Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганова Н. В. ,

при секретарі - Онопченко О.
А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку,
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 10.02.2006 року його було призначено
на посаду генерального директора
Державної науково-виробничої
корпорації «Київський інститут
автоматики» на умовах укладеного
контракту №2-10. 30.09.2010 року позивача
було звільнено із займаної посади
відповідно до наказу №126-Д та розірвано
контракт. На день звільнення
відповідач не провів з позивачем
повний розрахунок. Станом на 30.09.2010 року
заборгованість по зарплаті становить 53
785 гривень 24 копійки. Позивач вважає, що
за час затримки розрахунку відповідач
має сплатити йому середній заробіток в
розмірі 68 423 гривні 63 копійки за період
з 30.09.2010 року по 10.12.2013 року. Також
ОСОБА_1 зазначає, що йому завдана
моральна шкода, яка полягає в моральних
стражданнях у зв'язку з отриманою
душевною травмою, зміною звичного
графіку життя, необхідністю значну
частину сімейних коштів витрачати на
ліки через погіршення стану здоров'я.
Моральну шкоду позивач оцінює у 5 900
гривень. Позивач просить стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 53 785 гривень 24 копійки, середній
заробіток за затримку виплати зарплати
в розмірі 68 423 гривні 63 копійки та
моральну шкоду в розмірі 5 900 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
тих же підстав, просив позов
задовольнити, проти винесення заочного
рішення по справі не заперечував.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, тому суд вважав за
можливе розглядати справу за його
відсутності та постановити заочне
рішення.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 10.02.2006 року був призначений на
посаду генерального директора
Державної науково-виробничої
корпорації «Київський інститут
автоматики» на умовах укладеного
контракту №2-10 відповідно до наказу
№19-Д від 10.02.2006 року (а.с.6).

30.09.2010 року позивача було звільнено із
займаної посади відповідно до наказу
№126-Д від 30.09.2010 року за невиконання
умов контракту від 10.02.2006 року №2-10
(пункт 26 підпункт «д») відповідно до п.8
ст.36 КЗпП України та розірвано контракт
(а.с.7 - копія наказу).

На день звільнення відповідач не
провів з позивачем повний розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

З довідки (а.с. 12) вбачається, що
заборгованість по зарплаті за період з
березня 2009 року по вересень 2010 року
становить 53 785 гривень 24 копійки.

Оскільки й до цього часу позивачу
зарплата не виплачена, заборгованість
в розмірі 53 785 гривень 24 копійки
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача за рішенням суду.

Згідно з ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Позивач просить стягнути на його
користь середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 68 423
гривні 63 копійки.

Суд вважає, що ця вимога позивача
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Позивач працював на підприємстві на
посаді генерального директора. 17.01.2011
року ОСОБА_1 було засуджено до штрафу за
ч. 2 ст. 175 КК України, т.т. за невиплату
заробітної плати внаслідок
нецільового використання коштів,
призначених для виплати заробітної
плати. Отже, заборгованість по зарплаті
фактично була допущена самим
позивачем. А тому, на думку суду, немає
підстав для виплати позивачеві його
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що йому
завдана моральна шкода, яка полягає в
моральних стражданнях у зв'язку з
отриманою душевною травмою, зміною
звичного графіку життя, необхідністю
значну частину сімейних коштів
витрачати на ліки через погіршення
стану здоров'я. Моральну шкоду позивач
оцінює у 5 900 гривень.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України
передбачено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Суд вважає, що позивачем не доведено
завдання йому моральної шкоди з вини
підприємства, адже невиплату своєчасно
зарплати допустив сам позивач як
генеральний директор корпорації,
направляючи призначені для виплати
зарплати грошові кошти за нецільовим
призначенням.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
суд вважає, що позов в судовому
засіданні доведений частково, а тому
підлягає задоволенню частково.

Стягненню з відповідача на користь
держави підлягає судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 116, 117, 231,
237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88,
209, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики» () на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 53 785 гривень 24 копійки
(п'ятдесят три тисячі сімсот вісімдесят
п'ять гривень двадцять чотири копійки).

Рішення про стягнення зарплати
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики» () на користь держави судовий
збір в розмірі 537 гривень 85 копійок
(п'ятсот тридцять сім гривень
вісімдесят п'ять копійок).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Н. В. Неганова