Справа № 572/4337/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року

Сарненський районний суд Рівненської
області

головуючий суддя
- БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі
- СОСЮК І.В.

з участю представника
позивача адвоката - ОСОБА_1

представника
відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сарни справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог приватний нотаріус
ОСОБА_5, про часткове скасування
рішення Коростської сільської ради про
оформлення права власності на жилий
будинок, про часткове скасування
свідоцтва про право власності на жилий
будинок, про визнання частково
недійсним договору дарування жилого
будинку з надвірними будівлями, про
визнання права власності на частину
жилого будинку з господарськими
будівлями в порядку спадкування за
законом, про визнання права власності
на частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_3 заявив цивільний позов
до ОСОБА_4 про скасування рішення
Коростської сільської ради № 33 від
26.09. 2013 р. в частині оформлення права
приватної власності на 12 частину
жилого будинку з надвірними будівлями
в АДРЕСА_1 на ім.»я його батька, ОСОБА_6,
про скасування свідоцтва від 22.07.2010 р.
про право власності на 12 частину
жилого будинку в АДРЕСА_1, про
визнання недійсним договору дарування
від 2.10.2010 р. ОСОБА_6 12 частини цього ж
жилого будинку ОСОБА_4, про визнання
за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 12
частини цього ж жилого будинку з
надвірними будівлями, про визнання за
позивачем права власності на 12 частину
жилого будинку в АДРЕСА_1, про визнання
за ним права власності на 12 частину
земельної ділянки загальною площею
0.0130 га для обслуговування жилого
будинку та господарських будівель в
АДРЕСА_1, оскільки після смерті його
матері, ОСОБА_7 відкрилась спадщина на
її майно і про її прийняття він подав до
нотаріуса заяву, а 20.03.2012 р. він отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на чотири земельні ділянки;
крім земельних ділянок вважає, що
спадковим майном є також 12 частина
жилого будинку з господарськими
будівлями в АДРЕСА_1 та 12 частина
земельної ділянки за цією ж адресою,
так як мати проживала з ОСОБА_6 однією
сім»єю без реєстрації шлюбу, про що є
рішення суду, і мала право, як дружина,
на 12 частину жилого будинку, в якому
проживала до дня смерті; також вона
мала право на цю частку в житлі
відповідно до норм ЦК УРСР 1922 р., як в
спільній сумісній власності; його
батько, ОСОБА_6 неправомірно набув
право власності на все житло
відповідно до рішення сільської ради,
свідоцтва про право власності і
неправомірно подарував все житло
дочці, відповідачці ОСОБА_4, так як вона
має право лише на 12 частину майна.

В судовому засіданні 26.02.2014 р.
позивач ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги.

В судовому засіданні 5.03.2014 р.
представник позивача адвокат ОСОБА_1
заявив відмову від вимоги про визнання
права власності на 12 частину житла за
померлою ОСОБА_7 та подав письмову
заяву про встановлення факту
належності померлій ОСОБА_7 12 частини
вказаного житла. Відповідно до ст. 31
ЦПК України позивач має право змінити
підставу та предмет позову лише до
початку розгляду справи по суті;
оскільки суд розпочав розгляд справи
по суті, немає підстав для прийняття
такої заяви та розгляду цієї вимоги.

Відповідачка ОСОБА_4 та її
представник ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнали, оскільки на весь жилий
будинок та господарські будівлі
правомірно визнано право власності за
ОСОБА_6, так як він не перебував у шлюбі
з ОСОБА_7, мав зареєстрований шлюб з
ОСОБА_8 з 1954 р. і в подальшому правомірно
подарував житло своїй дочці, ОСОБА_4

Дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_7 до
дня смерті проживала в жилому будинку в
АДРЕСА_1, на який рішенням Коростської
сільської ради № 33 від 23.06.2010 р.
оформлено право власності на ОСОБА_6,
який є батьком відповідачки ОСОБА_4,
однак не є відповідно до документів
батьком позивача, як він вказує;
відповідно до свідоцтва про право
власності, виданого сільською радою
22.07.2010 р. за ОСОБА_6 зареєстровано право
власності на це житло, а 2.10.2010 р. він
подарував це житло дочці ОСОБА_4

Суд також встановив що ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 не перебували в
зареєстрованому шлюбі і це
підтвердили усі сторони, а відповідно
до свідоцтва про одруження, виданого
19.11.1954 р. сільською радою Корост
Степанського району, з 6.11.1954 р. він
перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_8, яка набула прізвище «ОСОБА_8» і
цей шлюб розірваний не був.

Посилання на рішення
Сарненського районного суду від 21.11.2011
р. про встановлення факту проживання
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сім»єю до дня
її смерті в АДРЕСА_1, як на доказ
набуття ОСОБА_7 права власності на 12
частину житла, є неправомірним,
оскільки в рішенні суду не вказано, з
якого часу вони проживали однією
сім»єю, а жилий будинок був
побудований в 1965 році, про що вказано в
технічному паспорті на нього, а
фактичні шлюбні відносини, які мали
місце на той час, не передбачали
підставу набуття права спільної
власності на майно відповідно до
законодавства, яке діяло на час цих
відносин.

Оскільки позивач підставами
часткового скасування рішення
сільської ради, свідоцтва про право
власності, часткового визнання
недійсним договору дарування вважає
те, що вони суперечать законодавству,
як діючому, так і тому, що діяло на час
виникнення правовідносин, то суд
вважає, що рішення та правочини
прийняті та укладені відповідно до
актів цивільного законодавства і
позивач, як спадкоємець ОСОБА_7, не має
права на 12 частину жилого будинку та
земельної ділянки, так як це майно не є
майном померлої.

На підставі ст.ст. 203, 717, 719 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з третьою особою, яка
не заявляє самостійних вимого
приватним нотаріусом ОСОБА_5, про
часткове скасування рішення
Коростської сільської ради про
оформлення права власності на жилий
будинок, про часткове скасування
свідоцтва про право власності на жилий
будинок, про визнання частково
недійсним договору дарування жилого
будинку з надвірними будівлями, про
визнання права власності на частину
жилого будинку з господарськими
будівлями в порядку спадкування за
законом, про визнання права власності
на частину земельної ділянки в порядку
спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Сарненський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а позивачем в той же
строк з дня отримання ним копії
рішення.

Суддя