У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К., Колодійчука В.М., Умнової
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа:
Новозаводський відділ державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
стягнення аліментів та звільнення від
сплати аліментів і заборгованості за
аліментами, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Новозаводського
районного суду м.
Чернігова від 19 липня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду
Чернігівської області від 29 жовтня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з відповідача на його користь аліменти
на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
на кожну дитину, починаючи з 1 серпня 2012
року і до повноліття кожної дитини;
звільнити його від обов'язку сплати
аліментів на утримання малолітніх
дітей на користь ОСОБА_6; звільнити його
від сплати заборгованості по аліментам
на утримання малолітніх дітей на
користь ОСОБА_6 по виконавчому листу
№ 2-4863/11, виданому 4 листопада 2011
року Оболонським районним судом м.
Києва.

Позов мотивовано тим, що рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 19 листопада 2012 року
задоволено зустрічний позов
ОСОБА_5 та визначено місце проживання
малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з
батьком. Між сторонами не досягнуто
домовленості з приводу участі
відповідача в утриманні малолітніх
дітей. Позивач вважає, що оскільки
малолітні діти проживають з ним,
знаходяться на його утриманні,
вихованні, то він має право на
стягнення з відповідача на його
користь аліментів, звільнення його від
сплати заборгованості та обов'язку
сплати аліментів на користь
відповідача на утримання малолітніх
дітей. Посилається на те, що змінилися
обставини, які впливають на право
відповідача на отримання аліментів.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 19 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду
Чернігівської області від 29 жовтня 2013
року, позов задоволено частково.
Звільнено ОСОБА_5 від сплати
заборгованості по аліментам в
сумі 22 000 грн. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати в частині відмови у
задоволенні позову на направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд
частково задовольняючи позов виходив з
того, що відповідно ст. 197 СК України: за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Проживання з початку серпня 2012 року та
належне утримання малолітніх дітей
позивачем за місцем його проживання
суд вважав обставиною, що має істотне
значення при вирішенні даної справи. У
зв'язку із чим, з урахуванням обставин
справи суд дійшов висновку про
необхідність звільнення позивача від
сплати заборгованості за аліментами за
період починаючи з 1 серпня 2012 року по 1
липня 2013 року в сумі 22 000 грн. (11
місяців Х 2000 грн.)

При цьому суди дійшли висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення аліментів та звільнення від
їх сплати, оскільки позивачем не
доведено, що ОСОБА_6 повністю усунулася
від участі в утриманні своїх
малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій щодо відсутності правових
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення аліментів та
звільнення від їх сплати, обґрунтовані
та відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини. Позивачем не доведено,
що ОСОБА_6 повністю усунулася від
участі в утриманні своїх малолітніх
дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги вказаних
висновків не спростовують.

В іншій частині рішення судів
попередніх інстанцій позивачем не
оскаржуються, тому не переглядаються
колегією суддів на предмет їх
законності і обґрунтованості в
касаційному порядку, в силі положень
ст..335 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до ст.337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржувані
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 19 липня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 29 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. Судді
Висоцька В.С. Гримич М.К.
Колодійчук В.М. Умнова О.В.