Ухвала

іменем україни

05 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, виселення та зняття з
реєстрації, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 17 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
виселення та зняття з реєстрації.

Зазначала, що вона на підставі договору
купівлі-продажу від 17 жовтня 2003 року є
власником квартири АДРЕСА_1, в якій у 2007
році зареєструвала свого сина -
відповідача у справі.

Посилаючись на те, що у неї виникла
необхідність вселитися до спірною
квартири, але відповідач разом зі своєю
співмешканкою ОСОБА_3 добровільно
відмовляється звільнити жилу площу та
знятися з реєстрації, ОСОБА_1 просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі та усунути їй перешкоди у
користуванні власністю шляхом
виселення та зняття з реєстрації
ОСОБА_2

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 17 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 17 жовтня 2013 року, позов задоволено.
Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні власністю, виселено
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та знято з
реєстрації за вказаною адресою.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в позові.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення не відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
відповідач ОСОБА_2 своїм проживанням та
реєстрацією у спірній квартирі створює
позивачу перешкоди у користуванні,
володінні та розпорядженні власністю
на свій розсуд.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс»
дільниця №24 від 20 серпня 2013 року у
спірній квартирі з серпня 2007 року
зареєстрований син позивача -
відповідач ОСОБА_2

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_1 зазначала, що відповідач
порушує її право на користування
вказаною квартирою, оскільки
відмовляється добровільно звільнити
належну їй на праві власності квартиру
та знятися з реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи.

Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР
встановлено, що члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу,
зокрема один з подружжя власника, їх
діти і батьки

Частиною 1 ст. 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 9 ЖК Української РСР
визначено що ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Підстави виселення членів сім'ї
(колишніх членів сім'ї) власника
будинку передбачені ч. 1 ст. 157, ст. 116 ЖК
України.

Так, відповідно до ст. 157 ЖК України
членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч. 1 ст.
116 цього Кодексу, а саме у разі
систематичного руйнування чи псування
ними належного власнику жилого
приміщення або використання його не за
призначенням, або систематичного
порушенням правил співжиття, що робить
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними.
Виселення провадиться в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Суди попередніх інстанцій наведених
норм закону не врахували, у достатньому
обсязі не визначилися з характером
спірних правовідносин, не встановили
на яких умовах відповідач, що є сином
позивача, вселився та був
зареєстрований у квартирі, чи була при
вселенні відповідача у спірну квартиру
угода про порядок користування нею.

Задовольняючи позовні вимоги, та
вважаючи що відповідач перешкоджає
позивачеві у користуванні власністю,
суд першої інстанції, з чим погодився і
суд апеляційної інстанції, своїх
висновків щодо правових підстав
виселення відповідача, не мотивував.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Судові рішення суду першої та
апеляційної інстанцій, у порушення
вимог ст.ст. 215, 315 ЦПК України, не
мотивовані.

За таких обставин, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338
ЦПК України є підставою для їх
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 17 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 17 жовтня 2013 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Олійник А.С.

Судді:
В.І. Амелін

В.П.
Гончар

С.О. Карпенко

В.О. Савченко