Справа № 369/9807/13-ц
Провадження № 2/369/78/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2014 року

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого:
судді Волчка А.Я.

при секретарі
Шевчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, посилаючись
на те, що 03 вересня 2010 року між ним та
відповідачем виникли цивільні
правовідносини, в межах яких ним було
передано відповідачу грошові суму в
розмірі 25000 доларів США, що в
еквіваленті становить 200000 грн. на
здійснення покупки відповідачем труб у
м. Донецьку.

Відповідач не виконав свого
зобов'язання в повному обсязі, а
виконав частково, а саме повернув:
06.04.2012 року - 80000 грн.; 01.03.2013 року - 800 грн.;
06.03.2013 року - 8000 грн.

Станом на 01.07.2013 року заборгованість
відповідача становить 13900 доларів США,
що в еквіваленті складає 111200 грн.

Також 10.08.2011 року позивачем було
передано відповідачу грошову суму 40000
доларів США, що в еквіваленті складає
320000 грн., відповідач зобов'язався
повернути вказану суму через два
місяці, а саме 10.10.2011 року, але свої
зобов'язання не виконав.

08.10.2011 року позивачем було передано
відповідачу через ОСОБА_3 суму в
розмірі 500000 грн., для придбання
земельної ділянки на території
Автономної Республіки Крим.

Відповідач зобов'язався повернути
вищезазначені суми до 08.12.2011 року, однак
своїх зобов'язань не виконав.

04 червня 2012 року позивачем було
передано відповідачу в присутності
свідка ОСОБА_4 суму в розмірі 20000
доларів США в рахунок оплати за послуги
в рахунок оплати за послуги
переоформлення земельної ділянки.
Станом на 01.07.2013 року послуга по
переоформленню земельної ділянки
відповідачем не виконана.

Станом на сьогоднішній день
заборгованість відповідача складає
1091200 грн.

Посилаючись на положення ст. ст. 525,
526, 530, 549-552, 611, 625, 1050 ЦК України позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь суму основного боргу у розмірі
1091200 грн., три відсотки річних в сумі
32825.69 грн.; пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ - 80270.46 грн., та
судові витрати - 3441 грн.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'вився, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи та
досліджені в ній докази, знаходить, що
позов задоволенню не підлягає з таких
підстав.

За правилами ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 57 ЦПК України передбачено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не довів та не надав
безспірних доказів в обґрунтування
свої позовних вимог.

З письмової розписки на яку
посилається позивач як на доказ в
підтвердженні своїх позовних вимог на
(а.с.9), не вбачається, між ким саме був
укладений договір позики, хто саме і в
кого брав у позику грошові кошти, коли
і в яких сумах та на який період.

За таких обставин коли вимоги
ОСОБА_1 є взагалі недоведеними, суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 1046, 1047 ЦК
України, ст. ст. 3, 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів, починаючи з дня
наступного після його проголошення.

Суддя
А.Я.
Волчко