УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Гирич С. В.

при секретарі судових засідань
Попович Х.І.

з участю представника скаржника
Глейзерової Т.М.

державного виконавця
Глоди А.Р.

представника боржника ОСОБА_3
ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши скаргу Львівської
обласної асоціації інвалідів
Всеукраїнської організації інвалідів
«Союз організацій інвалідів України»
на рішення та дії державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
прийнятого в ході виконання судового
рішення, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою,
у якій просить визнати незаконною
постанову державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ від
22.01.2014 року про повернення стягувачу
виконавчого документу - виконавчого
листа №2/463/281/13 виданого 05.09.2013 року на
підставі рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 20.05.2013 року,
а дії державного виконавця
упередженими та неправомірними.

Скаргу мотивує тим, що на підставі
виконавчого листа від 05.09.2013 року,
виданого Личаківським районним судом
м. Львова на виконання рішення суду від
20.05.2013 року, про зобов'язання ОСОБА_3
повернути Львівській обласній
асоціації інвалідів Всеукраїнської
організації інвалідів «Союз
організацій інвалідів України»
оригінали попередніх правоустановчих
документів, а також не діючі печатку і
штампи підприємства ВТФ «Опір» ЛОАІ
ВОІ СОІУ, постановою державного
виконавця Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ Глод А.Р. від 24.10.2013 року
відкрито виконавче провадження. Однак
постановою від 22.01.2014 року, державний
виконавець повернув йому виконавчий
лист без виконання з підстав
визначених п.6 ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
у боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно. Вважає
такі дії виконавця неправомірними, а
постанову не законною, оскільки
державним виконавцем з моменту
відкриття виконавчого провадження на
здійснено жодних дій по розшуку майна
визначеного виконавчим документом, не
вжито заходів щодо боржника з метою
його спонукання до виконання рішення
суду, тим самим проявив протиправну
бездіяльність та порушив його права, як
стягувача, а тому просить скаргу
задоволити.

В судовому засіданні представник
скаржника Глейзерова Т.М. підтримала
скаргу, дала аналогічні пояснення вище
наведеним. Додаткова пояснила, що її
довіритель не пропустив строку на
звернення до суду із скаргою, оскільки
оскаржувана постанова йому була
вручена лише 12.02.2014 року.

Державний виконавець Личаківського
ВДВС Львівського МУЮ Глода А.Р. в
судовому засіданні відносно скарги
заперечив, суду пояснив, що дійсно на
підставі виконавчого листа від 05.09.2013
року, виданого Личаківським районним
судом м. Львова на виконання рішення
суду від 20.05.2013 року, про зобов'язання
ОСОБА_3 повернути Львівській обласній
асоціації інвалідів Всеукраїнської
організації інвалідів «Союз
організацій інвалідів України»
оригінали попередніх правоустановчих
документів, а також не діючі печатку і
штампи підприємства ВТФ «Опір» ЛОАІ
ВОІ СОІУ, ним було відкрито виконавче
провадження постановою від 24.10.2013 року.
В порядку примусового виконання
судового рішення, ним було вжито заходу
щодо встановлення місця перебування
майна визначеного виконавчим
документом, зокрема 10.12.2013 року при
виході за місцем проживання боржника
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, встановлено
відсутність вказаного майна. Крім
цього, 18.12.2013 року боржник надав йому
пояснення про те, що спірне майно
знаходилося в офісних приміщеннях ВТФ
«Опір» за адресою: м. Львів, вул.
Голубовича, 34, які проти його волі були
захоплені силовим методом 18.09.2012 року і
з приводу чого порушено кримінальне
провадження. А тому, оскільки ним було
встановлено факт відсутності у
боржника майна визначеного виконавчим
документом, і встановити місце
знаходження цього майна він не мав
можливості, вважає, що на законних
підставах виніс оскаржувану постанову
про повернення стягувачу виконавчого
документу. Просить скаргу відхилити.

Представник боржника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні 13.03.2014 року
відносно скарги заперечив, пояснив, що
дійсно у його довірителя відсутнє
майно, яке за рішенням суду він
зобов'язаний повернути стягувачу, а
тому просить скаргу відхилити. В
останнє судове засідання представник
боржника не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, а тому
оскільки його неявка не є перешкодою
для розгляду скарги, таку слід
розглянути у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, оглянувши матеріали
справи, суд заяву задовільняє з таких
підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Личаківським
районним судом м. Львова видано
виконавчий лист від 05.09.2013 року (а.с.5), на
виконання рішення суду від 20.05.2013 року,
про зобов'язання ОСОБА_3 повернути
Львівській обласній асоціації
інвалідів Всеукраїнської організації
інвалідів «Союз організацій інвалідів
України» оригінали попередніх
правоустановчих документів, а також не
діючі печатку і штампи підприємства
ВТФ «Опір» ЛОАІ ВОІ СОІУ.

Постановою державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ
Глод А.Р. від 24.10.2013 року (а.с.7) відкрито
виконавче провадження та надано
боржнику ОСОБА_3 можливість
добровільно виконати рішення суду.

Як вбачається із постанови державного
виконавця Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ Глод А.Р. від 22.01.2014 року
(а.с.4), виконавчий лист №2/463/281/13 виданий
Личаківським районним судом м. Львова
05.09.2013 року про зобов'язання ОСОБА_3
повернути Львівській обласній
асоціації інвалідів Всеукраїнської
організації інвалідів «Союз
організацій інвалідів України»
оригінали попередніх правоустановчих
документів, а також не діючі печатку і
штампи підприємства ВТФ «Опір» ЛОАІ
ВОІ СОІУ, повернуто стягувачу з підстав
визначених п.6 ч.1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Дійсно відповідно до п.6 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє визначене виконавчим
документом майно, яке він за виконавчим
документом має передати стягувачу, або
майно, на яке необхідно звернути
стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Як пояснив в судовому засіданні
державний виконавець Глода А.Р., на
виконання судового рішення ним
вживалися заходи з встановлення майна,
яке боржник за виконавчим документом
повинен був передати стягувачу,
зокрема 10.12.2013 року здійснено вихід за
місцем проживання боржника, що
підтверджується актом державного
виконавця (а.с.17), а також розглянуто
письмові пояснення боржника про
відсутність у нього зазначеного майна,
після чого прийнято рішення про
повернення виконавчого документу
стягувачеві.

В той же час ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
ряд заходів, які повинні вживатися
державним виконавцем з метою
забезпечення виконання судового
рішення, в тому числі і: проводити
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом тощо.

Крім цього, як вбачається із рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 20.05.2013 року, розглядаючи спір між
стягувачем та боржником, судом було
надано правову оцінку позиції боржника
про відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду підлягає витребуванню у
боржника на користь стягувача, за
результатами якої таку було відхилено,
як необґрунтовану.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що здійснюючи виконавче
провадження на підставі виконавчого
документу виданого 05.09.2013 року
Личаківським районним судом м. Львова
на виконання рішення суду від 20.05.2013
року, державний виконавець обмежившись
оглядом місця проживання боржника,
безпідставно взявши до уваги
необґрунтовані посилання боржника про
відсутність у нього зазначеного майна,
не вживши у повній мірі інших заходів
передбачених Законом для встановлення
майна, яке за виконавчим документом
підлягає передачі стягувачу,
неправомірно прийняв рішення про
повернення виконавчого документу з
підстав передбачених п.6 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження». А
тому скаргу в цій частині слід
задоволити.

В той же час, оскільки Розділом VII ЦПК
України визначено, що сторона
виконавчого провадження має право
звернутися до суду із скаргою на
рішення, дію або бездіяльність
державного виконавця, і лише в цьому
полягає контроль за виконанням рішення
суду, тому визнавши незаконною
постанову про повернення виконавчого
документу, суд не вбачає підстав для
визнання незаконними і упередженими
дій державного виконавця, пов'язаних із
її прийняттям.

Крім цього, суд вважає, що скаржником не
пропущено десятиденний строк на
звернення до суду із скаргою,
передбачений ст. 385 ЦПК України,
оскільки як зазначив скаржник
оскаржувану постанову він отримав лише
12.02.2014 року, а державним виконавцем
жодних доказів надіслання та вручення
постанови про повернення виконавчого
документу у інші строки суду не
представлено.

Керуючись ст.386, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

скаргу Львівської обласної асоціації
інвалідів Всеукраїнської організації
інвалідів «Союз організацій інвалідів
України» задоволити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 22.01.2014
року про повернення стягувачу
виконавчого документу - виконавчого
листа №2/463/281/13 виданого 05.09.2013 року на
підставі рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 20.05.2013 року.

В решті скаргу відхилити за
безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в строки і порядок передбачені
ч.2 ст.294 ЦПК України до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд.

Суддя:
Гирич С. В.