Справа № 738/406/14-ц
№ провадження 2/738/135/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складі:

головуючого - суддi Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на її користь на утримання
дитини. Свій позов мотивує тим, що з
відповідачем по даній справі
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітню доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
її утриманні. Рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 04 лютого 2014 року шлюб між нею та
відповідачем розірвано. Відповідач
матеріальної та грошової допомоги на
утримання дитини не надає, хоча має
можливість надавати таку допомогу, а
тому просить стягнути з нього аліменти
на утримання малолітньої доньки в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі заяви і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав повністю, не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання дитини у
розмірі, зазначеному у позові.

Заслухавши пояснення сторін та
дослiдивши матерiали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 04 червня 2011 року, який розірвано
рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Згідно довідки Жовтневої сільської
ради Менського району Чернігівської
області №89/03-14 від 17 лютого 2014 року,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом зі
своєю матір'ю ОСОБА_2 та знаходиться на
її утриманні (а.с.4).

На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку відповідно до ст. 181 Сімейного
Кодексу України, в силу якої батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
захист прав дитини, суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну
відповідальність за виховання та
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, зазначене лише враховується
судом при визначенні розміру
стягуваних аліментів.

Розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення, при цьому,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи, що обов'язок утримувати
батьками своїх неповнолітніх дітей є
безумовним, відповідач визнає позов, що
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
на даний час не працює, проте є
працездатним, має задовільний стан
здоров'я, в судовому засіданні
підтвердив, що інших утриманців немає,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
на користь держави.

Кеpуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 174, 212-
215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 27 лютого 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
пiдлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Н.В. Волошина