АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/2696/14
Головуючий у 1 інстанції - Сирбул
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
7 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення
безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивачОСОБА_2
звернувся з позовом до відповідача
ОСОБА_3 і просив винести рішення, яким
повернути безпідставно набуті кошти у
сумі 7.970 грн., перерахованих на
виконання договору позики, укладення
якого передбачалось у майбутньому.

Оскільки в обумовлений термін
відповідач не надіслав позивачу проект
договору позики, позивач звернувся до
суду з вимогою про повернення
перерахованої суми коштів, як
безпідставно набутих відповідачем.

Крім того, в доповненнях до позову
ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача
на свою користь судові витрати на
правову допомогу у сумі 3.158 грн.,
витрати на судовий збір при зверненні
до суду з позовом та апеляційною
скаргою, а також судові витрати на
користь свого представника ОСОБА_1 у
сумі пов»язані з переїздом до іншого
населеного пункту.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 7 листопада 2013 року у позові
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1,
який діє за дорученням ОСОБА_2, просить
скасувати рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 7 листопада
2013 року, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Крім того, скаржник просив стягнути з
відповідача на свою користь судові
витрати на правову допомогу у сумі 3.158
грн., витрати на судовий збір при
зверненні до суду з позовом та
апеляційною скаргою, а також судові
витрати на користь свого представника
ОСОБА_1 пов»язані з переїздом до іншого
населеного пункту

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу свої вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави(безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Як слідує з матеріалів справи,
27.04.2013 року позивач ОСОБА_2 перерахував
кошти у розмірі 7.970 грн. на рахунок
відповідача ОСОБА_3 Олександровивча, що
підтверджується квитанцією ПАТ
«ВІЕйБІ Банк» від 27.04.2013 року (а.с. 4).

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що перерахування коштів він
здійснив за домовленістю з
відповідачем ОСОБА_3 на виконання
договору позики, укладення якого
сторонами передбачалось в майбутньому.

30.05.2013 року позивач звернувся з
листом до відповідача, в якому просив
надіслати йому проект договору позики,
або повернути перераховані 27.04.2013 року
кошти в сумі 7.970 грн. (а.с. 5).

Дійшовши висновку про правомірність
вимог позивача, колегія суддів вважає,
що відповідач без достатньої правової
підстави набув кошти у вище зазначеній
сумі, які підлягають поверненню
позивачу на підставі ст.1212 ЦК України.

Із аналізу ст.1212 ЦК України,
зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності таких умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Колегія суддів вважає, що під
вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Ст. 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що він, за домовленістю з
відповідачем ОСОБА_3 мав намір, на
прохання відповідача, в майбутньому
укласти договір позики. На виконання
цих домовленостей позивач перерахував
на рахунок відповідача спірну суму
коштів.

Аргументи відповідача, що
отримані ним від позивача кошти є
виконання позивачем своїх попередніх
зобов»язань перед відповідачем, суд
розглядає, як безпідставні доводи,
оскільки будь-якими доказами не
доведені.

Зважаючи на встановлені у судовому
засіданні обставини, що підтверджують
набуття відповідачем спірних коштів
без достатніх правових підстав,
оскільки договірний характер
правовідносин між сторонами не
підтверджено, колегія суддів дійшла
висновку про правомірність позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
спірної суми, як безпідставно набутих
коштів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК
України у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за
користування ними (стаття 536 цього
Кодексу).

З урахуванням цієї норми, колегія
суддів вважає правомірними доводи
позивача щодо задоволення позову в
частині відшкодування з відповідача на
користь позивача відсотків у сумі 102
грн.07 коп. в результаті користування
безпідставно набутих коштів у сумі 7.970
грн. за період з 27.04.2013 року на день
звернення позивача до суду з цим
позовом.

Розрахунок відсотків, які підлягають
стягненню у сумі 102 грн.97 коп., виконаний
позивачем правильно, виходячи з
розрахунку:

(7.970 грн. х 7,5% х 39 дн. : 365 дн.) + (7.970 грн. х 7%
х 25 дн. : 365 дн.).

Розмір облікової ставки НБУ: - з 23.03.2012
р.- 7,5%;

- з 10.06.2013
р. - 7,0%

Колегія суддів також розглядає, як
обгрунтованими вимоги позивача про
стягнення на користь його представника
ОСОБА_1 витрат пов»язаних з явкою цього
представника до суду у розмірі 237 грн.19
коп.

Указані витрати підтверджуються
матеріалами справи /а.с.39-41/.

Відповідно до ст.85 ЦПК України витрати,
пов»язані з переїздом до іншого
населеного пункту сторін та їх
представників, а також найманням житла,
несуть сторони.

В частині стягнення витрат на правову
допомогу у сумі 3.158 грн. колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення цих
вимог, оскільки позивач не навів
доказів перерахування указаної суми на
банківський рахунок свого
представника.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, в
порядку розподілу судових витрат,
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір у сумі
344 грн.10 коп.

Враховуючи встановлені у судовому
засіданні обставини та відповідні
правовідносини, колегія суддів дійшла
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, на
підставі ст..ст.1212, 1214 ЦК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
дорученням ОСОБА_2, задовольнити
частково.

Скасувати рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 7 листопада
2013 року та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7.970
грн., як безпідставно набуті кошти; 102
грн.07 коп., як відсотки на безпідставно
набуті кошти; судові витрати у сумі 344
грн.10 коп., а всього, у сумі 8.416 (вісім
тис.чотириста шістнадцять) грн.17 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді