У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Харківського міжрайонного
природоохоронного прокурора в
інтересах держави в особі Державного
підприємства «Гутянське лісове
господарство» до Качалівської
сільської ради, Виконавчого комітету
Качалівської сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: РКП «Краснокутське
бюро технічної інвентаризації», відділ
Держкомзему в Краснокутському районі
Харківської області про визнання
незаконними та скасування рішень
Качалівської сільської ради,
Виконавчого комітету Качалівської
сільської ради, визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, свідоцтва на право
власності на будинок, договору купівлі
- продажу будинку, скасування їх
реєстрації та повернення земель у
державну власність, за касаційною
скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах
ОСОБА_4 до якої приєднався ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Харківський
міжрайонний природоохоронний
прокурор, в інтересах держави в особі
Державного підприємства «Гутянське
лісове господарство» звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що передані у власність
ОСОБА_4 земельні ділянки, площею 0,25 га
для будівництва і обслуговування
будинку і 2,00 га для ведення особистого
селянського господарства, ніколи не
входили до земель Качалівської
сільської ради, а належали Державному
підприємству «Гутянське лісове
господарство». Крім того, на земельній
ділянці, переданій ОСОБА_4 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, знаходиться належна
ДП «Гутянське лісове господарство»
будівля, на яку виконавчим комітетом
Качалівської сільської ради
Харківської області видано свідоцтво
про право власності як на збудований
нею будинок.

Враховуючи вказане, позивач просив,
визнати незаконним рішення
Виконавчого комітету Качалівської
сільської ради Краснокутського району
№ 54 від 23 травня 2008 року «Про надання
дозволу ОСОБА_4 на будівництво
індивідуального житлового будинку по
АДРЕСА_1, рішення виконавчого комітету
Качалівської сільської ради № 112 від 05
листопада 2008 року «Про оформлення
ОСОБА_4 права власності на будинок»,
рішення Качалівської сільської ради
від 23 травня 2008 року №356 «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку»,
рішення Качалівської сільської ради
від 21 травня 2010 року № 845-V «Про розгляд
заяви громадянки України ОСОБА_4». Крім
того, просив визнати незаконним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане 05 грудня 2008 року
виконавчим комітетом Качалівської
сільської ради на ім'я ОСОБА_4 на
зазначений житловий будинок, визнати
недійсними державні акти на право
власності на земельні ділянки, площею
2,0 га та 0,25 га, видані на ім'я ОСОБА_4,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки за вказаною адресою,
укладений 27 грудня 2010 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_5, повернути земельні ділянки,
загальною площею 2,25 га у державну
власність.

Рішенням Краснокутського районного
суду Харківської області від 16
липня 2013 року, у позові було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 26 грудня
2013 року, рішення суду першої
інстанції було змінено. Визнано
незаконними та скасовано рішення
Виконавчого комітету Качалівської
сільської ради Краснокутського району
Харківської області від 23 травня 2008 р.
№54 «Про надання дозволу ОСОБА_4 на
будівництво» індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_1, рішення
Виконавчого комітету Качалівської
сільської ради Краснокутського району
Харківської області від 05 листопада 2008
року №112 «Про оформлення ОСОБА_4 права
власності на будинок», рішення
Качалівської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області від 23 травня 2008 року №
356 «Про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку», рішення
Качалівської сільської ради
Краснокутського району Харківської
області від 21 травня 2010 року № 845-V «Про
розгляд заяви громадянки України
ОСОБА_4».

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4

Визнано недійсними державні акти на
право власності на земельну ділянку,
площею 2,0 га серія ЯЛ № 090487 та площею 0,25
га, серія ЯЛ № 090486, на ім'я
ОСОБА_4

Витребувано з володіння ОСОБА_4
земельну ділянку, площею 2,0 га,
зареєстровану за нею на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯЛ № 090487,
державна реєстрація
№ 25 по АДРЕСА_1. В іншій частині
позову було відмовлено. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4 до касаційної скарги
якого приєднався ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_4 до якої приєднався
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова