлягає стягненню на користь
позивача несплачена сума вартості
квартири.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову, так як суд дійшов його
правильно встановивши фактичні
обставини справи, з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

З акту прийому-передачі квартири від 14
квітня 2008 року вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 була передана відповідачу
продавцем в стані, що відповідає умовам
договору купівлі-продажу (а. с. 34).

Залишок вартості квартири в сумі 161600
грн. в строки, передбачені договором
купівлі-продажу, ОСОБА_3 не сплатив, а
тому 27 березня 2009 року позивач
звернувся до нього з претензією про
сплату коштів. Так як вимогу за
претензією ОСОБА_3 не виконав, ТОВ
«Созіданіє» звернулось до суду з
позовом про розірвання договору
купівлі-продажу з розстроченням
платежу та визнання недійсним договору
дарування 1/3 частини цієї квартири.
Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06 квітня 2012 року
відмовлено в задоволенні позову ТОВ
«Созіданіє». Рішенням Апеляційного
суду Сумської області від 29 травня 2012
року рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06 квітня 2012 року
змінено в частині мотивів відмови в
позові, в іншому рішення залишено без
зміни.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, що встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Хоча в акті прийомі-передачі
квартири від 14 квітня 2008 року
зазначено, що гроші за продану квартиру
у відповідності з договором
купівлі-продажу від 01.04.2008 року
отримані повністю, проте під час
розгляду справи за позовом ТОВ
«Созіданіє» до ОСОБА_3 про розірвання
договору купівлі-продажу відповідач
визнавав, що сплатив в рахунок вартості
квартирі лише 124785 грн., а решту коштів -
161600 грн. не сплатив за незалежними від
нього обставинами. Факт несплати
ОСОБА_3 залишку вартості квартири в
сумі 161600 грн. встановлений рішенням
Апеляційного суду Сумської області від
29 травня 2012 року. Не заперечував цю
обставину і сам ОСОБА_3 під час розгляду
даної справи в судовому засіданні
апеляційного суду.

Доводи його апеляційної скарги про те,
що другий внесок в рахунок сплати
вартості квартири повинен був надати
банк «Біг Енергія», що він вважає і було
зроблено, колегія суддів не може взяти
до уваги, так як в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_3 .пояснив, що
кредитного договору з вказаним банком
він не укладав, докази виконання банком
його обов'язку за договором
купівлі-продажу по сплаті залишку
вартості квартири в сумі 161600 грн. у
нього відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову є правильним. Однак, при
визначенні суми заборгованості, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь ТОВ «Созіданіє», суд врахував
не всі грошові суми, які були сплачені
ОСОБА_3 на погашення заборгованості під
час знаходження справи в провадженні
суду.

Перший раз позов ТОВ «Созіданіє» в
даній справі було задоволено заочним
рішенням суду від 23 січня 2013 року. На це
рішення ОСОБА_3 подав заяву про його
перегляд до якої додав платіжні
доручення про часткову сплату ним
коштів на погашення боргу. Ухвалою суду
від 26 вересня 2013 року заочне рішення в
даній справі було скасовано та справу
призначено до розгляду. Однак,
ухвалюючи повторне рішення в даній
справі про задоволення позову, суд
першої інстанції не взяв до уваги
надані ОСОБА_3 докази про часткову
сплату ним заборгованості.

З довідки, підписаної директором ТОВ
«Созіданіє», та доданих до неї
платіжних доручень, вбачається, що
станом на день винесення оскаржуваного
рішення (12 грудня 2013 року) ОСОБА_3 на
погашення заборгованості за договором
купівлі-продажу сплачено 5924,15 грн.
(06.09.2012 р. - 1000 грн.; 09.10.2012 р. - 500 грн.; 11.12.2012
р. - 500 грн.; 09.01.2013 р. - 1000 грн.; 12.03.2013 р. - 500
грн.; 13.05.2013 р. - 1000 грн.; 08.08.2013 р. - 500 грн.;
02.12.2013 р. - 924,15 грн.) (а. с. 107-115). Таким
чином на 12 грудня 2013 року сума
заборгованості складала 155675,85 гривень.

Отже, рішення суду першої інстанції на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підлягає зміні, а розмір
заборгованості зменшенню до 155675,85
гривень.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 309 ч. 1 п. 3;
313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 12 грудня 2013 року змінити в
частині розміру заборгованості,
стягнувши з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Созіданіє»
заборгованість за придбану квартиру у
розмірі 155675,85 гривень.

В іншій частині рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 12 грудня 2013
року залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено протягом
двадцяти днів у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -