Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/235/14-ц
Провадження № 2/270/559/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах свого
неповнолітнього сина - ОСОБА_2, і ОСОБА_3
до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«МАКІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД», із
залучення до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на боці відповідача - ОСОБА_4 «Про
визнання права власності на нерухоме
майно», -

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах свого
неповнолітнього сина - ОСОБА_2, і ОСОБА_3
до ПАТ «Макіївський коксохімічний
завод», із залученням до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на боці відповідача -
ОСОБА_4 «Про визнання права власності
на нерухоме майно», на обґрунтування
якої зазначено, що 15.02.2006 року ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_2 набули
право спільної часткової власності на
нерухоме майно у виді одноквартирного
будинку, розташованого за адресою: 86106,
АДРЕСА_1, - по 1/3 частки на кожного.
Зазначене право власності вони
отримали шляхом приватизації та
оформили свідоцтвом про право
власності на житло. На теперішній час в
них є намір подарувати цей будинок
неповнолітньому ОСОБА_2, однак два роки
тому вони втратили правовстановлюючі
документи. З метою їх відновлення 10.12.2013
року ОСОБА_1 звернулась до відповідача
з заявою про отримання дубліката
свідоцтва про право власності на житло,
яке видавалось саме цією юридичною
особою, але отримала відмову у зв'язку
із тим, що орган, який видавав ці
документи, вже давно не працює. У 2013
році вони звернулись до Комунальної
установи «Макіївський міський архів
Макіївської міської ради» задля
отримання дублікату свідоцтва про
право власності на житло, однак ним
було повідомлено, що вони надають
тільки інформацію стосовно набуття
права власності на житло, а облік
реєстрації здійснює інша служба. 12.12.2013
року вони звернулись до реєстраційної
служби України Макіївського міського
управління юстиції з проханням надати
їм дублікат правовстановлюючого
документа, але й там отримали відмову.
Крім того, з метою захисту свого права
власності, вони звертались до органів
внутрішніх справ, проте у порушенні
кримінальної справи їм також було
відмовлено, оскільки відсутня подія
злочину. Таким чином, для оформлення
договору дарування як угоди про
відчуження нерухомого майна вони не
мають можливості надати оригінали
правовстановлюючих документів у
зв'язку з їх втратою та неможливістю їх
фізичного відновлення. Існуючий
порядок надання оригіналів цих
документів під час оформлення договору
відчуження встановлений вимогами про
порядок нотаріального посвідчення
угод та є обов'язковим для здійснення
нотаріального посвідчення факту
відчуження нерухомого майна із його
подальшою державною реєстрацією як
підстави переходу права власності з
одного власника до іншого. Відсутність
правовстановлюючих документів обмежує
їх право власності, так як позбавляє
можливості розпоряджатися об'єктом
права власності на власний розсуд.
Вважають, що на їх прохання видати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, розташоване за адресою:
86106, АДРЕСА_1, - ними отримана відмова
відповідача, а їх право власності є
таким, що не має належного правового
підтвердження від посягань третіх
осіб, в наслідок чого вимагає судового
захисту. Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на боці відповідача - ОСОБА_4
зареєстрована за цією спірною адресою,
й, у зв'язку із тим, що разом із
правовстановлюючими документами
втрачено і будинкову книгу, що створює
перешкоди для зняття її з реєстрації,
цей спір впливає на її права та
обов'язки. Просили визнати їх право
спільної часткової власності на
нерухоме майно у виді одноквартирного
будинку, розташованого за адресою: 86106,
АДРЕСА_1 - по 1/3 частки на кожного /а. с. 2 -
4/.

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах свого
неповнолітнього сина - ОСОБА_2, до суду
не з'явились, про час та місце розгляду
справи була сповіщена своєчасно та
належним чином, однак скористались
правом, наданим їй частиною 1 статті 38
Цивільного процесуального кодексу
України щодо прийняття участі у
цивільній справі через представника за
довіреністю ОСОБА_5 /а. с. 26 /

Представник за нотаріально
посвідченою довіреністю позивача
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах свого неповнолітнього сина -
ОСОБА_2, - ОСОБА_5, до суду також не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була сповіщена своєчасно та
належним чином, надала судові заяву,
зареєстровану за вхідним № 4564/14-вх від
04.03.2014 року, з проханням справу
розглянути за її відсутності з
урахуванням того, що позовні вимоги
вона підтримує у повному обсязі та
просить їх задовольнити /а. с. 26, 41/.

Позивач ОСОБА_3 до суду двічі не
з'явились, про час та місце розгляду
справи сповіщалась своєчасно та
належним чином згідно приписів статті
76 Цивільного процесуального кодексу
України, про причини своєї неявки суд
не повідомляла, заяви про відкладення
розгляду справи або її розгляд за її
відсутності не надавала, тому з
урахуванням приписів частини 1 статті
169 цього кодифікованого закону України
підстав для відкладання судового
розгляду справи не має.

Представник відповідача ПАТ
«Макіївський коксохімічний завод» у
судове засідання не з'явився, про місце
та час розгляду справи сповіщений
своєчасно та належним чином, надав суду
письмові пояснення, з яких вбачається,
що позов вони визнають у повному обсязі
та просять справу розглянути за їх
відсутністю, зазначаючи, що на підставі
заяви квартиронаймача ОСОБА_1 та членів
її родини ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 10.01.2006
року про приватизацію квартири АДРЕСА_1
із поштовим індексом 86106, - вона на
підставі Наказу Комісії з приватизації
ВАТ «Макіївський коксохімічний завод»
№ 19 від 12.01.2006 року передана у їх
спільну сумісну власність. Видати
дублікат свідоцтва про право власності
на цю квартиру не можуть, оскільки в них
не має на це відповідних повноважень, а
Комісії з приватизації, що діяла у 2006
році, припинила своє існування /а. с. 42 -
43/.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, на боці
відповідача - ОСОБА_4, у судове
засідання не з'явилась, про місце та час
розгляду справи була сповіщена
своєчасно та належним чином, про
причини своєї неявки суд не
повідомляла, заяви про відкладення
розгляду справи або її розгляд за її
відсутності не надавала, тому з
урахуванням приписів частини 1 статті
169 цього кодифікованого закону України
підстав для відкладання судового
розгляду справи не має.

Частина 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачає, що особи, які беруть участь
у справі, мають право заявити
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності. Про наявність такого
клопотання у представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 свідчать її відповідна
заява, долучена до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги
те, що підстав для визнання необхідним
давання особами, які приймають участь у
справі за обставинами справи особистих
пояснень не має, суд вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Повно та всебічно з'ясувавши всі
обставини справи, на які позивачі
посилались як на підставу своїх вимог
та відповідач, при їх визнанні,
перевіривши їх доказами, що досліджені
у судовому засіданні й відповідають
вимогам закону про їх належність та
допустимість, а саме: дослідивши
матеріали справи, що містять письмові
докази у справі, - суд вважає, що позов
підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

Так, у ході розгляду справи в межах
заявлених вимог та зазначених і
доведених обставин, судом встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини, що мають значення для
вирішення справи за суттю.

Згідно свідоцтва про народження /серії
НОМЕР_1/, виданого 02.01.2002 року
Макіївським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Донецького обласного управління
юстиції, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року, про що в книзі записів актів
громадянського стану про народження
02.01.2002 року зроблено відповідний запис
за № 1. Його матір'ю зазначено ОСОБА_1 /а.
с. 10/.

Відповідно до наказу комісії по
приватизації ВАТ «Макіївський
коксохімзавод» № 19 від 12.01.2006 року,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано у
спільну часткову власність квартиру №
1, яка розташована за адресою: 86106,
АДРЕСА_1, - та оформлено свідоцтво про
право власності на житло /а. с. 14/.

З копії свідоцтва про право власності
на житло від 15.02.2006 року, виданого ВАТ
«Макіївський коксохімічний завод»,
убачається, що квартира, яка
розташована за адресою: 86106, АДРЕСА_1, -
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а. с.
17/.

10.12.2013 року ОСОБА_1 звернулась до ВАТ
«Макіївський коксохімічний завод» із
заявою про видачу дубліката свідоцтва
про право власності на житло - квартиру
АДРЕСА_1 (поштовий індекс 86106) /а. с. 15/.

З відповіді ПАТ «Макіївський
коксохімічний завод» № 07 - 579 від 13.12.2013
року убачається, що у ПАТ «Макіївський
коксохімічний завод» відсутні
повноваження по видачі дублікату
свідоцтва про право власності на житло,
оскільки комісія з приватизації
припинила своє існування /а. с. 16/.

02.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
начальника Центрально-Міського РВ
Макіївського МУ ГУМВС України в
Донецькій області із заявою, що містить
прохання посприяти у поверненні
домової (будинкової) книги та права
власності на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: 86106, АДРЕСА_1 /а.
с. 20/.

Згідно відповіді начальника
Центрально-Міського РВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області
Мирошниченка О. О. № 1-14/5288 від 11.11.2013
року, вбачається, що звернення ОСОБА_1
зареєстровано в Журналі єдиного обліку
заяв та повідомлень про скоєння
кримінальних правопорушень та інших
подій Центрально-Міського РВ
Макіївського МУ ГУМВС України в
Донецькій області під № 7484 від 02.11.2013
року, за яким співробітниками
районного відділу проведена перевірка.
При перевірці фактів, зазначених у
зверненні, ознак кримінального
правопорушення не виявлено /а. с. 11/.

10.12.2013 року ОСОБА_1 звернулась до КП
«Макіївський міський архів»
Макіївської міської ради із заявою про
надання інформації щодо власників
нерухомого майна, розташованого за
адресою: 86106, АДРЕСА_1 /а. с. 21/.

З листа директора КУ «Макіївський
міський архів» Струковської О. В. № 04-205
від 16.12.2013 року убачається, що ОСОБА_1
повідомлено про те, що згідно архівних
даних, право власності на нерухоме
майно, розташоване за адресою: 86106,
АДРЕСА_1, - станом на 31.12.2012 року
зареєстроване по 1/3 частці квартири за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 15.02.2006 року, виданого ЗАТ
«Макіївський коксохімічний завод» /а.
с. 12/.

Згідно повідомлення начальника
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції Южалкіна
І. С. № 632/04.5-10 від 12.12.2013 року щодо видачі
дублікату правовстановлюючого
документу на нерухоме майно, яке
належить на праві власності ОСОБА_1,
вбачається, що відділ державної
реєстрації прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції розпочав
свою діяльність з 01.01.2013 року та не є
правонаступником КП «БТІ міста
Макіївки», а тому не має можливості
видати дублікат правовстановлюючого
документа /а. с. 13/.

Відповідно до інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 28.02.2014 року, наданої державним
реєстратором Кусмаровою К. Б. /бланк
серії ІУ № 016203/, квартира, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, -
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/3
частки кожному.

Під час вирішення спірних
правовідносин суд виходить з того, що
їх правове регулювання здійснюється
нормами Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року, Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19 червня 1992 року та Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01 липня 2004 року /в
редакціях чинних на дату виникнення
спірних правовідносин/.

Так, з огляду на положення частини
першої статті 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно до положень частини другої цієї
ж статті однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків зазначено
договори /правочини/ та інші юридичні
факти.

Як убачається з положень частини
першої статті 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ /майно/, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд /частина 1 статті 319
Цивільного кодексу України/.

Норми права, які містяться у частині
першій статті 328 зазначеного вище
кодексу України визначають, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

У свою чергу, положеннями частини
першої статті 345 того ж кодифікованого
матеріального закону України
передбачено, що фізична або юридична
особа може набути право власності у
разі приватизації державного майна та
майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку,
встановленому законом /частина друга
статті 345 Цивільного кодексу України/.

Як убачається з положень статті 1
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
приватизацією державного житлового
фонду визнається відчуження квартир
/будинків/, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
/підвалів, сараїв і таке інше/
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Відповідно до положень частини другої
статті 8 зазначеного Закону України
передача займаних квартир /будинків/
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі
/будинку/, в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
/будинку/.

Передача квартир /будинків/ у власність
громадян з доплатою, безоплатно чи з
компенсацією оформляється свідоцтвом
про право власності на квартиру
/будинок/, яке реєструється в органах
приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення /частина
п'ята статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»/.

Відповідно до положень частини першої
та четвертої стаття 334 Цивільного
кодексу України право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

У свою чергу, положеннями частини
першої статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
передбачена обов'язковість державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, зокрема,
право власності на нерухоме майно.

При цьому, положення статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» у якості однією з підстав для
державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення, перехід,
припинення речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав, передбачають
свідоцтво про право власності на
будівлю /частину будівлі/, споруду.

Враховуючи наведені положення чинного
законодавства України та досліджені
докази суд приходить до висновку про
виникнення у ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
права власності на квартиру АДРЕСА_1 з
дотриманням підстав і порядку,
встановлених законом.

Крім того, під час вирішення спірних
правовідносин суд приймає до уваги
положення статей 355 і 357 Цивільного
кодексу України, що визначають режим
належності майна двом або більше
особам /співвласникам/ на праві
спільної часткової власності, розмір
яких вважається рівним, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Більш того суд враховує і положення
статті 41 Конституції України, а також
пункту 2 частини першої статті 3 та
статті 321 Цивільного кодексу України,
відповідно до яких ніхто не може бути
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні, крім
випадків, встановлених Конституцією та
законом.

У разі оспорювання або не визнання
іншою особою права власності, а також
втрати документа, який засвідчує право
власності, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності /частина перша статті
392 Цивільного кодексу України/.

Таким чином, виходячи з наведених норм
права та досліджених обставин справи,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, у зв'язку із чим вони підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Позивачі, звертаючись до суду із цим
позовом, не вимагають компенсації
(відшкодування) понесених ними і
документально підтверджених судових
витрат.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 41 Конституції України,
статтями 11, 316, 319, 321, 328, 334, 345, 355, 357 і 392
Цивільного кодексу України, статтями 1,
8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», статтями 1
і 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень», Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» № 5
від 07 лютого 2014 року, статтями 4, 8, 10, 11, 38,
57, 58, 60, 61, 74 - 76, 158, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 292, 294
та 296 Цивільного процесуального
кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
і інтересах свого неповнолітнього сина
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МАКІЇВСЬКИЙ
КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД», із залучення до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на боці відповідача -
ОСОБА_4 «Про визнання права власності
на нерухоме майно» задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
право власності по 1/3 частки кожного на
нерухоме майно у виді одноквартирного
будинку, розташованого за адресою: 86106,
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Рішення ухвалено, оформлено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею у нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Суддя:
С. В. Мащенко