Провадження 2-во/127/35/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства комерційного
банка «ПриватБанк» про виправлення
описки в заочному рішенні Вінницького
міського суду Вінницької області від
28.11.2013 року в цивільній справі
№127/25731/13-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банка «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 28
листопада 2013 року в цивільній справі
№127/25731/13-ц за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, позов
задоволено в повному обсязі.

12.03.2014 року представником ПАТ КБ
«ПриватБанк» подано заяву, в якій
просить виправити допущену судом
описку в частині встановлення
початкової ціни предмета продажу у
відповідності до задоволених позовних
вимог, тобто, виправити описку в
частині визначення формування
початкової ціни продажу заставленого
майна боржника.

В судове засідання сторони не
з'явились, натомість відповідно до ч. 4
ст. 219 ЦПК України їх неявка не
перешкоджає розгляду питання про
внесення виправлень.

Дослідивши матеріали цивільної справи
№ 127/25731/13-ц, суд приходить до висновку,
що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки. Особи,
які беруть участь у справі,
повідомляються про час і місце
засідання. Їхня неявка не перешкоджає
розгляду питання про виправлення
описки.

П.19 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове
рішення у цивільній справі» визначено,
що вирішуючи питання про виправлення
описок чи арифметичних помилок,
допущених у судовому рішенні (рішенні
або ухвалі), суд не має права змінювати
зміст судового рішення, він лише усуває
такі неточності, які впливають на
можливість реалізації судового
рішення чи його правосудності.

Судом встановлено, що задовольняючи
позов про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
судом визначено спосіб реалізації
предмета іпотеки, а саме шляхом продажу
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки № VIW3GK05931562 від 14.07.2008 року)
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк» з
укладенням позивачем від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правових актами держави
дій, необхідних для продажу предмета
іпотеки. Тобто, застосовану процедуру
продажу предмета іпотеки, визначену
ст.38 Закону України «Про іпотеку». При
цьому, в мотивувальній частині рішення
визначено про встановлення початкової
ціни для подальшої реалізації предмета
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом. Разом з тим, в резолютивній
частині вищевказаного заочного
рішення суду допущено описку при
формулюванні визначення початкової
ціни продажу заставленого майна
боржника, а саме, зазначено:
«Встановити початкову ціну для
подальшої реалізації предмета іпотеки
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій» замість належного
«-Встановити початкову ціну для
подальшої реалізації предмета іпотеки
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності.». Тобто, помилково
визначеного необхідність проведення
виконавчих дій. Наявність вказаної
описки суперечить загальним засадам
диспозитивності цивільного процесу
виходячи із задоволених позовних вимог
по справі, а тому заява підлягає
задоволенню, а описка виправленню.
Виправлення описки відповідає суті
вирішеного спору по справі та обсягу
задоволених судовим рішенням позовних
вимог.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Виправити описку, допущену в заочному
рішенні Вінницького міського суду
Вінницької області від 28 листопада 2013
року у цивільній справі № 127/25731/13-ц за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банка
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
замінивши у тексті резолютивної
частини рішення слова з «Встановити
початкову ціну для подальшої
реалізації предмета іпотеки на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій» на «Встановити
початкову ціну для подальшої
реалізації предмета іпотеки на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності».

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: