Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

4 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Грищенко І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа відділ державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції про
стягнення неустойки пені за
прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
відділ державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції про стягнення неустойки пені
за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивувала тим, що згідно рішення
Вишгородського районного суду від 17
липня 2002 року шлюб з відповідачем було
розірвано. На підставі виконавчого
листа №2-2326, виданого Вишгородським
районним судом , відповідач
зобов»язаний сплачувати аліменти на її
користь на утримання двох доньок до
досягнення ними повноліття. Проте
відповідач платить аліменти на власний
розсуд, несвоєчасно та в значно меншому
розмірі, в результаті чого у нього
виникла заборгованість по аліментах.
Так, згідно довідки-розрахунку
заборгованості по аліментам відділу
ДВС Вишгородського РУЮ станом на 1
грудня 2013 року заборгованість
відповідача по сплаті аліментів
становить 26187 грн. За її розрахунками за
період з 2003 року по 2013 рік сума пені
складає 386557 грн.29 коп., яку просить
стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала і просить
задовільнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_3
позов не визнали, вказавши на
неправильні розрахунки розміру пені по
аліментах, просять застосувати строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Суд прийшов до такого висновку,
виходячи з наступного.

На підставі виконавчого листа №2-2326,
виданого Вишгородським районним судом
Київської області , відповідач ОСОБА_2
зобов»язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 всіх
видів , але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму від доходу
громадян, починаючи з 26 вересня 2003 року
до повноліття ОСОБА_4, а потім в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку до
повноліття дочки ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.5/.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості по аліментам відділу
ДВС Вишгородського РУЮ з серпня 2005
року станом на 1 грудня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів становить 26187 грн./ а.с.9-11/

В відповідності до ст.196 СК України при
виникненні заборгованності з вини
особи, яка зобов"язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки пені у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Згідно ст..258 ЦК України позовна
давність застосовується до вимог про
стягнення неустойки штрафу,пені в один
рік.

Відповідач заявив клопотання про
застосування строку позовної давності
про стягнення пені за період з 2003 року,
на які вказує позивачка ОСОБА_1

Суд враховує пояснення відповідача та
його представника стосовно того, що
відповідач раз в два місяці
переказував позивачці по 800 грн., разом
з тим, не приймає до уваги пояснення
відповідача про те, що він
заборгованості по сплаті аліментів не
допускав, оскільки таке твердження
спростовується довідкою-розрахунком
судового виконавця.

Відповідно до постанови судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року по те, що
оскільки аліменти призначаються та
виплачуються щомісяця, то неустойка
пеня від суми несплачених аліментів
нараховуються не на загальну суму
заборгованості, а базою для її
нарахування є сума чергового
несплаченого місячного платежу. При
цьому її нарахування не обмежується
тим місяцем, коли мали бути сплачені
аліменти, а здійснюються за кожен день
прострочення по кожному місячному
платежу окремо до повного погашення
заборгованості.

Судом, керуючись даною вказівкою
Верховного Суду України, проведено
перерахунки суми заборгованості з
застосуванням строку позовної
давності до вимог позивачки за період з
2003 року по січень 2013 року, встановлено,
що відповідач має сплатити позивачці
пеню за прострочення сплати аліментів
в розмірі 9746 грн.40 коп. /за 2013 рік :
січень - 255 грн.44 коп., лютий - 237 грн.44
коп., березень -518 грн.32 коп., квітень -508
грн.80 коп., травень - 781 грн.20 коп.,
червень - 1003 грн.20 коп., липень - 1044 грн.08
коп., серпень 1051 грн.52 коп., вересень -1264
грн.80 коп., жовтень - 1564 грн.80 коп.,
жовтень -1562 грн.40 коп., листопад -1519 грн.20
коп./

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки
щодо стягнення неустойки пені в цій
частині є обгрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.11,60,208,209,213,224 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний
номер 4 на користь ОСОБА_1 пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі
9746 грн.40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір 243 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути протягом
десяти днів подана апеляційна скарга
до апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області.

Суддя
Л.Ф.Войнаренко