РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Леонід
Валентинович

при секретарі Білошицький І.Ю,

з участю позивачки:ОСОБА_1

відповідачки:ОСОБА_2

представника відповідачки:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про відшкодування шкоди завданої
незаконним будівництвом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої їй ОСОБА_2 незаконним
будівництвом. В обґрунтування своїх
позовних вимог, позивачка зазначила,що
вона є власником 25/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1,а саме-квартири
№НОМЕР_1.На протязі 2011 -2012 років
відповідачка неодноразово порушувала
архітектурно- будівельне
законодавство в частині незаконної
добудови пристройок квартир №НОМЕР_2
та №НОМЕР_3,які розташовані в цьому ж
будинку,належать їй. Відповідач без
будь - яких дозволів та погоджень
розпочала будівельні роботи по
знесенню зовнішньої опірної стіни в
своїй квартирі №НОМЕР_3,на її
неодноразові зауваження не реагувала.
За ці дії відповідача було притягнуто
до адміністративної відповідальності.
Відповідач на протязі 2011, 2012 років
неодноразово порушувала архітектурно -
будівельне законодавство в частині
незаконної добудови пристройок до
квартири № НОМЕР_2 і №НОМЕР_3. Такі види
робіт призвели до пошкодження стін
частини її квартири, несучих елементів
стін, підлоги та покрівлі,були
пошкоджені внутрішні стіни,з'явилися
тріщини на стелі та стінах, обвалилася
штукатурка,деформувалися стеля, стіни
та підлога. Внаслідок таких дій
відповідачки, вона змушена була
ремонтувати свою квартиру,квартира
потребує капітального ремонту,на якій
потрібно значні кошти в сумі 231 399 грв.
Також просить стягнути з відповідачки
200 000 грв. моральної шкоди,яка полягає в
спричиненні їй душевних стражданнь
через знищення її майна,вона постійно
знаходиться в нервовому напруженні,як
відновити квартиру,чи можливо безпечно
в ній проживати в подальшому без
загрози життю її дітей та її здоров"ю.

В судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала з підстав
заначених в позовній заяві.

В судовому засідані відповідачка та її
представник, позовні вимоги
позивача не визнали, пояснили суду, що
дійсно квартира ОСОБА_2 є сумісною з
квартирою позивачки. Будинок в якому
знаходяться їх квартири побудований
дуже давно,і потребує ремонту. Частина
зовнішньої стіни її квартири №НОМЕР_2
відпала,і вона самостійно змушена була
проводити ремонт даної стіни,щоб
квартира не руйнувалась. Ніяких
пошкоджень квартирі позивачки вона не
причинила.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивачки підлягають до
часткового задоволення з таких
підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1на
підставі договору дарування від 04.02.1994
року є власником квартири №НОМЕР_1,що
становить 25/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.35), де зареєстрована і
проживає з 23.08.1994 року (а.с.6).,а також
стверджується і технічним паспортом на
даний будинок (а.с.38- 40). Власником
суміжної квартири №НОМЕР_3 в даному
будинку є ОСОБА_2 Без погодження з
позивачкою, ОСОБА_2 самостійно почала
виконувати роботи по реконструкції
своєї квартири. Як видно з повідомлення
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 25.07.13 року, на
об»єкті розташованому в АДРЕСА_1.ОСОБА_2
тривають роботи по реконструкції
житлового будинку. Роботи виконуються
без отримання відповідних дозвільних
документів та всупереч припису про
зупинення виконання будівельних
робіт.(а.с.17-19).Згідно актів складених
21.06.2013 року комісією Радомишльської
міської ради,дійсно ОСОБА_2 проводяться
будівельні роботи в квартирі №НОМЕР_3 в
будинку АДРЕСА_1, але дозвільних
документів на проведення будівельних
робіт нею не пред»явлено. В квартирі
№НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1,яка належить
ОСОБА_1,виявлені розірвані
шпалери,штукатурка осипалась,в стінах
виявлені тріщини(а.с.21-22,41,44).

Згідно «Умов і порядку
переобладнання,перебудови,
перепланування будинків, жилих і
нежилих приміщень у будинках»,п. 1.4.1
«Правил утримання жилих будинків і
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства»
від 17 травня 2005 року за № 76 (
Зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 серпня 2005 р. за №
927/11207),переобладнання, перепланування ,
жилих будинків , жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів. Не допускається
переобладнання і перепланування жилих
будинків, що призводять до: а) порушення
тривкості або руйнації несучих
конструкцій будинку ; б) погіршення
цілісності і зовнішнього вигляду
фасадів; в) порушення вимог
протипожежної безпеки та
протипожежного захисту; г) погіршення
умов експлуатації і проживання всіх
або окремих громадян в будинку або
квартирі.

02.07.2013 року,головним державним
інспектором відділу управління
контролю за будівництвом
об»єктів,якістю будівельних
матеріалів,державного ринкового
нагляду у Житомирській області,на
ОСОБА_2за порушення вимог ст.34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»,постанови
КМУ №4 66 п.8 від 13.04.2011 року,"Про деякі
питання виконання підготовчих і
будівельних робіт",був складений
Протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.96 КУпАП (а.с.179-180),і
на неї було накладено адміністративне
стягнення у виді 5950 грв.штрафу.

Однак постановою Корольовського
районного суду м.Житомира від 11.12.2013
року,постанову державного інпектора
№2888-ф від 16.07.2013 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності і накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 5950 грв. за ч.6 ст.96 КУпАП
було скасовано. Визнано винною ОСОБА_2в
скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.96 ч.6
КУпАП і було її звільнено від
адміністративної відповідальності
обмежившись усним зауваженням. Даною
постановою встановлено, що
ОСОБА_2станом на 02.07.2013 року
проводила реконструкцію належної їй
частини будинку без декларації про
початок будівельних робіт,чим порушила
вимоги ст.34 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності»,постанови
КМУ №466 п.8 від 13.04.2011 року,»Про деякі
питання виконання підготовчих і
будівельних робіт». Дана постанова є
чинною,і ніким не оскаржувалась.

Із висновку будівельно-технічного
(оціночно-будівельно) експертного
дослідження судової незалежної
експертизи України №ЕД-1-1-30/13, вартість
ремонтоно-відновлюваних
робіт,проведення яких необхідне для
усунення пошкоджень в квартирі
№НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1
складає 6 360 грв.,однак це є недостатнім
без відновлення стану квартири до
придатного для безпечного проживання
та подальшого використання за її
функціональним
призначенням(а.с.24-34).,тому інженером
проектувальником атестаційної
архітектурно-будівельної комісії
Міністерства регіонального
розвитку,будівництва та
житлово-комунального господарства
України,був складений кошторис на
капітальний ремонт кв.№НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1, вартість якого
складає 221 119 грв.(а.с.62- 96).

У відповідності до ст.383 ЦК України,
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав мешканців
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно - технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Згідно ст.152 ЖК України, переобладнання
і перепланування жилого будинку
(квартири ) , що належить громадянинові
проводяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

У відповідності із ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також
шкода,завдана майну фізичної або
юридичної особи , відшкодовуються в
повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у разі
порушення її цивільного права , має
право на відшкодування. Збитками є:
витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була
завдана матеріальна шкода,а також що
вона понесла витрати пов»язані з
встановленням спричинених
збитків,купівлею ліків,а також витрати
які вона мусить зробити для
відновлення свого порушенного
права,тому суд стягує з відповідачки
ОСОБА_2документально підтвердженої
спричиненої ОСОБА_1 матеріальної шкоди
в сумі 222 699 гривень 65 коп.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до постанови Пленому
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», від
25.05.2001 року під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірним рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Враховуючи,що ОСОБА_1внаслідок
неправомірних дій відповідачки
перенесла як моральні так і психічні
страждання, вимушених змін у своєму
життєвому ритмі, витрачений нею час та
зусилля для відновлення
істини,неодноразово зверталась до
лікаря про відновлення свого
психологічного стану,при цьому
виходячи із засад розумності,
виваженості і справедливості, тому суд
в цій частині позовні вимоги позивачки
задовольняє частково,і вважає,що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 10 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. В
судовому засіданні встановлено, що
позивач звільнений як інвалід II групи
від сплати судового збору при подачі
позовної заяви,тому судовий збір
повинен бути стягнутий з відповідачки
на користь держави в межах суми
задоволеного позову,а саме в сумі 2470
грв.70 коп.Також суд стягує з
відповідачки на користь позивачки і
судові витрати які понесла позивачка
за проведення будівельної експертизи в
сумі 3500 гривень.

На підставі викладеного,та керуючись
ст.22,23,383,1166,1167 ЦК України,ст.152 ЖК
України,ст.ст.88,209,213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 222
699 гривень 65 коп.заподіяної їй
матеріальної шкоди,10 000 гривень
заподіяної їй моральної шкоди,та
судових витрат по справі в сумі 3500
гривень,а всього 236 199 гривень 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 2470 гривень 70 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд на протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Свінцицький Леонід Валентинович