РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3182/14-ц

пр. № 2/759/2428/14

25 березня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді :
Т.О. Величко

при секретарі:
А.В. Самайда

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі звернувся до
суду із вказаним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що
відповідно до укладеної Генеральної
угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до умов
та правил надання продукту кредитних
карт від 14.11.2012 року позивач у справі
отримав кредит у розмірі 19353,33 грн.,
згідно заяви про приєднання до Правил
надання банківських послуг в Приват
Банк у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
погашенням з « 01» по « 25» число кожного
місяця відповідач надає Банку грошові
кошти (щомісячний платіж» для
погашення заборгованості за кредитом.
Позивач зазначав, що відповідач
підписав заяв на отримання кредиту
ознайомився із умовами кредитування,
що підтверджено його підписом у заяві.
Вважаючи вказану заяву на отримання
кредиту та умови кредитування
укладеної Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 14.11.2012 року
договором приєднання у порядкуст.634 ЦК
України позивач просить суд позов
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість за
кредитом у розмірі 14966,31грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі
1574,24грн.,штрафи згідно п.п.2.2
генеральної угоди у розмірі 3753,72 грн;.
500 грн.00 коп- штраф( фіксована частина)
та 1014,71 грн (процентна складова). Всього
на суму 21808,398грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги позову та
просила суд позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач
належним чином повідомлений не
з»явився подав заяву про розгляд
справи за його відсутності ( а.с.41).

Заслухавши пояснення позивача у
справі, дослідивши матеріали справи,
оцінюючи в сукупності зібрані по
справі докази, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»активному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 заповнив бланк заяви по
приєднання до умов та правил
кредитування ( а.с.5) де повідомила про
своє місце проживання, місце роботи,
наявність майна, розмір доходу та
банком було зазначено види банківських
послуг. Вказана заяв підписана від
імені відповідача, також зазначено, що
пам»ятку клієнта не отримав,
правильність та достовірність
відомостей перевірена та підтверджена
працівником Банку.

Судом встановлено, що заяви про
особисті відомості відповідача
долучено Умови та правила
представлення банківських послуг. (
а.с.7-30) та генеральну угоду про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 14.11.2012 року(
а.с.6) яка підписана з боку відповідача з
боку позивача провідним спеціалістом.

Позивач у судовому засідання
повідомив що надана суду заява та умови
правила представлення банківських
послуг підписані з боку відповідача та
від імені банку з кредитного експерта,
є правочином без номеру та дати та є
Договором приєднання у розумінні ст. 634
ЦК України а тому Договір не складався
та не підписувався уповноваженим зі
сторони Банку.

Судом встановлено, що згідно
заяви ( а.с.9), передбачено надання
пам»ятки клієнту що є невід»ємною
частиною договору лише у випадку
оформлення та видачі платіжної карки
за кредитною схемою. Але пам»ятка
підписана відповідачем ОСОБА_1 н до
суду у якості доказів суду надано не
було, про що також відсутня відмітка у
заяві анкеті ( а.с.5).

Судом встановлено, що позивач в
обґрунтування заявлених позовних
вимог не надав суду доказів щодо
відкриття карткового рахунку на ім»я
відповідача, рух коштів по цьому
рахунку, договору про відкриття
кредитної лінії тощо.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов»язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов»язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов»язання

(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами. Уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю,законом або іншими актами
цивільного законодавства та
скріплюються печаткою.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочин між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів передбачених
ч.1 ст. 206 ЦК України.

Як вбачається із доказів поданих
позивачем обґрунтування позовних
вимог правочин на оформлення та
відкриття кредитної картки суду не
надано, не надано доказів про рух
коштів а відкритому картковому рахунку
відповідача та номер карткового
рахунку, доказів про отримання
кредитної картки відповідачем, не
наданий основний договір на підставі
якого було укладено Генеральну угоду
про реструктуризацію заборгованості
та приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 14.11.2012 року,
на який посилається позивач у позовній
заяві, який підписаний уповноваженими
особами, а тому на думку суду позивачем
позов не доведений за відсутності
належних та допустимих доказів і позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати не підлягають
відшкодуванню, що підтверджені
квитанціями.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 6,11,14,15,16, 207,208,
525,526,610,611,629 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88,
208-208, 212-218,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити по суті.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з часу його
проголошення, а у разі відсутності
осіб, які брали участь у справі,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення цього суду.

Суддя: Т.О.
Величко