Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/9103/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Федій О.М.,

за участю

державного виконавця Мельника Ю.В.,

боржника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши подання державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1.

Вказував, що на примусовому виконанні у
відділі знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, виданого Київським
районним судом м. Полтави про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в
розмірі 20276,58 грн.

Зазначав, що ОСОБА_1 протягом тривалого
часу ухиляється від виконання рішення
суду, не реагує на виклики та
повідомлення державного виконавця.

Просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Суд, заслухавши осіб, які приймають
участь в розгляді подання, розглянувши
матеріали подання, матеріали
виконавчого провадження, приходить до
наступних висновків.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з наданих до суду
матеріалів, в провадженні державного
виконавця Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2/1609/790/13, виданого
19.06.2013 року Київським районним судом м.
Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 20276,58
грн.

Виконавче провадження відкрито згідно
з постановою державного виконавця від
12 липня 2013 року та залишається
невиконаним станом на час вирішення
судом подання державного виконавця.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 2 цієї ж статті передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні, може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Так, із наданих до суду матеріалів
вбачається, що боржник ОСОБА_1,
достовірно знаючи про наявність у
нього зобов'язань, покладених судовим
рішенням, свідомо ухиляється від
виконання судового рішення.

Як вбачається з дослідженого в
судовому засіданні матеріалу
виконавчого провадження, боржник
ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення
суду не виконав, майно боржника, на яке
накладено арешт, знаходиться в
розшуку.

За нормами Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Європейський суд з прав людини
наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує
кожному право порушити в суді чи
відповідному органі будь-який позов,
який стосується його цивільних прав та
обов'язків; таким чином, пункт
передбачає "право на суд", одним з
аспектів якого є право доступу до суду,
тобто право порушувати в судах позов
для вирішення цивільного спору. Однак
це право було б ілюзорним, якби
національна правова система Високої
Договірної Сторони дозволяла, щоб
остаточне, обов'язкове для виконання
судове рішення залишалося невиконаним,
на шкоду будь-якій стороні. Важко
уявити собі ситуацію, якби пункт 1
статті 6 докладно описував процедурні
гарантії, які надано сторонам у спорі, -
справедливість, відкритість і
оперативність проваджень, - і не
передбачав би гарантій виконання
судових рішень; тлумачення статті 6 як
положення, що лише гарантує право на
звернення до суду та проведення
судового розгляду, могло б призвести до
ситуації, несумісної з принципом
верховенства права, який Високі
Договірні Сторони зобов'язалися
поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже,
виконання судового рішення має
розглядатися як невід'ємна частина
"судового процесу" для цілей статті 6
(див. "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments
and Decisions, 1997-II, с. 510, п. 40).

В даному випадку наявне ухилення
боржника ОСОБА_1 від виконання рішення
суду, яке дає підстави для
застосування заходів по тимчасовому
обмеженню у виїзді ОСОБА_1 за межі
України, тому суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця підлягає задоволенню.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не
було відомо про наявність відкритого
щодо нього виконавчого провадження
спростовано дослідженими матеріалами
виконавчого провадження, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 особисто
отримував кореспонденцію з відділу
державної виконавчої служби та
неодноразово звертався до відділу ДВС
з заявами про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
та, відповідно, знайомився з ними.

Сплата ОСОБА_1 08 січня 2014 року коштів в
сумі 300 грн. на адресу Київського ВДВС
Полтавського міського управління
юстиції жодним чином не спростовує
твердження державного виконавця про
ухилення ОСОБА_1 від виконання судового
рішення.

Тому необхідно тимчасово обмежити
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання зобов'язань з виконання
рішення суду.

Розгляд подання державного виконавця
суд вважає за можливе без участі
державного виконавця Бринь Н.К., в
провадженні якої знаходилося
виконавче провадження про стягнення
коштів з ОСОБА_1 у зв'язку зі
звільненням з посади, за участю іншого
представника відділу державної
виконавчої служби.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Заворонежське Мічурінського району
Тамбовської області, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, місце реєстрації
АДРЕСА_1, громадянина України, НОМЕР_2,
виданий 12 травня 2009 року Київським РВ
ПМУ УМВС України в Полтавській області,
у праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань з виконання
рішення суду по справі № 1609 /1749/12
(провадження № 2/1609/790/12) про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в
розмірі 20276,58 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі в 5-денний термін
апеляційної скарги.

Головуючий
Н.Л.Яковенко

08.01.2014