Номер провадження 22-ц/775/1214/2014
Номер провадження 22ц/775/1214/14
Головуючий в 1 інстанції Марченко Л.
Доповідач Канурна О.Д.
Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької
головуючого: Санікової О. С.
суддів: Агєєва О.В., Канурної
при секретарі Хохулі М.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 03 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Краматорського
міського суду Донецької області від 03
грудня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, завданої злочином,
відмовлено.

З вказаним рішенням суду не
погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що судом першої інстанції при
ухваленні рішення були не в повному
обсязі з'ясовані обставини справи, що
мають значення для справи.

Просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь
у відшкодування моральної шкоди 100 000
грн. та судові витрати, пов'язані з
наданням правової допомоги в розмірі 2
500 грн.

В судове засідання апеляційного
суду відповідач ОСОБА_2 не з'явилася,
хоча своєчасно і належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, надала до суду письмову заяву
про розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували
у шлюбі з 11.10.2003 року. Від шлюбу у
останніх народилася донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Смерть дитини сталася в результаті її
вбивства матір'ю ОСОБА_3, яка внаслідок
психічного захворювання перебувала у
стані неосудності, що доведено у
кримінальній справі №1-592011 постановою
Краматорського міського суду від 20.09.2011
року про застосування до ОСОБА_3
примусових заходів медичного
характеру у вигляді госпіталізації до
психіатричної лікарні з суворим
наглядом, де остання перебуває по цей
час. Постанова набрала законної сили
06.10.2011 року.

На момент скоєння вбивства ІНФОРМАЦІЯ_3
року, відносно ОСОБА_3 судового рішення
про визнання її недієздатною не малося
та остання опікуна не мала.

Недієздатною ОСОБА_3 була визнана за
рішенням Краматорського міського суду
від 19.10.2011 року, яке набрало законної
чинності 01.11.2011 року.

Рішенням Краматорського міського суду
від 01.06.2012 року опікуном ОСОБА_3 була
призначена її матір ОСОБА_2

Як вбачається із ст. 58 ЦК України, опіка
встановлюється над малолітніми
особами, які є сиротами або позбавлені
батьківського піклування, та фізичними
особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 статті 60 ЦК України
передбачено, що суд встановлює опіку
над фізичною особою у разі визнання її
недієздатною і призначає опікуна за
поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 1 статті 67 ЦК
України, опікун зобов'язаний дбати про
підопічного, про створення йому
необхідних побутових умов,
забезпечення його доглядом та
лікуванням.

Частиною 1 ст. 1184 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
недієздатною фізичною особою,
відшкодовується опікуном або закладом,
який зобов'язаний здійснювати нагляд
за нею, якщо він не доведе, що шкода була
завдана не з його вини. Обов'язок цих
осіб відшкодувати шкоду, завдану
недієздатною фізичною особою, не
припиняється в разі поновлення її
цивільної дієздатності.

Висновок суду першої інстанції про те,
що за дії, вчинені ОСОБА_3 в стані
неосудності 19 травня 2011 року,
відповідачка ОСОБА_2, як опікун,
відповідальності не несе, оскільки
опікуном на той час не була, тобто
шкода, завдана діями ОСОБА_3, була
завдана не з вини відповідачки ОСОБА_2,
є законним і обгрунтованим.

Пунктом 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року № 5 «Про внесення змін та
доповнень до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» передбачено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача
та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору. Особа (фізична чи
юридична) звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.

Доводи апеляційної скарги
позивача про те, що відповідачка ОСОБА_2
посередньо винувата в загибелі його
доньки не заслуговують на увагу,
оскільки на час скоєння вбивства 19
травня 2011 року відповідач опікуном
призначена не була. Тільки відповідно
до рішення Краматорського міського
суду від 01.06.2012 року, яке набрало
чинності 12.06.2012 року, ОСОБА_2 була
призначена опікуном над недієздатною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційний суд не бере до уваги
також інші доводи апеляційної скарги
позивача, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які уклалися між
сторонами і дав їм належну правову
оцінку.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
відмови в задоволенні позову ОСОБА_1.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: