Справа № 761/7842/14-ц
Провадження №2/761/3397/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Губиш Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 (далі позивач)
звернулася до Шевченківського
районного суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення
аліментів. Просить щомісячно стягувати
аліменти з відповідача на її користь на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
00 коп. починаючи із дня звернення до
суду до досягнення ОСОБА_3, повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
14.04.1999 року позивач з відповідачем
зареєстрували шлюб відділі реєстрації
актів громадянського стану
Ватутинського району міста Києва, про
що зроблено актовий запис № 352. 18.05.2004
року сторони розірвали шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу від 18.05.2004 року. Від
шлюбу позивач та відповідач мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Добровільно відповідач участі у
вихованні та утриманні дитини не
приймає. Враховуючи вищевикладене,
вважає, що відповідач зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття шляхом сплати аліментів у
розмірі 1000,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 11.11.2013 року
позов ОСОБА_1 було задоволено в повному
обсязі.

У грудні 2013 року відповідачем до
Шевченківського районного суду м.
Києва була подана заява про перегляд
заочного рішення.

Ухвалою суду від 17.02.2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11.11.2,013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів було задоволено, призначено
справу до розгляду в загальному
порядку.

У судовому засіданні 17.03.2014 року
позивач зменшила позовні вимоги,
просила стягнути з відповідача
аліменти у розмірі ? частки із
заробітку, але не менше ніж 30 процентів
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 19.08.2013 року до досягнення ОСОБА_3
повноліття.

Відповідач у судовому засіданні 17.03.2014
року позов визнав, зазначив, що має на
утриманні ще одну малолітню дитину,
офіційно працевлаштований, а тому
вважає, що аліменти у розмірі ? частки
із заробітку, але не менше ніж 30
процентів прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 19.08.2013 року до досягнення
ОСОБА_3 повноліття, відповідають його
матеріальному становищу.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України), рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14.04.1999 року
позивач з відповідачем зареєстрували
шлюб відділі реєстрації актів
громадянського стану Ватутинського
району міста Києва, про що зроблено
актовий запис № 352. 18.05.2004 року сторони
розірвали шлюб, що підтверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
від 18.05.2004 року.

Від шлюбу позивач та відповідач мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у ст.13 Сімейного кодексу
України (далі СК України), частиною
національного сімейного законодавства
України є міжнародні договори, що
регулюють сімейні відносини, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Якщо в міжнародному
договорі України, укладеному в
установленому порядку, містяться
інші правила, ніж ті, що встановлені
відповідним актом сімейного
законодавства, застосовуються
правила відповідного міжнародного
договору України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про
права дитини (далі Конвенція), яку було
ратифіковано Постановою Верховної
Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та
яка набула чинності для України 27
вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції,
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Під час розгляду справи, відповідачем
було надано суду довідку про середню
заробітну плату, яка підтверджує його
офіційне працевлаштування та розмір
заробітної плати (а.с.30). Також,
відповідачем було долучено до
матеріалів справи свідоцтво про
народження ОСОБА_3, яке підтверджує
наявність у відповідача на утриманні
ще однієї дитини (а.с.39).

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки із
заробітку, але не менше ніж 30 процентів
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця,
враховуючи встановлений судом дохід,
який отримує відповідач, наявність ще
однієї дитини від другого шлюбу, а
також потреби дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) аліменти на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частки із заробітку, але не
менше ніж 30 процентів прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця, починаючи з 19.08.2013 року до
досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на
користь державного бюджету судовий
збір у розмірі 214(двісті
чотирнадцять)грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: