Єдиний унікальний номер 205/215/13- ц
справа № 2/205/89/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при
секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ приміщення та виділ його в
натурі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_2 про поділ приміщення
та виділ його в натурі. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 09 червня 2009 року
за нею визнано право власності на ?
частину приміщення магазину по
АДРЕСА_1. Відповідач є власником іншої ?
частини зазначеного приміщення
магазину. Відповідач чинить позивачу
перешкоди у користуванні ? частиною
вищезазначеного приміщення.

Позивач, уточнивши позовні вимоги,
просила суд виділити в натурі ? частину
належного їй майна, магазину загальною
площею 222,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається з приміщень 6-1, площею 74,0
кв.м., 6-2 площею 42,0 кв.м., а також ганок 6.

У судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив. Письмових заяв від нього не
надходило.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, допитавши експерта ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
необхідно відмовити за наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 09 червня 2009 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та
визнано за ОСОБА_1 право власності на ?
частину приміщення магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
7-8).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 серпня
2012 року рішення Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 червня
2009 року залишено без змін (а.с. 9-10).

Державна реєстрація права власності на
? частину приміщення магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 на підставі рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 червня 2009 року не проводилась.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
відділу державної реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії відмовлено (а.с. 57-59).

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо
право власності на нерухоме майно
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту такої
реєстрації.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

А відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності, має
право лише співвласник, яким позивач не
являється.

За таких обставин позовні вимоги про
виділ частки майна в натурі ОСОБА_1
заявлені передчасно, до проведення
державної реєстрації свого права
власності, що виключає можливість
задоволення позову.

Крім того, позивачем на підтвердження в
обґрунтування своїх позовних вимог
було надано суду Висновок
будівельно-технічного дослідження №
278/03-12 від 30 березня 2012 року, виконаний
судовим експертом ОСОБА_3

Висновок експерта для суду не є
обов'язковим і не має наперед
встановленої сили та підлягає
обов'язковій оцінці поряд з іншими
наданими сторонами доказами.

Суд оцінює критично Висновок № 278/03-12
будівельно-технічного дослідження від
30 березня 2012 року, виконаний судовим
експертом ОСОБА_3, оскільки допитаний в
судовому засіданні експерт пояснив, що
обстеження спірного приміщення
магазину проводилось візуально зі слів
позивача, всередину приміщення експерт
не потрапив.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
незаконними, недоведеними,
необґрунтованими та безпідставними, а
тому є неможливим їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 182, 331, 364 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ та виділ частки майна
в натурі в житловому будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя Н.
В. Залімська