Єдиний унікальний № 371/139/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м.
Миронівка № 371/ 139 / 14-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Капшук Л.О.

за участю прокурора
Половець М.В.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
органу опіки та піклування
Миронівської районної державної
адміністрації Київської області до
ОСОБА_1, третя особа орган опіки та
піклування Карапишівської сільської
ради Миронівського району Київської
області, про позбавлення батьківських
прав, стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

голова Миронівської районної
державної адміністрації Київської
області звернулася до суду з вказаним
позовом, посилаючись на ті обставини,
що відповідач, являючись матір'ю
неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не бере
участі у їх вихованні та утриманні.
Відповідач зарекомендувала себе з
негативної сторони, не працює, не
займається домашнім господарством,
вживає спиртні напої, не приділяє
належної уваги та догляду дітям.
Оскільки відповідач ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дітей, з метою
захисту їх інтересів просила позбавити
ОСОБА_1 батьківських прав відносно її
дітей, стягнути з неї аліменти на
утримання дітей в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно і до
повноліття дітей.

В судовому засіданні представник
позивача Яблунівська О.Є. позовні
вимоги підтримала, в поясненнях
послалась на обставини, викладені в
поданій до суду заяві. Додатково
пояснила, що неповнолітня ОСОБА_2 у віці
6 місяців була залишена матір'ю і з того
часу з нею не проживала, дитина
проживала у бабусі. В даний час ОСОБА_2
навчається в ДНЗ «Богуславський ЦПТО».
Відповідач не цікавиться навчанням
дочки, не надає їй будь-якої допомоги.
До малолітньої ОСОБА_3 у сім'ї
застосовується насильство, вона
постійно приходить до школи у синцях,
малолітня ОСОБА_4 часто хворіє.
Відповідач разом із своїм
співмешканцем ОСОБА_6 вживають спиртні
напої в присутності малолітніх дітей,
на зауваження вчителів, органу опіки та
піклування, працівників медичної
установи села Карапиші відповідач не
реагує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково. Не
заперечує проти позбавлення її
батьківських прав відносно
неповнолітньої дочки ОСОБА_2 та
погоджується сплачувати аліменти на її
утримання. Підтвердила ті обставини, що
не бере належної участі у вихованні та
утриманні дочки. Просить не позбавляти
її батьківських прав відносно
малолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Заперечуючи проти позову в цій частині,
зазначила, що навела лад в будинку, де
мешкає, не вживає спиртні напої,
доглядає дітей. Підтвердила факти
побиття малолітньої дочки ОСОБА_3
співмешканцем ОСОБА_6

Представник третьої особи сільський
голова Карапишівської сільської ради
Миронівського району Київської
області вважає заявлений позов
обґрунтованим. Суду пояснив, що до
малолітньої ОСОБА_3 прийнято рішення
про її вилучення з сім'ї, оскільки до
неї застосовується насильство
співмешканцем відповідача ОСОБА_6
Дитину залишати в сім'ї небезпечно.
Припустив, що насильницькі дії ОСОБА_6
може вчиняти і щодо малолітньої ОСОБА_4.
Старша дитина ніколи не проживала з
матір'ю, живе у баби, утримувалась
невісткою.

Прокурор Половець М.В. в судовому
засіданні висловила думку, що
відповідача необхідно позбавити
батьківських прав щодо її дітей: ОСОБА_2
та ОСОБА_3, оскільки вона повністю
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків по вихованню та утриманню
дітей.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, думку прокурора,
дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Як зазначено в Декларації ООН прав
дитини (1959 року) «дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства»
від 26.04.2001 року передбачає, що кожна
дитина має право на достатній життєвий
рівень. При цьому, виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
визначені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини, а саме:
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини; батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; батьки
зобов'язані поважати дитину; передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї;
забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини;
забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Право дітей на належне батьківське
виховання забезпечується системою
державного контролю, яка встановлена
законом, що передбачено частиною 1
статті 152 Сімейного кодексу України.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу
України передбачено, що ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

Правовою санкцією, яка може вважатися
юридичною відповідальністю, є, в тому
числі, позбавлення батьківських прав.

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 164 Сімейного кодексу України
підставами до позбавлення батьків
батьківських прав судом є ухилення їх
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач являється матір'ю
неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітніх : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвами про
народження: серії НОМЕР_1, виданим 11
серпня 1998 року Гатненською сільською
радою Києво-Святошинського району
Київської області, серії НОМЕР_2,
виданим 05 липня 2006 року виконкомом
Карапишівської сільської ради
Миронівського району Київської
області, та серії НОМЕР_3, виданим 18
лютого 2011 року Карапишівською
сільською радою Миронівського району
Київської області.

Сім'я відповідача ОСОБА_1 проживає в
АДРЕСА_1, перебуває під супроводом
соціальної служби Миронівської РДА та
місцевої сільської ради. ОСОБА_1 за
місцем проживання в селі Карапиші
Миронівського району Київської
області характеризується негативно, не
працює, не виконує обов'язків по
вихованню дітей. ЇЇ співмешканець
ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями,
дебоширить у сім'ї. Дочка ОСОБА_2 з
сім'єю не проживала та виховувалася
бабусею.

Вказані обставини підтверджуються
характеристиками № 02-43-742 та 01-31-11,
виданими 19 листопада 2013 року та 14 січня
2014 року виконавчим комітетом
Карапишівської сільської ради
Миронівського району Київської
області, та довідкою сільської ради № 32
від 14 січня 2014 року.

Під час обстеження умов проживання
сім'ї ОСОБА_1 встановлено, що у будинку,
де вона проживає з малолітніми
доньками і співмешканцем ОСОБА_6, не
прибрано, брудний дитячий одяг та
постільна білизна. Стосунки у сім'ї
постійно напружені. Діти забезпечені
речами першої необхідності. Комісія
кожного разу попереджувала
відповідача про належне виконання
батьківських обов'язків, зобов'язувала
навести лад у будинку та робила
висновок, що сім'я повинна перебувати
під соціальним супроводом до повного
вирішення складних життєвих обставин.

Вказані обставини підтверджені даними
актів обстеження житлово-побутових
умов сім'ї від 17 червня 2013 року, 26
вересня 2013 року, 04 жовтня 2013 року, 15
листопада 2013 року, 14 січня 2014
року.

Питання невиконання відповідачем
батьківських обов'язків розглядались
на засіданнях виконавчого комітету
Карапишівської сільської ради
Миронівського району Київської
області. Виконкомом приймались
рішення, якими ОСОБА_1 попереджалась
про відповідальність за неналежне
утримання та виховання дітей,
можливість вилучення дітей з сім'ї за
неналежний догляд. Вказані обставини
підтверджені, зокрема, рішеннями
виконавчого комітету Карапишівської
сільської ради Миронівського району
Київської області № 150 від 30 листопада
2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що
співмешканець відповідача ОСОБА_6
протягом тривалого терміну застосовує
фізичне насильство відносно
малолітньої дочки відповідача ОСОБА_3.
Вона неодноразово приходила до школи у
синцях, у школі не виявляє інтересів до
навчальних предметів, байдужа, мати не
приділяє дитині належної уваги, нехтує
її вихованням. Факти побиття ОСОБА_6
малолітньої ОСОБА_3 не заперечуються
відповідачем.

14 лютого 2014 року при медичному огляді
дітей у Карапишівській АЗПСМ були
виявлені численні синьці та забої у
ОСОБА_3. Дана обставина вказує на те, що
після проведення неодноразових
профілактичних бесід з відповідачем
побиття дитини не припиняються, що
призводить до загрози її життю та
здоров'ю. Виконком сільської ради
звертався до голови Миронівської
районної державної адміністрації з
проханням надати допомогу у вирішенні
проблем, які мають місце в сім'ї
відповідача.

Вказані обставини підтверджені
характеристикою директора
Карапишівської ЗОШ I-III ступенів від 15
січня 2014 року, повідомленням сімейного
лікаря від 14 лютого 2014 року,
листом-проханням директора школи та
класного керівника ОСОБА_3 від 14 лютого
2014 року, адресованим сільському голові
Карапишівської сільської ради,
доповідною працівників
Карапишівської ЗОШ № 14 від 28 лютого 2014
року, листом Карапишівської сільської
ради Миронівського району Київської
області від 14.02.2014 № 02-31-82.

Допитана як свідок ОСОБА_10 показала, що
працює секретарем Карапишівської
сільської ради Миронівського району
Київської області з 2006 року. Сім'я
ОСОБА_1 перебуває під наглядом як
неблагополучна. Неповнолітня ОСОБА_2 у
сім'ї не проживала, мати ніколи не
займалася її вихованням. До
малолітньої ОСОБА_3 у сім'ї
застосовується насильство, її часто
залишають саму вдома. Малолітня ОСОБА_4
часто хворіє. Умови проживання дітей
незадовільні, одяг брудний, у будинку
не прибирається.

Рішенням виконавчого комітету
Карапишівської сільської ради
Миронівського району Київської
області № 218 від 28 лютого 2014 року надано
згоду на вилучення малолітньої дочки
відповідача ОСОБА_3 з сім'ї для
направлення до Миронівського
районного центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей. 28 лютого 2014 року дитина була
вилучена з сім'ї та прийнята до центру.
Вказані обставини підтверджені
рішенням виконкому Карапишівської
сільської ради Миронівського району
Київської області та довідкою
директора центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей № 23-1 від 28 лютого 2014 року.

За час перебування малолітньої у
вказаному закладі мати відвідувала її
одного разу, приїздила до центру з
ОСОБА_6, який перебував у стані
алкогольного сп'яніння, висловлювався
нецензурними словами, на зауваження не
реагував, вів себе зухвало. Вказані
обставини підтверджуються доповідними
працівників Миронівським районним
центром соціально-психологічної
реабілітації дітей від 08 березня 2014
року та 13 березня 2014 року.

Згідно листа директора ДНЗ
«Богуславський ЦПТО» неповнолітня
ОСОБА_2 навчається у вказаному закладі
за професією «кухар, офіціант, бармен».
Дирекція клопотала перед начальником
служби у справах дітей Миронівської
РДА про позбавлення відповідача
батьківських прав щодо неповнолітньої
ОСОБА_2 з тих підстав, що мати не
цікавиться навчанням дочки, на
батьківські збори не являється,
матеріально дитину не утримує. Дитина
фактично опікується собою сама. 11
листопада 2013 року ОСОБА_2 просила
дирекцію закладу вирішити питання про
позбавлення її матері батьківських
прав щодо неї. Вказані обставини
підтверджені листом № 437 від 13
листопада 2013 року, заявою ОСОБА_2 від 11
листопада 2013 року.

У висновку органу опіки та піклування
Миронівської РДА Київської області №
6/27-227 від 21 січня 2014 року орган опіки та
піклування Миронівської районної
державної адміністрації визнає за
доцільне позбавити ОСОБА_1
батьківських прав відносно її дітей:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, мотивуючи
такий висновок тим, що відповідач
безвідповідально відноситься до своїх
батьківських обов'язків, не створила
належних умов для проживання та
виховання своїх дітей.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3
від 30.03.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема:

- не забезпечують необхідного
харчування; медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Досліджені в судовому засіданні докази
вказують на те, що відповідач не
виконує батьківських обов'язків по
вихованню неповнолітньої дочки ОСОБА_2
та її утриманню, не піклується про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, свідомо нехтує
своїми обов'язками. Будучи зобов'язаною
створити умови для отримання дочкою
освіти, готувати її до самостійного
життя, відповідач самоусунулась від
піклування та виховання ОСОБА_2,
постійного спілкування з нею.

Такі факти не встановлені судом
відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Встановлено, що відповідач в даний час
не зловживає спиртними напоями,
приймає міри до наведення ладу в
будинку, де мешкає з малолітніми дітьми
та співмешканцем.

Поряд з цим, в судовому засіданні
встановлено факти неодноразового
застосування співмешканцем
відповідача ОСОБА_6 фізичного
насильства відносно малолітньої
ОСОБА_3. Такі дії ОСОБА_6 суд вважає
протиправними, такими, що завдають
фізичного болю та страждань малолітній
дитині, принижують її людську гідність,
завдають психологічних травм.

Відповідач належних мір для захисту
малолітньої дитини протягом тривалого
терміну не приймає, нехтує інтересами
дитини, не зважає на профілактичну
роботу, що проводиться з нею
працівниками соціальних служб та
сільської ради. Наслідком жорстокого
поводження ОСОБА_6 з ОСОБА_3 і зневага її
інтересами, в тому числі матір'ю, мають
наслідки у виді небезпеки для життя та
здоров'я, розвитку і соціалізації
дитини.

Така поведінка матері є винною по
відношенню до дочки ОСОБА_3. Ухилення
від виконання батьківських обов'язків
є навмисним, відомості, що відповідач
не розуміє наслідки своєї винної
поведінки, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню неповнолітньої ОСОБА_2 та
малолітньої ОСОБА_3. Відповідач не
забезпечує дітей необхідними благами,
що потрібні для їх життя та виховання, і
єдиним способом захисту прав та
інтересів дітей є позбавлення їх
матері батьківських прав щодо них.
Вказаний захід є крайнім, проте єдиним
для захисту прав дітей з урахуванням
ставлення до них матері, інші заходи не
дали позитивних результатів.

Вимоги про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно
малолітньої дочки ОСОБА_4 є
необґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Позивач не надав суду належних та
достатніх доказів, які б
підтверджували той факт, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків стосовно
вказаної малолітньої дочки. Той факт,
що дитина хворіє, не є свідченням
неналежного відношення матері до її
здоров'я за відсутність доказів такого
відношення.

На підставі положень ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавлення батьківських прав суд може
на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Оскільки діти не отримують від матері
грошової та іншої допомоги, аліменти
підлягають примусовому стягненню.

Частиною 1 статті 184 Сімейного Кодексу
України передбачено, що якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

З доданих до матеріалів справи
письмових доказів та пояснень сторін
вбачається, що відповідач не працює, не
має постійного заробітку.

Дані встановлені обставини вказують на
те, що аліменти підлягають стягненню в
твердій грошовій сумі, яку суд визначає
в розмірі 300 гривень на кожну дитину.

За відсутності передбаченого законом
механізму перерахування аліментів на
особистий рахунок дитини, аліменти
підлягають стягненню на користь органу
опіки та піклування Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.

З урахуванням викладеного, на підставі
ст.ст. 150, 152, 155, 164, 166, 180, 182, 184, Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15,
57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити частково.

Позбавити громадянку України ОСОБА_1
батьківських прав відносно її дітей:
неповнолітньої дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженки міста Києва, жительки
АДРЕСА_1, не працюючої, на користь
органу опіки та піклування
Миронівської районної державної
адміністрації Київської області
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій
сумі у розмірі 300 гривень на кожну
дитину щомісячно і до їх повноліття.

Решту вимог залишити без задоволення.

Аліменти стягувати, починаючи з 29 січня
2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
в розмірі 300 гривень на кожну дитину
підлягає негайному виконанню в межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя підпис
Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.О. Капшук