Справа № 2/489/50/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10 січня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу Грудницької Ірини Миколаївни,
ОСОБА_3 про встановлення факту родинних
відносин, визначення часток, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності в порядку спадкування,

встановив:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до приватного
нотаріуса Грудницької І. М., ОСОБА_3
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5
і після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 є її сини: він та
відповідач ОСОБА_3

Після смерті матері він у встановлений
законом шестимісячний строк звернувся
з заявою про прийняття спадщини до
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори. Однак свідоцтво
про право на спадщину оформлено не
було.

Коли ж звернувся до нотаріальної
контори в 2013 році за отриманням
свідоцтва про право на спадщину, йому
стало відомо, що відповідач ОСОБА_3
отримав у приватного нотаріуса
Грудницької І. М. свідоцтво про право на
спадщину за законом від 18.12.2012 на цілий
житловий будинок АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що свідоцтво про
право власності на спадкове майно,
видано 18.12.2012 приватним нотаріусом
Грудницькою І. М. на підставі якого
ОСОБА_3 на праві власності належить
спірний житловий будинок отримано
відповідачем з порушенням закону,
просив суд визнати зазначене свідоцтво
частково недійсним. Визначити, що
частки у спадщині його та відповідача
ОСОБА_3 є рівними і складають по ?
кожному та визнати за ним право
власності на ? частку житлового будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом, після смерті матері.

Крім того, в свідоцтві про смерть
матері її прізвище зазначене як
«ОСОБА_5» в той час, як в його паспорті
його прізвище зазначене як «ОСОБА_1», а
тому позивач просить встановити факт
родинних відносин між ним та його
матір'ю.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
наполягав на задоволенні позову.
Представник позивача просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
надав письмові заперечення проти
позову. Факт родинних відносин
позивача і його матері ОСОБА_5 визнав.

Відповідач приватний нотаріус
Грудницька І. М. в судове засідання не
з"явилася.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5 (а. с. 73). На момент смерті
ОСОБА_5 була власником буд. АДРЕСА_1 (а. с.
93, 84).

15 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_3
звернувся до приватного нотаріуса
Грудницької І. М. із заявою про
оформлення свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, так як він є сином та прийняв
спадщину, фактично вступивши у
володіння будинком бо проживав та був
зареєстрований у вказаному будинку.

18 грудня 2012 року відповідачу ОСОБА_3
було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, а саме на цілий житловий
АДРЕСА_1.

Як вбачається з спадкової справи № 94/2001
від 25.01.2001 ОСОБА_1 у встановлений
законом строк звернувся до Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті його матері -
ОСОБА_5 (а. с. 65, 126).

Позивач просив суд встановити факт
родинних відносин між ним та його
матір'ю ОСОБА_5, та зазначає, що в
свідоцтві про смерть померлої її
прізвище зазначене, як «ОСОБА_5» в той
час, як в його паспорті його прізвище
зазначене як «ОСОБА_1».

Факт родинних відносин між померлою
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, підтверджується
свідоцтвом про народження позивача, де
його прізвище російською мовою, як і
прізвище матері зазначене, як -
«ОСОБА_1», «ОСОБА_5». Крім того, факт
родинних відносин між ними визнав
відповідач у справі ОСОБА_3, який є його
рідним братом, а тому суд вважає за
можливе задовольнити вимоги позивача в
цій частині та визнати, що ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963 р., що
діяв на час відкриття спадщини)
визначено, що при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 в рівних частках є
її діти: ОСОБА_1 (свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1) (а. с. 19) та
ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії
НОМЕР_2) (а. с. 19).

Як вбачається з матеріалів справи обоє
спадкоємців прийняли спадщину (а. с. 65,
74).

Відповідно до ст. 66 Закону України „Про
нотаріат", спадкоємець має право
одержати свідоцтво про право на
спадщину. Свідоцтво про право на
спадщину - це саме той документ, який
посвідчує права спадкоємця на спадкове
майно, точніше перехід права власності
на майно спадкодавця до спадкоємця.
Крім цього, якщо успадковане майно
підлягає обов'язковій державній
реєстрації (нерухомість), то свідоцтво
про право на спадщину є для спадкоємців
правовстановлюючим документом.

Стаття 1301 ЦК України визначає
підстави і порядок визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину. Серед
підстав визнання свідоцтва недійсним
дана стаття прямо називає лише
відсутність права спадкування у особи,
на ім'я якої було видане свідоцтво
(наприклад, у разі, якщо ця особа була
усунена від спадкування; відсутні
юридичні факти, які давали б їй
підстави для закликання до спадкування
- утримання, спорідненість, заповіт; у
випадку, коли спадкодавець, оголошений
у судовому порядку померлим, виявився
насправді живим і судове рішення про
оголошення його померлим скасоване).
Проте свідоцтво може бути визнане
недійсним також в інших випадках,
встановлених законом, що дозволяє
стверджувати про те, що перелік підстав
визнання свідоцтва недійсним не є
вичерпним і може бути розширений
шляхом аналізу й тлумачення інших норм
спадкового права. Зокрема, підставами
для визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним може бути
оформлення його неуповноваженою на те
посадовою особою; оформлення не за
місцем відкриття спадщини;
недодержання встановленої законом
форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо
серед імовірних спадкоємців за законом
або заповітом є ненароджена дитина
спадкодавця, зачата за його життя тощо.

Відповідно до абз.3 п.27 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» та
відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним; визнання відмови
від спадщини недійсною; визнання шлюбу
недійсним; порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

В даному випадку виданим свідоцтвом
про право на спадщину порушені права
позивача ОСОБА_1, який теж є спадкоємцем
за законом першої черги та своєчасно
звернувся до Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті його матері - ОСОБА_5, а тому суд
вважає, що позовні вимоги в частині
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом від
18.12.2012, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу Грудницькою І. М.,
а саме в частині права на спадщину за
законом на ? частку житлового будинку
АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Тому суд вважає за можливе
задовольнити вимоги позивача та
визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3
при спадкуванні за законом після
смерті ОСОБА_5 є рівними та складають по
? частини спадкового майна, а також
визнати за позивачем право власності
на ? частку житлового будинку літ. А-2
кам'яний, має житлову площу 120,80 кв. м.,
загальну площу 251,10 кв. м., до нього
належать господарські та побутові
будівлі та споруди: літня кухня літ. Б,
альтанка літ. Н, огорожі № 3, 10, 56, 6, 7, 11,
споруди № 2,1, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те. що позовні вимоги є
обгрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу Грудницької
Ірини Миколаївни, ОСОБА_3 про
встановлення факту родинних відносин,
визначення часток, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права
власності в порядку спадкування
задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3., яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом від
18.12.2012, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу Грудницькою І. М.
за № 1804, яке видано на ім'я ОСОБА_3 на
цілий житловий будинок літ. А-2 кам'яний,
який має житлову площу 120,80 кв. м.,
загальну площу 251,10 кв. м., до нього
належать господарські та побутові
будівлі та споруди: літня кухня літ. Б,
альтанка літ. Н, огорожі № 3, 10,5, 6, 7, 11,
споруди № 2, І за адресою: АДРЕСА_1, а
саме в частині права на спадщину за
законом на ? частку житлового будинку
АДРЕСА_1.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3
при спадкуванні за законом після
смерті ОСОБА_5 є рівними і складають по
1/2 частці для кожного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв