Справа № 2-357/11 Головуючий у І
інстанції Дутчак І.М.Провадження №
22-ц/780/2291/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем Україниї

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого: Сліпченка О.І.

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.

при секретарі: Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»,
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», треті особи: ОСОБА_2,
Публічне акціонерне товариство «Завод
ЗБК ім. Ковальської» про відшкодування
майнової та моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИВ :

Протокольною ухвалою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року заяву ОСОБА_1 про
забезпечення доказів задоволено
частково.

Не погодившись з ухвалою і вважаючи її
неправомірною ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неповне з'ясування обставини, що мають
значення для справи просить ухвалу
суду в частині відмови в забезпечені
доказів скасувати та задоволити його
заяву про забезпечення доказів в
повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи частково клопотання про
забезпечення доказів частково, суд
виходив з того, що докази, про
витребування яких заявлено у
клопотанні представника позивача,
мають безпосереднє значення для
ухвалення судом законного та
обґрунтованого рішення та що позивач з
об'єктивних причин не в змозі
самостійно їх отримати.

З таким висновком місцевого суду
повністю погодитись не можна з
наступних підстав,

Як вбачається із заяви позивача, він
просив забезпечити докази шляхом
витребування у відповідачів належно
завірені документи, які на думку
позивача стосуються предмету позову.

Відповідно до частин 2, 4 статті 10 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст.
10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог,
суд першої інстанції у порушення вимог
ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 137 ЦПК України
не сприяли всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, чим
допустили порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази.

Про витребування доказів суд
постановляє ухвалу, яка оформляється
як окремий документ.

Такого висновку можна дійти з огляду на
ч. 4 ст. 137 ЦПК України, в якій зазначено,
що особи, які не мають можливості
подати доказ, який вимагає суд, взагалі
або у встановлені судом строки,
зобов'язані повідомити про це суд із
зазначенням причин протягом п'яти днів
з дня отримання ухвали.

Витребування доказів здійснюється
шляхом надсилання відповідної ухвали
компетентній особі, яка має можливість
надати таку відповідь.

Докази можуть бути витребувані від
будь-якої особи, незалежно від того, чи
беруть вони участь у справі, а також від
кількох осіб одночасно.

Особи, які не мають можливості подати
доказ, який вимагає суд, взагалі або у
встановлені судом строки, зобов'язані
повідомити про це суд із зазначенням
причин протягом п'яти днів з дня
отримання ухвали. Таке повідомлення
повинно бути письмовим. Причини
неможливості подання доказу, який
вимагає суд, повинні бути поважними. У
разі неподання витребовуваних доказів
без поважних причин, посадова особа
може бути притягнута до
відповідальності за умисне
невиконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.135), судом першої інстанції було
ухвалено протокольну ухвалу про
часткове задоволення заяви про
забезпечення доказів шляхом
витребування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суду першої
інстанції необхідно було постановити
ухвалу про необхідність надання
відомостей та витребувати документи
які стосуються предмету позову та
надіслати відповідну ухвалу
компетентній особі.

Доводи апеляційної скарги про
витребування колегією суддів
документів, до задоволення не підлягає,
оскільки є передчасною та не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства на даній
стадії процесу.

Враховуючи наведене та враховуючи
вимоги п. 1 ч. 1 ст. 311 ЦПК України колегія
суддів вважає, що ухвала суду підлягає
скасуванню з передачею справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23 грудня 2013
року скасувати, цивільну справу
передати для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий :

Судді: