У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Штелик
С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Касьяна О.П.,

Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, стягнення суми, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на рішення
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року Відкрите акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - ВАТ «Державний ощадний
банк України») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що 01 лютого 2008 року між ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 15 на суму 2 000 000 грн
строком на 28 років до 31 січня 2036 року зі
сплатою 14,5 % річних за користування
кредитом.

На забезпечення зобов'язання за
кредитним договором від 01 лютого 2008
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1 було укладено
договір іпотеки, предметом якого є
житловий будинок та земельна ділянка
по АДРЕСА_1.

На забезпечення кредитного договору
між ВАТ «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами умов кредитного
договору, утворилася заборгованість,
яка станом на 17 лютого 2009 року складала
2 031 950 грн. 13 коп.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості
в розмірі 2031950 грн. 13 коп. та звернути
стягнення на предмет іпотеки, що
належить ОСОБА_1, на суму
заборгованості в розмірі 2031950 грн. 13
коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 02
вересня 2010 року, позов ВАТ «Державний
ощадний банк України» було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 2031950 грн. 13 коп.

Звернуто стягнення за договором від 01
лютого 2008 року № 138 на предмет іпотеки,
що належить ОСОБА_1, на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» на
суму заборгованості за кредитним
договором в сумі 2031950 грн. 13 коп.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 04 грудня 2013
року, рішення суду першої інстанції в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки було скасовано. В задоволенні
позову ВАТ «Державний ощадний банк
України» про звернення стягнення на
предмет іпотеки було відмовлено. В
іншій частині рішення суду було
залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» просить
скасувати рішення апеляційного суду та
справу передати на новий апеляційний
розгляд, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки відповідач
ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором, банк має право
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що відповідає вимогам ст. 33
Закону України «Про іпотеку».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки та
відмовляючи в цій частині в
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що оскільки
рішенням Київського районного суду м.
Сімферополь АР Крим від 30 липня 2013 року
договір іпотеки, укладений 01 лютого 2008
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1, було визнано
недійсним, то відсутні підстави для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Судами встановлено, що 01 лютого 2008 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір на суму 2000000 грн.
строком на 28 років з оплатою 14,5 % річних
за користування кредитними коштами.

На забезпечення кредитного договору 01
лютого 2008 року між банком та ОСОБА_1
було укладено договір іпотеки,
предметом якого є жилий будинок та
земельна ділянка, розташовані по
АДРЕСА_1.

Також, між ВАТ «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки, за яким
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
відповідати перед банком за
зобов'язаннями ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами умов кредитного
договору, утворилася заборгованість,
яка станом на 17 лютого 2009 року складала
2 031 950 грн. 13 коп.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель вправі вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополь АР Крим від 30 липня
2013 року, договір іпотеки, укладений 01
лютого 2008 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_1, який
посвідчено приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_4 за
реєстром № 138, визнано недійсним.
Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
правочин, визнаний судом недійсним є
недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про те, що оскільки
договір іпотеки було визнано
недійсним, то підстави для звернення
стягнення на майно за цим договором
відсутні.

Зазначений висновок апеляційного суду
відповідає обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
та процесуального права, які
апеляційним судом правильно
застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» відхилити.

Рішення апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 04
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Кафідова