Справа № 755/9148/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь кошти в розмірі 899 635,36 грн., що є предметом позову.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засаданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, після його смерті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведена спадкова справа, станом на день подання цього позову спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 є його рідна сестра ОСОБА_2, відповідач у справі. Позивач ОСОБА_1 у встановлений законодавством шестимісячний строк подав до приватного нотаріуса претензію з вимогами до потенційних спадкоємців про погашення заборгованості по договорам, які були укладені між позивачем та ОСОБА_4, серед іншого по Договору позики грошей від 23 липня 2011 року, однак вимоги позивача не були задоволенні спадкоємцем ОСОБА_2, що спонукало позивач звернутись з цим позовом до суду.

Таким чином, в порядку ст.1282 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача, як спадкоємця по заповіту, в рахунок задоволення його вимог як кредитора заборгованість по Договору позики грошей від 23 липня 2011 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, на загальну суму 899 635,36 грн., яка включає: сума основного боргу - 70000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 31 серпня 2011 року складає 557 900,00 грн.; пеня, відповідно до п.7 Договору - 1% за кожен день прострочення, починаючи з 31 серпня 2011 року - 853919,01 грн.; сума інфляційних з 31 серпня 2011 року по 03 лютого 2014 року - 4997,29 грн.; три відсотки річних з 31 серпня по 03 лютого 2014 року - 40 719,06 грн., що є предметом позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, відповідач подала до суду письмові заперечення на позов, які приєднано до справи (а.с. 35-36 т.1, а.с.6-7 т.2) просила в позові відмовити, та розглядати справу у її відсутність.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 23 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено Договір позики грошей. (а.с.99-100)

За умовами цього Договору, Позикодавець передав у власність готівкою, а Позичальник прийняв 558 117 грн.00 коп., що на момент укладання цього договору є еквівалентом 70000,00 доларів США по курсу Національного Банку України, з зобов'язанням повернути у визначені цим договором розмірі, строку і порядку.

Як зазначено у п.2 Договору, сума позики передана Позичальникові до моменту підписання цього договору.

За умовами п.3 Договору, сума позики передана на 5 (виправлено на « 2») місяців (23.06.-23.11.2011 р. (виправлено на 31.08.2011). На письмову вимогу Позичальника цей строк може бути скорочений в односторонньому порядку. Позика вважається повернутою в момент зарахування в повному обсязі на банківський рахунок Позикодавця, або передачі її готівкою (частинами, які складають суму позики) з складанням відвідної розписки про прийом - передачу коштів.

В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 01 листопада 2011 року (актовий запис №913) . (а.с.83 т.1)

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) зобов'язання особи як кредитора або боржника, якщо такі зобов'язання нерозривно пов'язані з особою кредитора або боржника і у зв'язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Разом із тим ст. 512 Цивільного кодексу України допускає заміну в зобов'язанні кредитора іншою особою внаслідок правонаступництва - спадкування.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

За життя, ОСОБА_4 залишив заповіт датований 10 жовтня 2011 року, яким на випадок своєї смерті заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_2, та машиномісце під НОМЕР_1, що знаходиться в підземному паркінгу, розташованому по АДРЕСА_2, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а у випадку її смерті до відкриття спадщини, не прийняття нею або відмови нею від прийняття спадщини чи вона буде усунута від права на спадкування, заповідав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.80 т.1)

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

11 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, щодо майна померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с.76 т.1)

В цей же день, 11 листопада 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведена спадкова справу №15/2011 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, яка в ксерокопії долучена до справи . (а.с.75- 431 т.1)

Як з'ясовано судом, підтверджується матеріалами спадкової справи, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, до складу якого входить: квартира АДРЕСА_2, та машиномісце під НОМЕР_1, що знаходиться в підземному паркінгу, розташованому по АДРЕСА_2, є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

17 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з претензією, якою повідомив про наявність у ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, боргових зобов'язань, які виникли на підставі Попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2010 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 2 057 094,00 грн., яка на день укладання договору була еквівалентна сумі 260000,00 доларів США, який не був виконаний в термін до 21 червня 2011 року, також 22 листопада 2010 року укладений Попередній о договору купівлі-продажу квартири, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 555639,00 грн., яка на день укладання договору була еквівалентна сумі 70000,00 доларів США, який не був виконаний в термін до 22 травня 2011 року, у зв'язку з чим просив довести претензію до відома спадкоємців, які приймуть спадщину або виконавця заповіту. (а.с. 90 т.1)

05 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з претензією, якою повідомив про наявність у ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, боргових зобов'язань, які виникли на підставі Договору позики грошей від 23 липня 2011 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 558 117,00 грн., яка на день укладання договору була еквівалентна сумі 70000,00 доларів США, який не був виконаний в термін до 31 серпня 2011 року, у зв'язку з чим просив довести претензію до відома спадкоємців, які приймуть спадщину або виконавця заповіту. (а.с. 98 т.1)

06 грудня 2011 року (вих..№27/02-14) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 доведено до відома ОСОБА_2, спадкоємця за заповітом, про наявність претензій кредитора спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.102 т.1)

05 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з претензією, якою повідомив про наявність у ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, боргових зобов'язань по Кредитному договору №ФКЛ/17092010/1 (зі змінами та доповненнями), на умовах якого ПАТ «Апекс-Банк» надав ОСОБА_4 кредит в сумі 1 500 000,00 грн., зі сплатою 22% річних, строком повернення до 16.09.2013 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладено Договір іпотеки, посвідчений 17.09.2010 року ПН КМНО ОСОБА_7, за реєстровим номером 5057, предметом іпотеки виступає: житловий будинок , розташований за адресою: АДРЕСА_3; земельна ділянка площею 0,0840 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4; земельна ділянка площею 0,1683 га, розташована за адресою: АДРЕСА_4. (аа.с.104-105 т.1)

13 лютого 2012 року ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з претензією, якою повідомив про наявність у ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, боргових зобов'язань, які виникли на підставі Договору позики грошей від 30 вересня 2011 року, за умовами якого ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 2 352 000,00 грн., яка на день укладання договору була еквівалентна сумі 294000,00 доларів США, який не був виконаний в термін до 31 грудня 2011 року, у зв'язку зі смертю позичальника, тому просив довести претензію до відома спадкоємців, які приймуть спадщину або виконавця заповіту. (а.с. 131-132 т.1)

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України).

Статтями 1297 та 1299 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Звертаючись з цим позовом до суду, позивач ОСОБА_1 пред'явив вимоги до відповідача ОСОБА_2, як спадкоємця за заповітом майна померлого спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про задоволення його вимог як кредитора щодо боргових зобов'язань, які виникли на підставі Договору позики грошей від 23 липня 2011 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на загальну суму 899 635,36 грн., яка включає: сума основного боргу - 70000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 31 серпня 2011 року складає 557 900,00 грн.; пеня, відповідно до п.7 Договору - 1% за кожен день прострочення, починаючи з 31 серпня 2011 року - 853919,01 грн.; сума інфляційних з 31 серпня 2011 року по 03 лютого 2014 року - 4997,29 грн.; три відсотки річних з 31 серпня по 03 лютого 2014 року - 40 719,06 грн.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до положень частини першої статті 1278 Цивільного кодексу України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Як передбачено у частині першій та другій статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

З урахуванням положення ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2013 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2013 року скасовано. Ухвалене нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про стягнення боргу - задоволено. Судом присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 борг в сумі 1 214 000 грн. та 1214,00 грн. судового збору. (а.с.42-43 т.1)

Як встановлено судом апеляційної інстанції у рішення суду від 11 вересня 2013 року: « 30.09.2011 року між позивачем та ОСОБА_4 , як позичальником, був укладений договорі позики, за яким позивач передав позичальнику грошові кошти в сумі 2352000,00 грн., що на момент укладання договору було еквівалентній 311 640 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер. Спадкоємицею за заповітом померлого є відповідач ОСОБА_2, яка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що до приватного нотаріуса також звернулись із заявами-повідомленнями про борги померлого ОСОБА_1, ПАТ «Апекс-Банк» та ОСОБА_8 Про надходження вказаних заяв було повідомлено відповідача. Невиконання спадкоємцями вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до наданого позивачем висновку експерта оцінювача про ймовірну ринкову вартість майна (трикімнатної квартири АДРЕСА_1) вартість квартири становить 1 214 000,00 грн. Враховуючи вимоги закону щодо відповідальності спадкоємця за борги спадкодавця лише в межах вартості спадкового майна, позивач зменшив заявлені вимоги до суми 1 214 000,00 грн.».

Крім того, 18 грудня 2013 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_11 про зверхня стягнення на заставлене майно.

Судом присуджено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ФКЛ/17092010/1 від 17.09. 2010 року у розмірі 1 793 497,07 грн., в тому числі:1 500 000,00 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 25 315,07 грн. заборгованість по нарахованих та несплачених процентах, 264900,00 грн. витрати, пов'язані з охороною предмету іпотеки, 3282,00 грн. - сплачений судовий збір, звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_7 17.09.2010 року за №5057 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк» на житловий будинок вартістю 1 329 428,00 грн., який розташований за адресою: АДРЕСА_3, та на земельну ділянку площею 0, 0840 га, кадастровий номер :01:005:0044 вартістю 214 477,00 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, на земельну ділянку площею 0, 1683 га, кадастровий номер :01:005:0056, вартістю 420750,00 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. (а.с.429-431 т.1)

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що після смерті позичальника ОСОБА_4 відкрилась спадщина, потенційними спадкоємцями померлого по заповіту є ОСОБА_2, відповідач по справі, яка в межах визначеного законодавством строку подала заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про намір прийняти спадщину, з урахуванням положення ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В той же час, позивач ОСОБА_1, як кредитор, висуваючи вимоги до спадкоємця майна померлого спадкодавця ОСОБА_2, не визначив за рахунок якого саме майна, яке успадковується відповідачем, як спадкоємцем по заповіту, має бути забезпечена вимога кредитора, відсутні відомості щодо реальної вартості такого виду майна, що необхідно для визначення співмірності заявлених позовних вимог та вартості отриманого відповідачем, як спадкоємцем, спадкового майна.

При цьому, позивач ОСОБА_1, будучи обізнаним про наявність вимог інших кредиторів, не врахував обставини, які встановлені рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2013 року, яким задоволено вимоги кредитора ОСОБА_8, та рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 грудня 2013 року, яким задоволено вимоги кредиторів яким задоволено вимоги кредитора Публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк», які не потребують доказування відповідно до положень ч. 3 ст.61 ЦПК України, в той же час до компетенції суду не відноситься питання визначення із загальної маси спадкового майна, конкретного майна (рухомого або нерухомого), за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги кредитора.

Суд враховує позицію відповідача ОСОБА_2, яка висуваючи заперечення проти позову, наголосила, що позивачем безпідставно пред'явленні вимоги до відповідача, як спадкоємця за заповітом, оскільки на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2013 року задоволено грошові вимоги кредитора ОСОБА_8, за рахунок майна, яке залишено у спадок відповідачу по заповіту, тому за відсутності іншого майна, відповідач не несе відповідальності по зобов'язанням інших кредиторів, що суперечить положенням ч.1 ст.1282 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України відсутні підстави для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 523, 553-554, 575, 1054 , 1216, 1217, 1258, 1268, 1270, 1278, 1281, 1282, 1296, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 23 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я