Справа № 462/8798/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2181/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5
на ухвалу Залізничного районного суду
м. Львова від 23 грудня 2013 року у справі
за заявою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7
про роз'яснення рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 21.05.2009 року,
-

встановила:

Заочним рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 21 травня 2009
року задоволено позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що є у
частковій власності та стягнення
грошової компенсації.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 81 533
грн. 33 коп. та 81 гривень судових витрат
по справі, а всього 81 614 гривень 33 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 81 533
грн. 33 коп.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

18 листопада 2013 року представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала
заяву про роз'яснення заочного рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 21 травня 2009 року.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного
районного суду м. Львова від 23 грудня 2013
року заяву задоволено.

Роз"яснено рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 21.05.2009
року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_6 про виділ частки з майна, що є
у частковій власності та стягнення
грошової компенсації.

Зазначено у резолютивній частині
рішення суду, що за ОСОБА_6 визнано
право власності на 2/3 частки квартири
АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_4 на 1/3 ідеальну частку
у квартирі АДРЕСА_1.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_5 на 1/3 ідеальну частку
у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржили позивачі ОСОБА_4
та ОСОБА_5, з оскаржуваною ухвалою не
погоджуються, вважають її незаконною
та такою, що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Вважають, що ухвала Залізничного
районного суду м. Львова від 23.12.2013 року
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
суд фактично вийшов за межі ч. 1 ст. 221
ЦПК України, оскільки роз"яснюючи
рішення змінив його зміст шляхом
покликання на припинення права
власності.

Окрім цього, звертають увагу на те, що
вирішуючи питання про припинення їх
права спільної часткової власності у
спірній квартирі, суд не дослідив та не
з'ясував питання отримання ними
грошової компенсації за вказані частки
у спірній квартирі, надання доказів
сплати грошової компенсації в рахунок
часток у спірній квартирі суду не
надано, відтак роз'яснюючи заочне
рішення суд вийшов за межі ч. 1 ст. 221 ЦПК
України.

Просить скасувати ухвалу районного
суду і постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви про роз'яснення
рішення відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, а також пояснення
представника відповідача на
заперечення таких, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково виходячи з таких
підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК
України, якщо рішення є незрозумілим
для осіб, які брали участь у справі, або
для державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз"яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

В свою чергу, відповідно до роз"яснень,
викладених у п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009
року "Про судове рішення в цивільній
справі", відповідно до ст. 221 ЦПК
України роз'яснення рішення суду
можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те,
що суд може роз'яснити своє рішення,
якщо воно містить в собі
незрозумілості або ускладнює його
реалізацію, при цьому, не вносячи змін у
суть рішення і не торкаючись питань,
які не були предметом судового
розгляду.

Натомість, задовольняючи заяву та
постановляючи оскаржувану хвалу суд
першої інстанції виходив з того, що
заочне рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 21.05.2009 року містить
недоліки, оскільки в ньому відсутні
посилання на те, яку саме частину
квартири АДРЕСА_1 набула у власність
ОСОБА_6 на підставі рішення суду, а
також, в рішенні суду нічого не
зазначено про припинення права
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на їх частки
у зазначеній квартирі, у зв»язку з
отриманням останніми грошової
компенсації.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції.

Судовою колегією встановлено, що
вимоги, на які покликається
представник відповідача у своїй заяві
про роз'яснення рішення, а саме
викладення абзацу 4 резолютивної
частини в новій редакції, зокрема про
визнання права власності за ОСОБА_6 на
2/3 частки квартири АДРЕСА_1, які
належали ОСОБА_4та ОСОБА_5 та припинення
права спільної часткової власності
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на 1/3 ідеальної частки у
квартирі АДРЕСА_1, є вимогою про
внесенням у резолютивну частину
рішення нових даних, що не відповідає
приписам ст. 221 ЦПК України та наведеним
вище роз"ясненням.

В свою чергу, намагаючись надати
роз"яснення рішення суду для належного
його реалізації, а саме що за ОСОБА_6
визнано право власності на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4
та ОСОБА_5, а також про припинення права
спільної часткової власності
позивачів у квартирі, суд першої
інстанції виклав у новій редакції
резолютивну частину рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
викладене в ухвалі роз"яснення рішення
зроблено з порушенням порядку,
встановленого для його вирішення,
відповідно апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково, оскаржувану
ухвалу необхідно скасувати та передати
питання про роз"яснення рішення на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3
ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 23 грудня 2013 року скасувати,
питання про роз'яснення заочного
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 21.05.2009 року передати на новий
розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не
підлягає.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин