Справа № 739/870/14-ц Провадження № 22-ц/795/1574/2014 Головуючий у I інстанції: Іващенко А. І.
Категорія: цивільна Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

27 серпня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі Мартиновій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ „Дельта Банк просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ „Дельта Банк, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та ухвалене з порушенням матеріального та процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для застосування до вказаних кредитних правовідносин наслідків спливу позовної давності згідно ст. 257 ЦК України, оскільки відповідно до п.10.1 кредитного договору сторони погодили, що строк дії вказаного договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобовязань за цим договором. Апелянт зазначає, що вказаний пункт договору означає те, що термін дії кредитного договору не є припиненим й на сьогоднішній день, а відтак строк позовної давності не може бути пропущений, оскільки зобовязання за договором не виконані.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ „Дельта Банк про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що за умов недоведеності позивачем факту підписання договору про збільшення позовної давності у відповідності до вимог чинного законодавства, до даних правовідносин підлягають застосуванню наслідки спливу позовної давності.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам чинного цивільного законодавства України і з ним погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Комерційний банк „Дельта та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № 001-09273-010807 на придбання позичальником майна (коштів) у сумі 998 грн. 00 коп., строком на 10 місяців з кінцевим терміном повернення сплати всіх плат на пізніше ніж 31 травня 2008 року на умовах, визначених цим договором (а.с.3-4).

Відповідно до розрахунку заборгованості ПАТ „Дельта Банк, станом на 19.03.2014 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, що склала 1117 грн. 25 коп. (одна тисяча сто сімнадцять гривень 25 копійок), з яких: заборгованість за кредитом 870 грн. 98 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 0.10 грн., заборгованість з комісії 246 грн. 17 коп. (а.с.10). Останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредиту відповідач здійснив 01 листопада 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В Цивільному кодексі України встановлено як загальну позовну давність у три роки статтею 257, так і спеціальну позовну давність, передбачену статтею 258. Крім того, статтею 259 ЦК України сторони наділені правом збільшувати встановлену законом як загальну так і спеціальну позовну давність.

Умова про збільшення позовної давності може бути викладена як в окремому документі, так і безпосередньо в укладеному сторонами основному договорі, що однозначно свідчить про досягнення ними згоди з даного приводу. Однак, в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження підписання договору про збільшення позовної давності у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.8. умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця їх сплачувати.

В звязку з тим, що умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України ).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України ).

Як вбачається із наданого розрахунку заборгованості, відповідач здійснив останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредиту 01 листопада 2007 року, в свою чергу позивач звернувся з позовом до суду лише 02 червня 2014 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності.

Враховуючи вказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування строку позовної давності.

Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження підписання договору про збільшення позовної давності у відповідності до вимог чинного законодавства, або докази щодо переривання перебігу позовної давності.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

За таких обставин, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Судді: