Провадження № 2/750/218/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у
складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Комбінат громадського харчування
«Новий Чернігів-ХХІ» про стягнення
коштів,

встановив:

27 листопада 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу за договором позики та
просив стягнути з відповідача борг в
сумі 21000 гривень боргу за договором
позики та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що
02.11.2012 року був укладений договір
позики, згідно з яким передала у
тимчасове користування грошові кошти в
сумі 30000 гривень. Оскільки на даний час
кошти не повернуті в повному обсязі,
тому позивач просив стягнути суму
боргу.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав та просив стягнути
суму боргу за договором позики в
розмірі 14800 грн.

Представник відповідача позов визнав в
частині суми заборгованості в розмірі
14800 грн.

Дослідивши матеріали справи суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02
листопада 2012 року передала Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Комбінат громадського харчування
«Новий Чернігів-ХХІ» 30000 грн.

Відповідач вказані кошти повернув
частково в розмірі 15200 грн., що
підтверджується видатковими касовими
ордерами.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (
позикодавець ) передає у власність
другій стороні ( позичальникові )
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики ) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самі
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцеві) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред»явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред»явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки відповідач не повернув
в повному обсязі позивачу кошти, тому
суд вважає, що стягненню з відповідача
підлягає сума за договором позики в
розмірі 14800 гривень на користь
позивача.

Також підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача судові
витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294
ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,
суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комбінат
громадського харчування «Новий
Чернігів-ХХІ» на користь ОСОБА_1 борг за
договором позики від 02.11.2012 року в
розмірі 14800 грн. 00 коп. та судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп., а всього на
загальну суму 15029 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Карапута