Справа № 729/476/14 Провадження № 22-ц/795/1421/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Кузюра В.О. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року м.Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Бобровицького районного суду від 06 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно та компенсацію вартості частки у спільному майні, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дану ухвалу в частині відмови у відкритті провадження у справі по позовних вимогах про визнання права власності на спірний автомобіль з направленням справи до суду І інстанції для продовження її розгляду по суті.

У травні 2014 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 предявили позов до ОСОБА_7, в якому просили визнати за кожним з них право власності на 1/3 частину: автомобіля ВАЗ 21112, 2007 року виготовлення, державний реєстраційний № НОМЕР_1, вартістю 30000 грн. 00 коп., морозильної вітрини, вартістю 6000 грн. 00 коп., морозильної камери, вартістю 2000 грн. 00 коп., газового конвектора, заводський № 010072, вартістю 1200 грн. 00 коп., газового конвектора, заводський № 0101390, вартістю 1200 грн. 00 коп., та стягти з ОСОБА_7 на користь кожного позивача по 1/3 частині вартості вказаного майна у сумі по 13466 грн. 67 коп., припинивши право власності позивачів на це майно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_8 Все перелічене вище майно входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті останнього. І позивачі, і відповідач отримали свідоцтва про право на спадщину на частину майна, що входить до складу спадщини. Майно, що є обєктом спору між сторонами по цій справі, протиправно утримується відповідачем. Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності на вказаний автомобіль у звязку з відмовою нотаріуса його видати. Дану відмову мотивовано тим, що Законом України «Про нотаріат» не передбачено видачу нотаріусом свідоцтва про право власності на автомобіль. Враховуючи викладене й те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не можуть спільно з ОСОБА_7 користуватися спірним майном, яке є неподільним, вони просять стягти з ОСОБА_7 на свою користь компенсацію вартості їхніх часток у цьому майні.

Оскаржуваною ухвалою:

- на підставі п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль, припинення права позивачів на частку у власності на нього та стягнення компенсації вартості цієї частки;

- в іншій частині позовну заяву залишено без руху з пропозицією привести її зміст у відповідність до приписів ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вказана ухвала в оскаржуваній частині суперечить ст.ст. 3, 15 ЦПК України. Крім того, в ній не зазначено, у порядку якого судочинства мають вирішуватися вимоги, по яких відмовлено у відкритті провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи вищевказану ухвалу в оскаржуваній частині, суддя виходив з того, що ні Закон України «Про нотаріат», ні Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не містять заборони на видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на автомобіль і що до отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний автомобіль позовні вимоги про стягнення компенсації вартості частки позивачів у ньому є передчасними. З цими висновками неповністю погоджується апеляційний суд.

Так, згідно з матеріалами справи, позивачі отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна, що входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, і у цих свідоцтвах спадкоємцем зазначено також і відповідача (копії свідоцтв на а.с. 8-10).

На підтвердження наявності у ОСОБА_8 за життя права власності на спірний автомобіль позивачі суду надали копію облікової картки приватного транспортного засобу, що складена Козелецьким МРЕВ 18.09.2007 р. Згідно з даними цієї картки, автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року виготовлення, державний реєстраційний № НОМЕР_1, належить ОСОБА_8 (а.с. 15).

У листі державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори позивачам від 15.03.2013 р. № 336/02-17 (його копія на а.с. 11) зазначено, що видати їм свідоцтво про право власності на спірний автомобіль є неможливим у звязку з тим, що видача такого свідоцтва не передбачена Законом України «Про нотаріат».

З копії постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 05.05.2014 р. № 1211/02-31 (а.с. 33) вбачається, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року виготовлення, державний реєстраційний № НОМЕР_1, у звязку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а саме:

- до заяви про вступ у спадщину не додано жодного правоустановчого документа на автомобіль,

- спадкоємцями не оплачено нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей автомобіль,

- між спадкоємцями існує спір щодо спадкового майна і, крім того, на цей автомобіль «було оформлено кредит».

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Висновок судді суду І інстанції про те, що ні Закон України «Про нотаріат», ні Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не містять заборони на видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, є вірним. Посилання судді на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка втратила чинність, а не на нині чинний Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про який йтиметься нижче, на правильність суті вирішеного суддею питання не вплинули.

Згідно з ч. 2 ст. 181 ЦК України, спірний автомобіль є рухомою річчю.

У пункті 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р. № 296/5 з наступними змінами (зареєстрований у Мінюсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, спадкоємець має надати нотаріусу правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У вказаному Порядку вчинення нотаріальних дій не міститься переліку, які саме правовстановлюючі документи про право власності на рухому річ, зокрема на автомобіль, має надати спадкоємець нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину на неї. Інші правові норми, що регламентують спірні правовідносини, такого переліку теж не містять. Згадана вище облікова картка приватного транспортного засобу на спірний автомобіль, складена Козелецьким МРЕВ 18.09.2007 р., є належним правовстановлюючим документом про належність цього автомобіля спадкодавцеві ОСОБА_8, т.я. вона достеменно підтверджує факт реєстрації ОСОБА_8 за життя цього права у компетентному органі.

Підпунктом 5 п. 2 розд. 2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, які схвалено рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Мінюсті України від 29.01.2009 р., передбачено, що провадження по спадковій справі, серед іншого, складається і з запитів про витребовування відомостей та документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, про належність спадкодавцю спадкового майна, його склад, місце знаходження, вартість та інші необхідні відомості й документи. Отож якщо у позивачів маються складнощі у наданні нотаріусу правовстановлюючого документа (дубліката вказаної картки, свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля, відповідної довідки тощо) про належність спірного автомобіля спадкодавцеві ОСОБА_8, то нотаріус зобовязаний його витребувати.

Неоплата спадкоємцями нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний автомобіль не є підставою для визнання цього права у судовому порядку.

Факт видачі нотаріусом свідоцтв про право сторін на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 свідчить про те, що між спадкоємцями не існує такого спору щодо спадкового майна, який унеможливлює видачу позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний автомобіль.

Те, що автомобіль, про який йдеться, є предметом застави, яким забезпечено зобовязання спадкодавця за укладеним між останнім і ПАТ «Укрсоцбанк» договором кредиту № 960/07-50 від 18.09.2007 р. (його копія на а.с. 12-14), є підставою для письмового повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що спадкоємцям ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину на спірний автомобіль у разі наявності заборони на відчуження цього автомобіля (п. 4.16 гл. 10 згаданого вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), а не для відмови у видачі вказаного свідоцтва.

Тож по справі встановлено, що відмова нотаріуса видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний автомобіль із зазначених у названих вище листі й постанові підстав є явно незаконною.

У абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди нижчих ланок орієнтуються на те, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

З викладеного випливає, що оскаржувана ухвала в частині відмови у відкритті провадження у справі по позовних вимогах про визнання права власності на спірний автомобіль є законною. Те, що в цій ухвалі підставою для відмови у відкритті провадження у справі по цих вимогах вказано п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України, а не п. 1 ч. 2 цієї статті, апеляційний суд розцінює як описку (друкарську помилку), яка не вплинула на законність вчинення судом цієї процесуальної дії.

Разом з тим відмова у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про припинення права на частку у власності на спірний автомобіль та компенсацію її вартості є незаконною. Так, в силу п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, висновок про передчасність позовних вимог про стягнення компенсації вартості частки у спірному автомобілі до отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину на спірний автомобіль суд може зробити тільки під час ухвалення рішення по суті справи, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у ній.

З викладеного випливає, що оскаржувана ухвала в частині позовних вимог про припинення права на частку у власності на спірний автомобіль та компенсацію її вартості підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у ній по цих вимогах; в іншій оскаржуваній частині ця ухвала має бути залишена без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 312 ч.ч. 1, 3, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Бобровицького районного суду від 06 травня 2014 року в частині відмови у відкритті провадження у справі по позовних вимогах ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про припинення права на частку у власності на автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року виготовлення, державний реєстраційний № НОМЕР_1, та компенсацію вартості цієї частки скасувати, а справу в цій частині направити до суду І інстанції для вирішення у належний спосіб питання про відкриття провадження у справі по цих вимогах.

В іншій частині дану ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але в частині залишення без змін ухвали суду І інстанції вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: