Єдиний унікальний номер 234/5782/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/463/2014
Номер провадження 22ц/775/463/2014
Єдиний унікальний номер 234/5782/13-ц
Головуючий в 1 інстанції Сухоручко Ю.О.
Доповідач Канурна О.Д.
Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької
головуючого: Санікової О. С.
суддів: Барсукової О.І.,
при секретарі Хохулі М.С.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 18 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», третя
особа - ОСОБА_2 про визнання договору
поруки, таким що припинив свою дію, -
Рішенням Краматорського
міського суду Донецької області від 18
листопада 2013 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват-Банк", -
задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Краматорська
Донецької області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження, ІНН НОМЕР_2 уродженця м.
Краматорська на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором № 218181 CRED від 28.03.2008
р., станом на 14 квітня 2013 року в розмірі
41021,37 грн., з яких 38829,88грн,-
заборгованість за відсотками, 250 грн.
штраф (фіксована частина), 1941,49 грн.
штраф (процентна складова).

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", 3-я особа
ОСОБА_2 про визнання договору поруки,
таким що припинив свою дію - відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з
ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" на відшкодування
витрат по сплаті судового збору по 205,10
грн. з кожного.

З вказаним рішенням суду не
погодився відповідач по первісному
позову ОСОБА_1 та оскаржив його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушив норми матеріального і
процесуального права. Просить суд
апеляційної інстанції скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк". Зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити та
визнати договір поруки від 01.10.2009 року
за кредитним договором № 218181 СКУВ від
28.03.2008 року укладений між ОСОБА_1 та
Публічним акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" таким, що
припинив свою дію.

В судове засідання
апеляційного суду відповідач по
первісному позову ОСОБА_1 не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи відповідно до частини 3 статті 76
ЦПК України.

В судове засідання
апеляційного суду відповідач по
первісному позову ОСОБА_2 не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи відповідно до частини 3 статті 76
ЦПК України.

В судове засідання
апеляційного суду представник
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» не
з'явився, хоча своєчасно і належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, надав до суду письмову
заяву про розгляд справи в його
відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає необхідним
відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 з
наступних підстав.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Як вибачається із ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено,
що 28.03.2008 року між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк "Приватбанк" та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 218181 CRED,
відповідно до умов якого Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" зобов'язався надати
ОСОБА_2 кредит у розмірі 25 000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 25.03.2010 року. Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" свої зобов'язання за
договором та угодою виконав у повному
обсязі. Відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання перед Банком не виконує.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 перед позивачем за
кредитним договором, між Банком та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки
від 01.10.2009 року. Відповідно до вказаного
договору відповідач ОСОБА_1 поручився
перед банком за виконання відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором.

20.08.2013 року із зустрічним
позовом звернувся ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", 3-я особа ОСОБА_2 про
визнання договору поруки, таким що
припинив свою дію.

Частиною 1 статті 553 ЦК України
передбачено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Як вбачається із частини 2
вищевказаної статті, порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Частиною 2 вищевказаної статті
передбачено, що порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем.

Висновок суду першої інстанції
про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання
договору поруки від 01.10.2009 року таким,
що припинив свою дію, не грунтуються на
Законі і на умовах договору, є законним
і обгрунтованим. Статтею 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Відповідач ОСОБА_1 на свій розсуд уклав
вищевказаний договір поруки і підписав
його.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про те, що довіреність, що видана
у порядку передоручення за неналежною
формою є нікчемною довіреністю, тобто
такою яка не породжує настання
процесуальних прав, у тому числі на
підписання і подання позовної заяви, не
заслуговують на увагу, оскільки
статтею 246 ЦК України передбачено, що
довіреність від імені юридичної особи
видається її органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи. Пунктом 9.4.6.4.
Статута Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк» передбачено, що секретар
Правління видає довіреності в межах
повноважень Правління і Голови
Правління. Відповідно до довіреності №
588-О від 21.02.2012 року ОСОБА_3 надано право
подавати, підписувати, пред'являти та
підтримувати позови (а.с. 29).

Доводи апеляційної скарги
відповідача по первісному позову
ОСОБА_1 про те, що кредитний договір та
договір поруки не містить жодних
відомостей про повідомлення
поручителя про збільшення відсоткової
ставки не заслуговують на увагу,
оскільки як в кредитному договорі №
218181 CRED від 28.03.2008 року, так і в договорі
поруки від 01.10.2009 року передбачено
зобов'язання у випадку порушення
строків повернення кредиту сплачувати
60% річних в дату сплати процентів, а
також сплачувати винагороди, штрафи,
пені та інші платежі, відшкодовувати
збитки у відповідності, порядку та
строки, зазначені у Кредитному
договорі. Умови кредитного договору не
змінювались і залишаються чинними у
первісній редакції.

Апеляційний суд не приймає до
уваги також доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 щодо припинення договору
поруки, оскільки частиною 2 статті 252 ЦК
України передбачено, що термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати. Відповідно до пункту 11
договору поруки від 01.10.2009 року, договір
вступає в силу з моменту його
підписання і діє до повного виконання
зобов'язань за Кредитним договором.
Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна
давність встановлена законом, може
бути збільшена домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. Позовна давність, встановлена
законом, не може бути скорочена за
домовленістю сторін.

П.п. 5.7 Кредитного договору від
28.03.2008 року та пунктом 12 Договору поруки
від 01.10.2009 року передбачено, що строки
позовної давності за вимогами про
стягнення кредиту, процентів,
винагороди, неустойки, вимоги про
захист свого порушеного права або
законного інтересу встановлюється
строком у 5 років (а.с. 16, 21).

Висновок суду першої інстанції
про те, що подавши позов до суду у
квітні 2013 року, ПАТ КБ «Приватбанк»
діяв в межах строку встановленого
сторонами є законним і обгрунтованим.

Апеляційний суд не бере до уваги
також інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1, оскільки суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які уклалися між сторонами і дав їм
належну правову оцінку.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
задоволення позовних вимог позивача і
відмови у зустрічному позові.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: