Провадження №2/761/897/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Панченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання права власності за
набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Шевченківському районі м. Києва, в
якому просить визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що в період часу з 20
лютого 2001 року по день звернення до
суду з позовом він і його сім'я
відкрито, безперервно володіє
квартирою АДРЕСА_1 та несе всі витрати
по її утриманню. Відповідно до Рішення
ЖБК «Восток» його сім'я сплатила на
рахунок ЖБК «Восток» суму 7026, 55 грн.

На загальних зборах
Житлово-будівельного кооперативу
«Восток» було прийняте Рішення № 040 від
19 лютого 2001 року «Про прийняття ОСОБА_2
в члени ЖБК»Восток» і виділення її
сім'ї квартири АДРЕСА_1, що звільнилась
у будинку ЖБК, яке було передане на
затвердження виконавчому комітету
Шевченківської районної ради в м Києві.
Він з матір'ю стояв на квартирному
обліку у Виконавчому комітеті
Київської міської ради народних
депутатів Управлінні по обліку та
розподілу житлової площі та керівництв
ЖБК. Згідно протоколу НР17/1-95 від 02
березня 1995 року, обліковий № 141/2-95 на
двохкімнатну квартиру у кооперативі.

20.02.2001 року між ОСОБА_2 та ЖБК»Восток»
було оформлено договір найму та
утримання житлового приміщення в
будинку ЖБК, що діє як тимчасовий до
отримання ордеру і, на підставі якого,
його сім'я вселилась у вільну квартиру
АДРЕСА_1, та сплачує комунальні послуги
за неї та послуги за електроенергію.

Листом № 11П-10422,146,38/24386 від 20 березня 2001
року Шевченківської РДА у затвердженні
рішення ЖБК і видачі ордеру на спірну
квартиру його матері було відмовлено з
підстав, що квартира є спадщиною
держави внаслідок смерті ОСОБА_3, якому
вона була передана 17.08.1994 року за
договором міни.

Під час вселення в спірну квартиру він
та його сім'я вважали, що власником
квартир є ЖБК «Восток», проте,
відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом, власником
квартири АДРЕСА_1 станом на 28 жовтня 2013
року являється держава в особі ДПІ в
Шевченківському районі м Києва, однак,
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва у
користування спадковим майном не
вступила, а спадкодавець ОСОБА_3
визнаний померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
проти рішення ЖБК»Восток» від 19 лютого
2001 року не заперечував, договір найму
не скасовував.

03 грудня 2002 року відділом РАГС
Шевченківського РУЮ в м Києві було
видане Свідоцтво про смерть ОСОБА_3

09 квітня 2003 року Державним архівом м
Києва було видано дублікат № 00105
Договору міни від 17.08.1994 року,
зареєстрованого на Товарній біржі
«Українська біржа «Десятинна».

11.04.2003 року представник ДПІ
Шевченківського району м Києва Хорошун
В.М., що діяв на підставі доручення,
звернувся до БТІ м. Києва із заявою про
державну реєстрацію дублікату
договору міни від 17.08.1994 р.

16.04.2003 року БТІ м Києва здійснило
державну реєстрацію дублікату
договору міни від 17.08.1994 року, про що в
реєстровій книзі було зроблено
відповідний запис.

17.04.2003 року Третьою Київською
державною нотаріальною конторою було
заведено спадкову справу щодо майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

26 травня 2003 року ДПІ
Шевченківському районі м Києва було
оформлено Свідоцтво про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1

Не погоджуючись із незаконними
діями ДПІ Шевченківського району м
Києва, ОСОБА_2 звернулась до
Шевченківського районного суду м Києва
із адміністративним позовом до
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності, третя особа ДПІ у
Шевченківському районі Києва про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського району м
Києва по справі від 29 вересня 2006 року
було позов задоволено та встановлено,
що ДПІ Шевченківського району м Києва,
не будучи власником спірної квартири,
не мало права звертатись до
відповідача із заявою про державну
реєстрацію права власності на спірну
квартиру, а відповідач не мав права
здійснювати таку реєстрацію на
підставі цієї заяви, оскільки вона
подана не власником спірної квартири,
який оголошений померлим, і
неуповноваженою ним особою,
довіреність якої припиняється із
смертю довірителя, тому дії
відповідача по проведенню державної
реєстрації дублікату договору міни від
17.08.1994 року є протиправними, а сама
державна реєстрація є незаконною.

Такими чином, він та його сім'я є
добросовісними володільцями спірної
квартири, безперервно та відкрито
володіють нею з 2001 року.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував з тих
підстав, що держава Україна в особі ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва в
законному порядку набула право
власності на спірну квартиру.
Заселення ОСОБА_2 та членів її сім'ї до
спірної квартири відбулося за
відсутності ордеру, в порушення
положень ч. 2 ст. 141 ЖК України, підстави
для визнання права власності на спірну
квартиру відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що Рішенням
загальних зборів членів
житлово-будівельного кооперативу
«Восток» № 040 від 19 лютого 2001 р. про
надання членові ЖБК «Восток» права
зайняти вільне жиле приміщення у
квартирі АДРЕСА_1 у ЖБК «Восток» ОСОБА_2
прийнято до членів ЖБК «Восток»; надано
право зайняти вільне жиле приміщення у
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1
житловою площею 30 м.кв., загальною
площею 47 м. кв., на першому поверсі,
ОСОБА_2 разом з сім'єю із чотирьох
чоловік, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_7.

В Договорі №1/П від 19 лютого 2001 року,
укладеного між ЖБК «Восток» та ОСОБА_2,
зазначено, що в разі затвердження
рішення ЖБК «Восток» від 19.02.2001 р. та
надання ОСОБА_2 Шевченківським
райвиконкомомом м. Києва права
заселити у вільну квартиру АДРЕСА_1, у
будинку ЖБК «Восток». ОСОБА_2 взяла на
себе зобов'язання сплатити борг за
опалення кв. АДРЕСА_1, що з'явився з
моменту звільнення квартири АДРЕСА_1 у
листопаді 1994 року, у зв'язку з тим, що
ЖБК «Восток» не є прибутковою
організацією, згідно листа № 29 від
10.01.2001 року Київжитлотеплокомуненерго
оплату за опалення незаселених квартир
до їх заселення повинно здійснювати
підприємство, оскільки воно є
власником будинку, тобто ЖБК «Восток».

20.02.2001 року між ЖБК «Восток» та ОСОБА_2
укладено договір найму житлового
приміщення в будинку, відповідно до
якого ЖБК «Восток» надало у
безстрокове користування житлове
приміщення ОСОБА_2 разом із членами
сім'ї - ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
загальних зборів № 040 від 19.02.2001 р.,
форми № 3, виданої ЖЕК № 607 від 26.01.2001 р.
№ 70; довідки № 152/5-95 від 03.03.1995 р.
виконавчого комітету КМР народних
депутатів про постановку на облік в ЖБК
на двохкімнатну квартиру; довідки на
квартоблік в ШРДА.

В листі Шевченківської районної у м.
Києві державної адміністрації № ІІ,
ІІ-1042, 146.38/24386, 146/1, 146/2 від 20.03.2001 р.,
адресованого ОСОБА_2, зазначено, що
вона, перебуваючи на квартирному
обліку у загальній черзі з 25 січня 2001
року, просить надати сім'ї квартиру
АДРЕСА_1 посилаючись на рішення
загальних зборів ЖБК «Восток», які на
таке рішення не мають ніяких підстав.
Вказана квартира була, по договору
міни, надана 17 квітня 1994 року гр.. ОСОБА_3
і на даний час після його смерті, є
спадщиною держави. Тому на підставі п. 12
ст. 10 ЗУ «Про державну податкову службу
в Україні» доля квартири АДРЕСА_1 буде
вирішуватись ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва у встановленому
порядку.

Станом на 09.11.2001 р. ? частина квартири
АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_8
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, інша ? частини була
зареєстрована за ОСОБА_9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину. Станом
на 12.11.2001 р. спірна квартира на праві
приватної власності зареєстрована за
Компанією «Дайленко трейдінг лімітед»
на підставі договору купівлі-продажу,
зареєстрованого на Українській біржі
«Десятинна» 26.07.1994 р. № 1/3435-3502, що
підтверджується листом КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна» від 12.11.2001 р. № 30255.

Відповідно до Договору - міни від 17.08.1994
р., реєстраційний номер 1/3894-3973,
укладеного між компанією «Дайленко
Трейдинг Лімітед» та ОСОБА_3, компанія
«Дайленко Трейдинг Лімітед» обміняла
належну їй квартиру АДРЕСА_1 ЖБК
«Восток» на 19/100 частини квартири
АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3. За
вказаним договором ОСОБА_3 набув право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 22.05.2003 р. державним
нотаріусом Третьої Київської держаної
нотаріальної контори, майно ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. за правом
спадкоємства переходить до держави в
особі державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва.
Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з квартири
АДРЕСА_1. Зазначено на те, що квартира
належала померлому на підставі
Договору міни, зареєстрованого
Українською біржею «Десятинна» 17.08.1994
року, реєстраційний № 1/3894-3973, дублікат
якого виданий Державним архівом № 00105
від 09.04.2003 року та зареєстрований в БТІ
м. Києва 16.04.2003 року № 602/32610.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України
встановлено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема з
правочинів.

Правила щодо набувальної давності
встановлені ст. 344 ЦК України, згідно ч. 1
якої особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом. Таким
чином, приписами даної правової норми
встановлено, що саме особа, яка
добросовісно заволоділа та
безперервно володіє чужим майном
набуває право власності.

Набувальна давність поширюється на
випадки фактичного, безтитульного
(незаконного) володіння чужим майном.
Володіння має бути добросовісним,
тобто якщо володілець не знав і не міг
знати про те, що він володіє чужою
річчю. Обставини, у зв'язку з якими
виникло володіння чужою річчю, не
давали найменшого сумніву щодо
правомірності набуття майна. Водночас,
фактичне володіння чужою річчю
вважається правомірним, якщо інше не
випливає із закону або не встановлено
рішенням суду.

В той же час судом встановлено, що
власником спірного об?єкту нерухомості
є відповідач в даній справі.

Таким чином, виходячи із встановлених
фактичних обставин справи, приймаючи
до уваги вищенаведені норми чинного
законодавства; з урахуванням того, що
спірний об?єкт нерухомості належить на
праві власності відповідачу в даній
справі, що в свою чергу свідчить про
відсутність у позивача ознак володіння
квартирою, які є необхідними для
набуття особою права власності на
об'єкт нерухомості за набувальною
давністю, суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
визнання за останнім права власності
на спірну квартиру з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання права власності за
набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: