"12" березня 2014 р.
Справа № 642/1275/14-ц
№2/642/563/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Ленінський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді
Іванісової Л. О.,

за участю секретаря - Бондаренко
В. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділ частки з
будинку, що є у спільній частковій
власності, та визначення порядку
користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ
частки з будинку, що є у спільній
частковій власності, та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, посилаючись на те, що
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 належить їм та
відповідачці на праві спільної
часткової власності та зареєстрований
за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/3
частині за кожним. Внаслідок
неприязних стосунків між
співвласниками виникають сварки, а
тому домовитися про спільне
користування власністю не є можливим,
ОСОБА_4 перешкоджає узаконенню
самовільно побудованих будівель,
іншому благоустрію будинку, тому
просили припинити право спільної
часткової власності на будинок по
АДРЕСА_1 шляхом поділу будинку в натурі
відповідно до належних співвласникам
часток; виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2
примішення у будинку АДРЕСА_1 (літ. А-1)
приміщення: 1-1, 1-2, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8; 2-3, 1-11,
1-12; та розподілити надвірні будівлі,
виділивши позивачам 2/3 частини літньої
кухні (літ. "Г"); 2/3 частини сараю (літ. "Д");
2/3 частини льоху (літ. "В") та зливну яму
(№ 8); а також визначити порядок
користування земельною ділянкою
будинку АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1,
яка також діє за довіреністю від
ОСОБА_2, з'явилася, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити, надала пояснення
аналогічні доводам позовної заяви,
також пояснила, що дійсно на території
спірного домоволодіння є самовільно
побудовані будівлі та самовільно
переобладнані приміщення, але вона не
взмозі зареєструвати право власності в
передбаченому законом порядку,
оскільки на це не надає згоду її дочка -
ОСОБА_4, яка є співвласником будинку;
від проведення експертизи у справі
відмовилася.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував, просив суд
відмовити в їх задоволенні, оскільки на
території домоволодіння є самовільні
будівлі, позивачами не надано
варіантів розподілу в натурі
домоволодіння та земельної ділянки, що
потребує спеціальних знань та
відноситься до компетенції експертів
відповідної галузі, проти призначення
експертизи позивачка заперечувала,
позовні вимоги носять взаємовиключний
характер, так як вони одночасно просять
припинити право спільної часткової
власності та виділити їм по 2/3 частини
надвірних будівель, які є самовільними,
а також приміщення в будинку літ. А-1, що
є самовільно переобладнаними.

Вислухавши пояснення позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Рішенням виконавчого комітетеу
Ленінської районної ради народних
депутатів № 4/22 від 18.08.1985 року ОСОБА_5
надано дозвіл на оформлення самовільно
перебудованого житлового будинку літ.
"А-1" в домоволодінні АДРЕСА_1.

Як вбачається з рішення Ленінського
районного народного суду м. Харкова від
23 квітня 1987 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 було розірвано. (а. с. 28).

Рішенням Ленінського районного
народного суду м. Харкова від 11 жовтня
1989 року в порядку розподілу спільного
майна подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_5
визнано право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 в 1/3 частині та 2/3 частинах
відповідно. (а. с. 29).

Як вбачається з технічного паспорту
Комунального підприємства "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
від 12.04.2013 року власниками
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 25.06.2013 року,
виданого Другою Харківською державною
нотаріальною конторою, та ОСОБА_1 по 1/3
частині на кожного; на території
домоволодіння є збудовані самостійно
прийміщення: мансарда літ. "Ам",
прибудова літ. "а?", літня кухня літ. "Г",
сарай літ. "Д"; самовільно переобладнані
в будинку літ. "А-1" приміщення: 1-2, 1-5, 1-6,
1-9, 1-8; а також побудовані приміщення: 1-10,
1-11, 1-12, 1-13, 2-1, 2-2. (а. с. 5-12, 17).

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Комунального підприємства "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
від 31.01.2005 року власником 1/3 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 18.08.2004 року, виданого
Другою Харківською державною
нотаріальною конторою. (а. с. 16).

З листів Департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин від
15. 02.2012 року та 28.04.2012 року вбачається, що
оформлення будь-яких документів щодо
виділу частки домоволодіння в окрему
адресу, а також можливості подальшої
експлуатації самовільно
реконструйованих приміщень по АДРЕСА_1
неможливо до надання всіх
правовстановлюючих документів та без
наявності згоди всіх співвласників (а.
с. 24-25).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 17 травня 2011 року ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні вимог про
визнання за нею права власності на
самовільно побудовану житлову споруду,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 25 липня 2013 року ОСОБА_4
відмовлено в задоволенні вимог про
зобов'язання вчинити певні дії.

В силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених, ст. 61 цього
кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, виникає спір. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи з того, що на території
домоволодіння є самовільні будівлі та
самовільно переобладнані приміщення,
які не введені в експлуатацію у
встановленому законом порядку,
позивачами не надано варіантів
розподілу в натурі домоволодіння та
земельної ділянки, від призначення
експертизи з метою з'ясування
зазначених питань позивачка
відмовилась, позовні вимоги носять
взаємовиключний характер, суд
позбавлений можливості вирішити
питання щодо виділу в користування
сторін певних приміщень та
користування земельною ділянкою.

Виходячи з наведених вище обставин суд
вважає, що позивачі не довели свої
вимоги, а тому відмовляє у задоволенні
позову за недоведеністю, оскільки
обставини, на які посилаються позивачі,
не знайшли свого підтвердження
належними та допустимими доказами.

Відмова у задоволенні позову за
недоведеністю не позбавляє позивачів
можливості повторного звернення до
суду.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
судові витрати у зв'язку з відмовою в
задоволенні позовних вимог суд
покладає на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, або якщо
рішення було ухвалене за відсутності
осіб, що приймають участь у справі,
протягом 10 днів з моменту отримання
рішення.

Суддя -
Л. О. Іванісова