Справа №705/381/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

у складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання
Власової Т.Ю.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Умані Черкаської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про зобов'язання повернути
майно та компенсувати моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання повернути майно та
компенсувати моральну шкоду, а саме:
про зобов'язання відповідача повернути
позивачу його майно: телевізор «Toshiba»,
холодильник «Snayge», холодильник «Норд»
214-6, пральну машину «Сатурн», GPS
навігатор «Garmin» GPSMAP 276, кухонний
комбайн «Philips» НR-7766, стаціонарний
телефон «Toshiba» SX-2930, флешку «Toshiba» на 4
Гб, двоспальне ліжко, акваріуми на 240 л.,
180 л., 30 л. та два по 25 л., підставку для
акваріумів; про зобов'язання
відповідача компенсувати позивачу
моральну шкоду в сумі 2 000 грн.; про
зобов'язання відповідача ОСОБА_3, при
неможливості повернення майна в
належному зовнішньому та внутрішньому
вигляді, повному справному та
працездатному стані, - здійснити
компенсацію позивачу вартості таких
недоліків з розрахунку їх вартості на
момент проведення розрахунку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав свої позовні вимоги в
повному обсязі, підтвердив, що на час
розгляду справи майно йому не
повернуте відповідачем, вільного
доступу до майна йому відповідач не
надає, тому просив задовольнити його
позовні вимоги. Визнав, що стаціонарний
телефон «Toshiba» SX-2930 був придбаний
сторонами вже під час їхнього шлюбу,
зареєстрованого у червні 2000 року.
Пояснив, що холодильник «Норд» 214-6, який
він у вересні 2012 року перевіз до
квартири відповідача, був проданий
ОСОБА_3 за 500 грн. без його відому, коштів
за нього він не отримував.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав
позицію позивача, вважаючи позовні
вимоги є законними та обґрунтованими,
просив задовольнити позов повністю, з
урахуванням того, що відповідачу
підлягає відшкодуванню вартість
проданого холодильника «Норд», GPS
навігатора та флешки «Toshiba» на 4 Гб, які
відповідач не в змозі повернути в
натурі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов визнала частково. Вона
підтвердила, що телевізор «Toshiba»,
холодильник «Snayge», пральна машина
«Сатурн», кухонний комбайн «Philips» НR-7766,
двоспальне ліжко, акваріуми на 240 л., 180
л., 30 л. та два на 25 л., підставка для цих
акваріумів дійсно є особистою
власністю позивача, знаходяться на цей
час в її квартирі, та вона не заперечує,
щоб ОСОБА_1 забрав їх. Вона і раніше
надавала йому можливість забрати ці
речі, однак позивач не забрав їх,
висуваючи кожен раз додаткові вимоги
про сплату йому коштів, щоб він залишив
її в спокої. Коли вона припинила
спільне проживання з позивачем у
квітні 2013 року, то йому було надано три
дні, протягом яких він міг вільно
забрати свої речі. Вказаними речами
позивача вона не користується. Щодо
іншої частини позовних вимог
-відповідач заперечила проти їх
задоволення. Позивач пояснила, що GPS
навігатор «Garmin» GPSMAP 276, флешка «Toshiba» на
4 Гб, які належать позивачу, у неї
відсутні, вона їх не бачила, на її думку,
вони у ОСОБА_1, що він забрав їх разом з
іншою частиною своїх речей 13-15 квітня
2013 року, так як їй вони не потрібні.
Холодильник «Норд» 214-6 у неї відсутній,
оскільки ОСОБА_1 сам продав його за 500,00
грн., так як холодильнику було багато
років, стан його був незадовільний, до
того ж сторони користувалися новішим
холодильником «Snayge», який привіз
позивач. Стаціонарний телефон «Toshiba»
SX-2930 стоїть у відповідача в квартирі,
вона ним користується. Телефон був
придбаний сторонами у 2001 році в шлюбі,
та після розірвання шлюбу з позивачем
у 2007 році залишився в неї, позивач на
нього не претендував, оскільки він
забрав собі дельтаплан у рахунок своєї
частини у спільному майні подружжя.
Вважає, що позивачу жодної моральної
шкоди вона не завдавала, протиправних
дій щодо нього чи його майна не вчиняла,
не перешкоджала позивачу відразу, ще у
квітні 2013 року, забрати свої речі,
навіть просила його про це, однак
позивач речей не забрав. Тому вимога
про стягнення з неї компенсації
моральної шкоди позивачу не підлягає
задоволенню. Вимога про зобов'язання її
здійснити компенсацію позивачу
вартості недоліків майна також не
підлягає задоволенню, є надуманою та
необґрунтованою.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, допитавши
свідків, дослідивши письмові докази,
подані сторонами, встановив такі
фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 61
ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню, суд вважає встановленими
такі обставини, визнані в судовому
засіданні особами, які беруть участь у
справі, та підтверджені також показами
свідків, документами. Сторони двічі
реєстрували та перебували в шлюбі: з
червня 2000 року до 2007 року, з 18 січня 2013
року до серпня 2013 року. Сторони
проживали спільно у квартирі ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, у період з 1998 року по
2007 рік та з вересня 2012 року по 13 квітня
2013 року. Майно: телевізор «Toshiba» 32 AV 833,
холодильник «Snayge», пральна машина
«Сатурн», GPS навігатор «Garmin» GPSMAP 276,
кухонний комбайн «Philips» НR-7766, флешка
«Toshiba» на 4 Гб, двоспальне ліжко «Ніка»
(каркас з матрацом «Акцент 2»),
акваріуми на 240 л., 180 л., 30 л. та два по 25
л., підставка для акваріумів, - є
особистою приватною власністю
позивача ОСОБА_1 Назване майно, окрім GPS
навігатора «Garmin» GPSMAP 276та флешки «Toshiba»
на 4 Гб, на час розгляду справи
перебуває в квартирі відповідача,
вільного доступу до якої позивач не
має, і ОСОБА_3 не заперечує проти того,
щоб позивач забрав ці речі.

Особи, які беруть участь у справі,
визнали, що холодильник «Норд» 214-6 був
придбаний 16.02.1999 року, а в 2012 році
проданий за 500,00 грн., у володінні
відповідача його немає. Згідно з
показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (сестра
відповідача), які узгоджуються з
поясненнями відповідача та не
суперечать іншим дослідженим у справі
доказам, холодильник «Норд» 214-6, який на
той час знаходився у квартирі свідка
ОСОБА_6 АДРЕСА_3, у їх присутності був
проданий позивачем ОСОБА_1 покупцю,
якого підказав ОСОБА_5; гроші за
холодильник отримав безпосередньо
позивач.

Стаціонарний телефон «Toshiba» SX-2930, як
визнали особи, які беруть участь у
справі, був придбаний сторонами у 2001
році в шлюбі, знаходиться в квартирі
відповідача; після розірвання шлюбу в
2007 році в сторін майнового спору не
було: нажите під час шлюбу майно
залишилось у ОСОБА_3, з позовом про
розподіл майна позивач до суду не
звертався. Згідно з показами свідка
ОСОБА_6, які узгоджуються з поясненнями
відповідача та не суперечать іншим
дослідженим у справі доказам,
стаціонарний телефон «Toshiba» від часу
його придбання у 2001 році і до
теперішнього часу постійно знаходився
у квартирі ОСОБА_3, яка ним
користується; телефон є власністю
відповідача, оскільки залишився їй
після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 у 2007
році.

Свідки ОСОБА_4 (сестра позивача), ОСОБА_7
(дочка позивача) показали, що спірний GPS
навігатор «Garmin» вони останній раз
бачили за кілька днів до 13.04.2013 року в
квартирі відповідача, коли заїхали до
ОСОБА_1, так як ОСОБА_4 планувала поїздку
за кордон і їй потрібно було подивитися
маршрут. У подальшому, вже з кінця
квітня 2013 року, ОСОБА_1 казав, що GPS
навігатора в нього немає, і свідки в
нього цього приладу більше не бачили.
Доказів того, що ця річ перебуває у
відповідача на час розгляду справи або
залишилась у квартирі АДРЕСА_2, після
того, як у квітні 2013 року ОСОБА_1
перестав там проживати, позивачем суду
не надано.

USB-Flash «Toshiba» 4Gb (флешка «Toshiba» на 4 Гб)
була придбана ОСОБА_1 21.07.2011 року за 100,00
грн., що підтверджується товарним
чеком, виданим ФОП ОСОБА_8 Доказів того,
що ця річ перебуває у відповідача на
час розгляду справи або була в її
володінні на час залишення ОСОБА_1
квартири відповідача, позивачем суду
не надано.

Позовну вимогу про зобов'язання
відповідача компенсувати моральну
шкоду в сумі 2 000,00 грн. позивач ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що дії відповідача
завдають йому моральних страждань,
оскільки він переживає з приводу
відсутності в його володінні майна,
через відсутність нормальних життєвих
умов, та необхідність звертатися за
захистом своїх прав до правоохоронних
органів та до суду.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 58
ЦПК України встановлено, що належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування; суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Власник, згідно зі ст. 387 ЦК України, має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Статтями 1212, 1213 Глави 83 ЦК України
визначені загальні положення про
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави. Відповідно до цих
статей особа, яка набула майно за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно в натурі. У разі неможливості
повернути в натурі потерпілому
безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна. Положення
цієї глави застосовуються незалежно
від того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події, а також
до вимог про витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння.

Положення статей 387, 1212, 1213 ЦК України
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин сторін у цій справі,
оскільки встановлені судом обставини
та докази, наявні в матеріалах справи,
свідчать про те, що відповідач не має
законної правової підстави володіти і
користуватися майном, що належить
позивачу.

Позивачем ОСОБА_1 під час судового
розгляду не доведені належними та
допустимими доказами факти наявності у
відповідача майна, придбаного
позивачем, а саме: GPS навігатора «Garmin»
GPSMAP 276, флешки «Toshiba» на 4 Гб. Судом
встановлено, що холодильник «Норд» 214-6
був проданий позивачем та відсутній у
відповідача; стаціонарний телефон
«Toshiba» SX-2930 був придбаний у 2001 році під
час перебування сторін у шлюбі, був
спільною сумісною власністю подружжя,
а після розірвання шлюбу в 2007 році
залишився за домовленістю сторін
ОСОБА_3, і тому цей телефон не є
власністю ОСОБА_1

Таким чином, на підставі наведеного
вище суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги позивача є доведеними лише щодо
частини зазначеного в позовній заяві
майна, тому позовна вимога про
зобов'язання відповідача повернути
майно позивачу підлягає задоволенню
частково.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача ОСОБА_3, при неможливості
повернення майна в належному
зовнішньому та внутрішньому вигляді,
повному справному та працездатному
стані, - здійснити компенсацію позивачу
вартості таких недоліків з розрахунку
їх вартості на момент проведення
розрахунку, не підлягає задоволенню,
оскільки під час судового розгляду
позивачем не доведено, що стан
належного йому майна, яке перебуває у
відповідача, за період з 16 квітня 2013
року погіршився (майно було пошкоджене
або знищене) і що таке погіршення
сталося з вини відповідача, або що
майно не може бути повернуте в натурі.

Відповідно до ст.ст. 16, 23 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу; і має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. При цьому відповідно
до норм ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Враховуючи, що позивачем під час
судового розгляду справи не доведені
факти його душевних страждань, які б
були наслідком протиправної поведінки
відповідача щодо нього, або
пошкодження чи знищення відповідачем
його майна, суд дійшов до висновку, що
вимога ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача компенсувати позивачу
моральну шкоду в сумі 2 000 грн.
задоволенню не підлягає.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд
присуджує позивачу з відповідача
понесені ним і документально
підтверджені судові витрати на сплату
судового збору, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, в сумі 150,46
грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 23, ч. 1 ст. 321, ст.ст.
1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10 ,11,
15, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, належне
йому майно, а саме: телевізор «Toshiba» 32 AV
833, холодильник «Snayge», пральну машину
«Сатурн», кухонний комбайн «Philips» НR-7766,
двоспальне ліжко «Ніка» (каркас з
матрацом «Акцент 2»), акваріуми: один на
240 л., один на 180 л., один на 30 л., два на 25
л., підставку для вказаних акваріумів.

У задоволенні решти позовних вимог, а
саме: про зобов'язання ОСОБА_3 повернути
позивачу холодильник «Норд» 214-6, GPS
навігатор «Garmin» GPSMAP 276, стаціонарний
телефон «Toshiba» SX-2930, флешку «Toshiba» на 4
Гб; про зобов'язання відповідача
компенсувати позивачу моральну шкоду у
сумі 2 000 грн.; про зобов'язання
відповідача ОСОБА_3, при неможливості
повернення майна в належному
зовнішньому та внутрішньому вигляді,
повному справному та працездатному
стані, - здійснити компенсацію ОСОБА_1
вартості таких недоліків з розрахунку
їх вартості на момент проведення
розрахунку, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий
збір у розмірі 150 (сто п'ятдесят) гривень
46 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана сторонами по справі
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через Уманський
міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повне рішення суду виготовлене 25.03.2014
року.

Суддя:
О. С. Кімстачов