Справа № 2/489/248/14
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житловим будинком,

встановив:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи
свої вимоги тим, що її син ОСОБА_3 з 2005
року перебував у шлюбі з відповідачем у
них є дитина ОСОБА_4, 2010 р. н.

04.08.2011 вона надала дозвіл на місце
проживання відповідача та онуки за
адресою: АДРЕСА_1, який належить їй на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом. З 04.08.2011 відповідач
жодного разу не з'явилася до вказаного
будинку, де вона проживає, що
підтверджується актом про
напроживання від 07.11.2013.

Посилаючись на викладене та ст. 72 ЖК
України, позивач просила суд позбавити
ОСОБА_2 права користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Відповідач позов не визнала, надала
письмові заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтво про право на
спадщину за законом виданого 03.07.1999
державним нотаріусом Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори ОСОБА_5, житловий будинок
АДРЕСА_1 належить в рівних частках:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 5).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с.
19).

На момент своєї смерті ОСОБА_3
перебував у шлюбі з ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.
с. 37). Згідно свідоцтва про народження
померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 40).

У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 є його мати -
позивач ОСОБА_1, його дружина -
відповідач ОСОБА_2 та малолітня донька -
ОСОБА_4

Відповідно до довідки ЖКП ММР
«Південь» № 2076 від 22.07.2013 померлий
ОСОБА_3, 1986 р. н., проживав та був
зареєстрований з 21.09.2002 по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1. На цей
день разом з ним проживали та були
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ( а. с. 40).

Згідно з заявою поданою позивачем
ОСОБА_1 до Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори, вона
звернулася до нотаріальної контори за
прийняттям спадщини, після смерті сина
(а. с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не зверталась, однак, і заяви
про відмову від прийняття спадщини
вона не подавала. Крім того, відповідно
до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки
постійно проживала зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини.

Позивач у своєму позові просить суд
позбавити ОСОБА_2 права користування
житловим будинком АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК
України, вона вважається такою, що
втратила право користування
зазначеним житловим приміщенням,
оскільки з 04.08.2011 не проживає у будинку,
що підтверджується Актом про не
проживання від 07.11.2013 підписаним
сусідами ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
посвідченому начальником ЖЕК № 10 ЖКП
ММР «Південь».

Статтею 72 ЖК України передбачено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку. Статтею 71 ЖК України
встановлено, що за тимчасово
відсутніми мешканцями зберігається
житло протягом шести місяців. Якщо
наймач відсутній понад шість місяців
цей строк може бути подовжений
наймодавцем.

Тобто, ст. ст. 71, 72 ЖК України не можуть
бути застосовані при розгляді даної
справи, оскільки вони регулюють
правовідносини між наймачем житла або
членами його сім'ї. Спірний будинок не
відноситься до державної або
комунальної власності, тому норми ст.
ст. 71, 72 ЖК України застосуванню не
підлягають.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності набувається у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до статті 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Спадкоємець який прийняв спадщину,
вважається таким, що прийняв її з
моменту відкриття спадщини.

Частка ОСОБА_3 в житловому будинку в
натурі не виділялась.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 та її
малолітня донька ОСОБА_4, як спадкоємці
ОСОБА_3, що прийняли спадщину, мають
право користуватися житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1, тобто у
задоволенні позову ОСОБА_1 про
позбавлення права користування
житловим будинком ОСОБА_2 належить
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житловим будинком
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв