У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рахівського районного суду від 23
грудня 2013 р. за позовною заявою ОСОБА_2
до Лугівської сільської ради
Рахівського району та Рахівської
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до
Лугівської сільської ради Рахівського
району та Рахівської державної
нотаріальної контори в листопаді 2013 р.

Просила визнати за нею право власності
на житловий будинок із надвірними
спорудами АДРЕСА_1.

На обґрунтування зазначала, що є
спадкоємцем за заповітом померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері (ОСОБА_3), однак
оформити право власності на вказаний
будинок не може через відсутність
правовстановлюючих документів.

Рішенням Рахівського районного суду
від 23.12.13 р. у позові відмовлено (а.с.38-42).

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову. Доводить про невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Письмових заперечень або пояснень
відповідачі не подали. У судове
засідання сторони не з'явилися
повторно, хоча про час і місце
апеляційного розгляду справи були
належно повідомлені.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивач не довела факту прийняття
спадщини за померлою ОСОБА_3 та обрала
неправильний спосіб захисту
порушеного права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, з таких
мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 1268 ч.1, ч.3, 1269
ч.1, 1270 ч.1, 1220 ч.2 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. Часом відкриття
спадщини є день смерті особи.

Прийняття спадщини шляхом подання
заяви до нотаріальної контори може
полягати як у поданні власне заяви, в
якій міститься згода спадкоємця
прийняти спадщину, так і в поданні
заяви про видачу свідоцтва про право на
спадщину. Заява про видачу свідоцтва
про право на спадщину розглядатиметься
як заява про прийняття спадщини, якщо
вона подана в межах установлених
законом строків для прийняття
спадщини.

Установлено, що ОСОБА_3 (мати позивачки)
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Згідно із
заповітом від 11.06.2010 р. ОСОБА_3 заповіла
усе своє майно ОСОБА_2 (а.с.8, 10).

Постановою № 61 від 13.09.2013 р. у видачі
ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину
за заповітом відмовлено через
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно (а.с.7).

Однак, доказів прийняття позивачкою
спадщини або доказів у підтвердження
факту постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
немає.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який
звертається з вимогою про визнання
права власності на спадкове майно, має
встановлюватись належними доказами:
копіями документів із спадкової
справи, якщо така справа заводилася
нотаріусом, довідками з
житлово-експлуатаційних організацій,
сільських, селищних рад за місцем
проживання спадкодавця.

Заява про видачу свідоцтва про право на
спадщину, яка могла б розцінюватись як
заява про прийняття спадщини, подана
позивачкою лише 13.09.2013 р. (а.с.7), тобто
після закінчення передбаченого
законом шестимісячного строку для
прийняття спадщини (24.01.2013 р. - 24.07.2013 р.).

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину,
його вимоги про визнання права
власності на спадкове майно не
підлягають задоволенню судом.

Окрім того, позов є недоведеним також з
інших причин.

Так, згідно з довідкою Лугівської
сільської ради Рахівського району від
16.07.13 р. житловий будинок АДРЕСА_1
відповідно до погосподарської книги
Лугівської сільської ради № 10 на 2011-2015
р. р. належав покійній ОСОБА_3 (а.с.5).

За змістом п.62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах. Додатками № 32 та № 33 до
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих було
затверджено зразки довідок про право
власності колгоспного (селянського)
двору на жилий будинок та про право
власності робітника чи службовця на
жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих Рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року N 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

При вирішенні питання щодо визнання
права власності на житлові будинки,
споруди у порядку спадкування, записи у
погосподарських книгах оцінюються у
сукупності з іншими доказами,
наприклад: ухваленими органами
місцевого самоврядування рішеннями
про оформлення права власності
громадян на будинки, документами про
відведення в установленому порядку
земельних ділянок під забудову,
технічним паспортом на будівлі,
висновками спеціалістів щодо
технічного стану будинку, дотримання
санітарних і протипожежних вимог,
відмова виконкому місцевої ради в
оформленні права власності.

Наявні в справі лише довідка техніка з
інвентаризації нерухомого майна
ОСОБА_4 від 28.08.2013 р. та виготовлена ним
інвентаризаційна справа на будинок
станом на 28.08.2013 р. не можуть слугувати
підставою для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки
ґрунтуються на неправильному
розумінні як суті спірних
правовідносин так і належних до
застосування норм матеріального права,
зводячись, переважно, до довільного
(без правового зв'язку з фактичними
обставинами справи) викладу листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування».

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
цілком правильного висновку та ухвалив
законне й обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

2. Рішення Рахівського районного
суду від 23 грудня 2013 р. залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: