Справа № 200/9087/13-ц
Провадження № 2/200/814/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року

Бабушкінський районний суд

м.
Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді -
Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій
О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, спричинених внаслідок ДТП. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 18.11.2011 року, було пошкоджено
належний позивачу на праві власності
автомобіль Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1, яким
під час ДТП керував ОСОБА_2

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль Власенко О.Г.
Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1, отримав механічні
пошкодження. Оскільки учасниками ДТП є
ОСОБА_2, який керував Mercedes-Benz S500 д/н
НОМЕР_1 та ОСОБА_3, який керував
автомобілем Wolkswagen Caddy Kombi д/н НОМЕР_2,
відшкодування матеріальної шкоди
повинно здійснюватися солідарно обома
водіями. ДТП та в подальшому
здійсненням захисту своїх прав у суді
позивачу спричинена моральна шкода,
яку він просить стягнути також з обох
водіїв.

В судовому засіданні, представник
позивача, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягав на їх
повному задоволенні з підстав
викладених у позовній заяві.

Представник ОСОБА_2, проти позову
заперечував частково, посилаючись на
те, що стягнення зазначеної
матеріальної та моральної шкоди, а
також судового збору підлягає лише з
ОСОБА_3, так як він фактично є особою,
яка завдала цієї шкоди, про що було
винесено постанову про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності, яку він не
оскаржував та яка набрала законної
сили.

Представник ОСОБА_3, у запереченнях на
позов та у судовому засіданні, проти
позову заперечував частково, при цьому
зазначаючи, що суму матеріальної шкоди
погасив одразу після ДТП, позовні
вимоги позивача, які ґрунтуються на
товарознавчої експертизі завищені,
витрати понесені на евакуацію не
підтвердженні належним чином, а тому
позовні вимоги стосовно ОСОБА_3
задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представників
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування відповідно зі
статтею 10 ЦПК України покладений на
сторони у справі, а суд тільки сприяє
всебічному та повному з'ясуванню
обставин справи шляхом роз'яснення
прав та обов'язків та сприяє в їхньому
здійсненні. Крім того, відповідно зі
статтею 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

18 листопада 2011 року в м. Ужгород на
вул.Анкудінова, 25 автомобіль Mercedes-Benz S500
д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2,
стоячи в пробці, був вдарений ззаду
автомобілем Wolkswagen Caddy Kombi д/н НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3 В результаті
удару машину Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1 по
інерції відкинуло на автомобільToyota д/н
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4,
внаслідок чого всі вказані вище
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Для оформлення ДТП був викликаний
підрозділ Державтоінспекції МВС
України в Закарпатській області, який
склав відповідний протокол про
адміністративне правопорушення
АО1№121724 від 18.11.2011 року, схему
дорожньо-транспортної пригоди від
18.11.2011 року та взяв пояснення у
учасників пригоди.

За результатами розгляду
адміністративного протоколу,
складеного відносно ОСОБА_3,
Ужгородським міськрайонним судом було
винесено постанову №3-10698/11 від 01.12.2011
року про визнання ОСОБА_3 винним у
скоєнні правопорушення передбаченого
ст.124 КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 гривень.

Постанова про встановлення вини ОСОБА_3
у скоєнні ДТП та притягнення його до
адміністративної відповідальності не
була оскаржена у встановленому законом
порядку та набрала чинності.

За вимогами ч.3,4 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовими
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справах, що
набрало чинності, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті ж самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що винною особою в
зазначеній ДТП є водій ОСОБА_3, тому у
суду не має підстав для встановлення
вини інших учасників ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Враховуючі викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
відносно стягнення матеріальної та
моральної шкоди, спричинених внаслідок
ДТП з ОСОБА_2

З матеріалів справи судом встановлено,
що в результаті ДТП, автомобілю марки
Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1 завдано механічні
пошкодження, які підтверджуються
довідкою №197 від 18.11.11 року.

Сума матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди від 18.11.2011 року власнику
автомобіля Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1, її
характер та обсяг підтверджується
звітом №17/12/11-С від 26.12.2011 року про
визначення вартості матеріального
збитку автомобіля Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1,
проведеним ДФ ЗАТ УЦПЗ
«Експерт-Сервіс» та становить - 76 779,59
гривень.

Суд не бере до уваги твердження
представника ОСОБА_3, відносно того, що
вказаний вище висновок про розмір
матеріальної шкоди, спричиненої
пошкодженням транспортного засобу не є
належним доказом, оскільки містить
завищену вартість запасних частин та
подвійну вартість робіт. Такі висновки
суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 мав
можливість скористатися своїм правом
бути присутнім під час проведення
товарознавчої експертизи та надання
під час її проведення своїх претензій
чи заперечень щодо її неправильності
та неповноти. Звіт ПП ОСОБА_6 про оцінку
вартості матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням транспортного
засобу №12082301 від 23.08.2012 р. є фактично
документом, зробленим на підставі
звіту позивача з заміною цінових
показників. З урахуванням зазначеного,
а також у відповідності до ст.58,59 ЦПК
України суд не приймає вказаний звіт ПП
ОСОБА_6 в якості належного та
допустимого доказу по справі.

Також, судом було встановлено, що
позивач був вимушений витратити власні
грошові кошти на евакуатор та
проведення експертизи, щодо
встановлення вартості відновлювальних
робіт свого автомобіля, а саме:
відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордера №2 від 26
грудня 2011 року - витрати пов'язані з
проведення товарознавчої експертизи у
сумі 800,00 гривень та згідно товарного
чеку №б/н від 19.11.2011 року - витрати
пов'язані з евакуацією автомобіля
Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1 після
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 12000,00 гривень.

З пояснень позивача, судом встановлено,
що після настання
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3
виплатив ОСОБА_1 частину матеріального
збитку, завданого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 56000,00 гривень.

Представник ОСОБА_3 зазначив, що дійсно
ОСОБА_3 частково компенсував грошові
кошти одразу після
дорожньо-транспортної пригоди у
розмірі 56000,00 гривень та 8000,00 гривень на
евакуатор автомобіля позивача, однак
доказів щодо вказаної суми до суду
надано не було. Розписка, яка міститься
в матеріалах справи, не містить суми
компенсації, виплаченої позивачу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа
якій завдано збитків в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що автомобіль марки
Mercedes-Benz S500 д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_1
на праві власності згідно технічного
паспорту серії НОМЕР_4.

Автомобіль марки Wolkswagen Caddy Kombi д/н
НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 на праві
власності згідно технічного паспорту
серії НОМЕР_5.

Суд зазначає, що позиція представника
ОСОБА_3 про те, що розписка написана
позивачем, свідчить проте, що він не має
більше претензій до учасників
дорожньо-транспортної пригоди є
хибною, оскільки на момент даної
пригоди не було можливості фактично та
об'єктивно оцінити вартість
відновлювальних робіт та витрат,
пов'язаних з подальшими діями позивача,
які він понесе у зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою.

Враховуючі викладене вище, з
урахуванням встановленої вини ОСОБА_3,
а також того, що компенсована їм
матеріальна шкода не відповідає
дійсним витратам позивача, суд
приходить до висновку щодо задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з
ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 33
579,59 грн. (20 779,59 грн. витрати на
відновлення автомобіля + 12 000,00 витрати
на евакуатор, 800,00 - витрати на
проведення експертизи).

Стосовно стягнення моральної шкоди,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Винна особа у дорожньо-транспортній
пригоді, була встановлена постановою
№3-10698/11 від 01.12.2011 року щодо скоєння
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП, цією особою згідно цієї
постанови є ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що
пошкодження рухомого майна позивача, а
саме автомобіль марки Mercedes-Benz S500 д/н
НОМЕР_1, призвело до порушення
повсякденних звичаїв позивача, які
були тісно пов'язані з автомобілем та
його керуванням. Позивач у зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної
пригоди та її наслідками отримав
душевні страждання, був вимушений
відновлювати своє пошкоджене авто
частково за власний кошт, за для чого
поніс певні матеріальні витрати, що
призвели до моральної шкоди, яку
позивач оцінює у 10 000,00 гривень.

Роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України, у п. 9 постанови «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами та
доповненнями, визначено, що розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених
позовних вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних та фізичних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеню вини відповідача та
інших обставин.

Стаття 23 ЦК України, регламентує, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її права. Моральна шкода може
полягати у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
полягає відшкодуванню та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Враховуючи викладене, завдана позивачу
моральна шкода знаходиться в
причино-наслідковому зв'язку з
протиправними діями ОСОБА_3, а тому
вимоги позивача щодо відшкодування
моральної шкоди є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2.ч.2 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, які задоволені частково, а тому
суд стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 217,90 коп. (20%).

Керуючись ст.ст.209,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_7)
матеріальну шкоду, завдану автомобілю -
20 779, 59 гривень, витрати щодо евакуації
автомобіля - 12 000, 00 гривень, витрати на
проведення експертизи - 800, 00 гривень, що
разом становить - 33 579, 59 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_7) моральну
шкоду у розмірі - 10 000, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_7) судовий
збір у розмірі 217, 90 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається до Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя
В.О.
Циганков