Справа №2- 2652/14
(№760/5211/14-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2014 року Солом'янський районний суд
м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Жлукто І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м. Києві заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3,
ТОВ «Енерго-Стар» про стягнення коштів,
-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана
цивільна справа.

Від представника позивача надійшла
заява про забезпечення позову у якій
він просить суд:

- накласти арешт на майно ФОП ОСОБА_3 в
межах суми позовних вимог, а саме: 93399,52
грн.;

- накласти арешт на грошові кошти ФОП
ОСОБА_3, що знаходяться на його
банківських рахунках в межах суми
позовних вимог, а саме 93399,52 грн.;

- накласти арешт на майно ТОВ
«Енерго-Стар» в межах суми позовних
вимог, а саме: 93399,52 грн.;

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ
«Енерго-Стар» що знаходяться на його
банківських рахунках в межах суми
позовних вимог, а саме 93399,52 грн.

Сторони в судове засідання не
з'явились, оскільки не повідомлялись
про час та місце розгляду справи у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК
України, що не є перешкодою для
розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічним засобом здійснює секретар
судового засідання або за
розпорядженням головуючого інший
працівник апарату суду. У разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви
про забезпечення позову приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходів
забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії. Види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Враховуючи вимоги позивача, характер
взаємовідносин сторін по справі, і те,
що для виконання рішення в подальшому
необхідно його забезпечити, а невжиття
заходів забезпечення може ускладнити
чи зробити неможливим виконання
рішення, суд приходить до висновку про
часткове задоволення заяви та
застосування заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Енерго-Стар» в
межах суми позовних вимог 93399,52 грн., яке
буде виявлено державним виконавцем у
ході виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали.

Що стосується вимог представника
позивача про накладення арешту на
грошові кошти ФОП ОСОБА_3 та ТОВ
«Енерго-Стар», що знаходяться на їх
банківських рахунках в межах суми
позовних вимог 93399,52 грн., то в них слід
відмовити, оскільки в матеріалах
справи відсутні будь-які відомості про
те, які саме банківські рахунки
відкриті на ім'я відповідачів.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», ст. 151 - 153 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3,
ТОВ «Енерго-Стар» про стягнення коштів
- задовольнити частково.

Накласти арешт на майно Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, в
межах суми позовних вимог, а саме: 93399,52
грн., яке буде виявлено державним
виконавцем у ході виконавчого
провадження з примусового виконання
ухвали.

Накласти арешт на майно Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енерго-Стар», , в межах
суми позовних вимог, а саме: 93399,52 грн.,
яке буде виявлено державним виконавцем
у ході виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали.

У задоволенні решти вимог заяви
відмовити.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, адреса:
АДРЕСА_1;

Відповідач: ФОП ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3,
адреса: АДРЕСА_2;

Відповідач: ТОВ «Енерго-Стар», , місцезнаходження за
адресою: 02660 м. Київ, вул. Віскозна, 11.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження даної ухвали не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
Солом'янський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя