У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
військового прокурора Львівського
гарнізону в інтересах Міністерства
оборони України в особі
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова до ОСОБА_1, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «Оптімекс»,
третья особа - Львівська міська рада,
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, за касаційною
скаргою Савки Юлії Григорівни, яка діє
в інтересах Львівської міської ради, на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 18 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 04 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року військовий
прокурор Львівського гарнізону
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом посилаючись на те, що в ході
прокурорської перевірки встановлено
факт незаконного зайняття громадянкою
ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Вважає, що громадянка ОСОБА_1,
розуміючи, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1 зайнята (оскільки за вказаною
адресою знаходиться один із
гуртожитків Національного
університету «Львівська політехніка»),
порушуючи вимоги чинного
законодавства організувала
будівництво житлового будинку не на
земельній ділянці по АДРЕСА_1, на яку
вона має державний акт серії ЛВ № 031168
від 03 листопада 2000 року на право
власності на земельну ділянку на
підставі ухвали 10-ї сесії 3-го скликання
Львівської міської ради народних
депутатів від 04 вересня 2000 року та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки з аукціону від 22 вересня 2000
року, а самовільно зайняла частину
земельної ділянки військового
містечка № 299 площею 1000 кв. м, що
розташована між будинком АДРЕСА_2 та
будинком АДРЕСА_3 і розпочала на
самовільно зайнятій земельній ділянці
будівельні роботи, залучивши в якості
підрядника ТОВ «Будівельну компанію
«Оптімекс».

У зв'язку із наведеним позивач просив
суд зобов'язати відповідачів припинити
будівельні роботи на самовільно
зайнятій земельній ділянці площею 1000
кв. м, вартістю 1 126 570 грн, яка входить до
складу території військового містечка
№ 299 (знаходиться у АДРЕСА_4), звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку і
привести її у стан, придатний для
використання за цільовим призначенням,
та покласти на відповідача всі судові
витрати.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 18 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 04 червня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
із ухваленням нового рішення, яким
позов задовольнити, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішень судів попередніх
інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що ОСОБА_1 належним і
законним чином набула право власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1, доказів
факту самовільного захоплення
останньою спірної земельної ділянки
позивачем не надано.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судами не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Савки Юлії
Григорівни, яка діє в інтересах
Львівської міської ради, відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 18 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 04 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук