АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 208/4329/13-ц
інстанції - Нельге Д.В.
Справа № 22-ц/774/937/14
Доповідач - Черненкова
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді -
суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.
при секретарі - Бойко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 30 жовтня 2013 року по справі
за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С.,
заінтересовані особи: товариство з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс», відділ державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, -
04 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаною скаргою, за якою
просив суд визнати дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. незаконними;
скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. про
відкриття виконавчого провадження від
19.04.2013 року № 37678669; скасувати постанову
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 19.04.2013 року ВП №
37678669; скасувати Акт державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в м. Києві
Проц В.С. від 18.05.2013 року про передачу
транспортного засобу; зобов'язати
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. винести
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 37678669, посилаючись на те,
що 19.04.2013 року на виконання ухвали
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 12.04.2013 року головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. відкрито
виконавче провадження № 37678669. При
цьому державний виконавець
неправомірно здійснив відкриття
виконавчого провадження, оскільки
місце проживання та місцезнаходження
майна боржника ОСОБА_1 розташоване на
території Деснянського, а не
Голосіївського ВДВС. Крім того,
постанова державного виконавця про
арешт майна боржника державним
виконавцем Проц В.С. боржнику не
надсилалась, а також при арешті майна
боржника державним виконавцем не
складався акт опису майна боржника, що
є підставою для визнання дій
державного виконавця неправомірними
та скасування оскаржуваних постанов. В
зв'язку з чим вважає, що його права
порушені та просить скаргу
задовольнити.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 30 жовтня 2013 року у
задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою скаргу задовольнити та визнати
дії головного державного виконавця
Проц В.С. ВДВС Голосіївського РУЮ в м.
Києві неправомірними, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що 19.04.2013 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С., розглянувши
заяву про примусове виконання ухвали
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 12.04.2013 року про
накладення арешту та зобов'язання
вилучити з володіння предмет застави,
відкрив виконавче провадження з
виконання вищевказаної ухвали. Як
вбачається зі змісту ухвали
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 12.04.2013 року, суд
ухвалив накласти арешт та зобов'язати
відповідний відділ Державної
виконавчої служби вилучити з володіння
та передати на зберігання ТОВ «Вердикт
Фінанс» предмет застави - транспортний
засіб, якій належить ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні вимог за
скаргою, районний суд виходив з того, що
матеріали справи не містять доказів, що
під час відкриття виконавчого
провадження державним виконавцем було
порушено норми ст.20 Закону України «Про
виконавче провадження» N 606-XIV від 21.04.1999
року, а саме: відкрито виконавче
провадження не за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або не за
місцезнаходженням його майна. Крім
того, суд встановив, в матеріалах
справи не має доказів, з яких можливо
встановити, що копія оскаржуваної
постанови про арешт майна боржника
державним виконавцем Проц В.С. боржнику
не надсилалась. Відповідно до Акту
державного виконавця про передачу
транспортного засобу від 18.05.2013 року,
згідно якого, на виконання
вищевказаної ухвали суду державний
виконавець здійснив вилучення та
передав на зберігання ТОВ «Вердикт
Фінанс» предмет застави - транспортний
засіб, якій належить ОСОБА_1 В зв'язку з
чим суд першої інстанції встановив, що
рішення та дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. були
прийняті та вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження
мають право звернутися до суду зі
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця під час виконання судового
рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 385 ЦПК України, - скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

У відповідності з ч.3 статті 387 ЦПК
України, - якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийнятті або
вчиненні відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судова колегія встановила, що спірні
правовідносини виникли відносно
виконання судового рішення - ухвали
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 12.04.2013 року про
накладення арешту та зобов'язання
вилучити з володіння предмет застави,
на підставі якого постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. від 19 квітня
2013 року відкрито виконавче провадження
за місцем знаходження арештованого
автомобіля (а.с. 5,6). Постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Проц В.С. від 19 квітня
2013 року накладено арешт на майно, а
саме: автомобіль марки Ssang Yong, модель Kyron
М200XDI, номер шасі (кузов) НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, що належить
боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1;
заборонено здійснення відчуження
автотранспорту, яке належить боржнику
(а.с.7). Згідно акту державного виконавця
про передачу ТЗ від 18.05.2013 року (а.с.8)
арештований автомобіль вилучено зі
стоянки біля будинку АДРЕСА_2 та
передано на відповідальне зберігання
представнику ТОВ «Вердикт Фінанс».
Таким чином, судове рішення було
виконано і постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в м. Києві
Проц В.С. від 31 травня 2013 року виконавче
провадження з примусового виконання
судового рішення закінчено (а.с.19,20).
Права, інтереси, свободи скаржника у
зв'язку з виконанням судового рішення
не є порушеними.

Судом першої інстанції досліджена
інформація про виконавче провадження
(а.с.21-23) і в межах заявлених вимог не
виявлено невідповідність дій та рішень
державного виконавця вимогам Закону
України "Про виконавче провадження", що
порушує права, інтереси та свободи
скаржника щодо виконання судового
рішення у відповідності до вимог
статті 5 Закону України "Про виконавче
провадження".

Судова колегія приходить до висновку,
що дії державного виконавця вчиненні
відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця та не
порушують прав і свобод заявника, а
його доводи у скарзі зводяться до
незгоди із судовим рішенням, та це не є
підставою для визнання дій чи рішень
державного виконавця неправомірними.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Не підтверджено заявником належними та
допустимими доказами неотримання ним
постанов державного виконавця,
оскільки це спростовується доданими
документами до його скарги, поданої
суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Крім того, доводи апеляційної скарги
щодо примусового виконання судового
рішення не за місцем реєстрації
проживання боржника в місті Києві, а
саме: в Деснянському районі, - не є
підставою для зміни або скасування
судового рішення у відповідності до
вимог статті 387 ЦПК України тому, як не
встановлено, що вказаними рішеннями та
діями державного виконавця порушено
права, інтереси чи свободи заявника.

Судова колегія приходить до висновку,
що ухвала суду першої інстанції
постановлена у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
її скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія судової
палати, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 30 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді колегії