Єдиний унікальний номер 262/4658/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2522/2014
Справа № 22ц/775/2183/14
Головуючий в 1 інстанції Токарєва Н. М.
Єдиний унікальний номер 256/7100/13-ц
Доповідач Канурна О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого: Санікової О. С.

суддів: Барсукової О.І.,
Канурної О.Д.,

при секретарі Пасічній О.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Калінінського районного суду
міста Донецька від 22 листопада 2013 року
у справі за позовом Комунального
підприємства „Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за надані
послуги з питного водопостачання,-

В С Т А Н
О В И В:

Заочним рішенням Калінінського
районного суду міста Донецька від 22
листопада 2013 року позовні вимоги
Комунального підприємства
„Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
питного водопостачання задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.
НОМЕР_1 на користь Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради (, р/р 7264 в ЗРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» МФО 313399) заборгованість у
розмірі 5691, 89 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.
НОМЕР_1 на користь Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради (, р/р 7264 в ЗРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» МФО 313399) судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

З вказаним заочним рішенням суду не
погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення невірно застосував норми
права.

Просить суд апеляційної інстанції
скасувати заочне рішення
Калінінського районного суду м.
Донецька від 22.11.2013 року, в позовних
вимогах Комунального підприємства
„Бердянськводоканал" відмовити.

В судове засідання апеляційного
суду представник Комунального
підприємство „Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
телефонограмою, зареєстрованою в
журналі телефонограм № 1 за № 3274 (а.с. 90).

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення відповідача
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
з червня 2011 року, відповідно до
ліцензії Національної комісії
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ) серія АГ № 50015 виданої на
підставі рішення про видачу ліцензії
від 17.06.2011 року № 1060, Комунальне
підприємство «Бердянськводоканал» БМР
надає послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення в м.
Бердянськ.

29 липня 2011 року в ході виконання своїх
посадових обов'язків, повноважними
представниками Комунального
підприємства «Бердянськводоканал» БМР
по підозрі в самовільному приєднанні
до централізованих мереж
водопостачання звернуто увагу на жилий
будинок за адресою: АДРЕСА_2, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, зареєстрованого за місцем
постійного проживання в АДРЕСА_1.

За результатами перевірки встановлено,
що врізання жилого будинку АДРЕСА_2 до
Бердянської централізованої мережі
водопостачання не узгоджено з КП
«Бердянськводоканал» БМР, а договірних
відносин з ОСОБА_1 не існує, на підставі
чого було складено акт про самовільне
врізання від 29.07.2011 року на ім'я ОСОБА_1
на суму 5 497,63 грн. із розрахунку витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу (1,26м /год. х 24
год. х 30 днів х 6,06 грн. = 5 497,63 грн.) за
період протягом одного місяця в
порядку пунктів 3.2, 3,3; 3,4. 4,3 правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затвердженими Наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27 червня 2008
року № 190 з приписом про: 1. оформлення
особового рахунку в відділі збуту
Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» БМР для
подальших розрахунків з урахуванням
зміни норми водоспоживання: 2.
оформлення технічної документації на
приєднання до міського водопроводу; 3.
оплату існуючої заборгованості за воду
з урахуванням розрахунку по вказаному
акту; 4. улаштування та реєстрації у
відділі збуту комунального
підприємства «Бердянськводоканал» БМР
водомірного вузлу у відповідності з
технічними умовами; 5. укладення
договору на послуги з водопостачання
та водовідведення.

На підставі виявлення факту
самовільного (не у згодженого з
Комунальним підприємством
«Бердянськводоканал» БМР) приєднання
будинку АДРЕСА_2 до Бердянської
централізованої мережі
водопостачання, ОСОБА_1 01.08.2011 року
відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 та
здійснено нарахування за самовільне
приєднання в розмірі 5 497,63 грн. , про що
відповідач отримав рахунок НОМЕР_2 від
31.08.2011 року за спожиту воду за серпень
2011 року.

Відповідач, за період з 01.08.2011 року по
30.08.2013 рік користувався водою для
побутових потреб з мережі позивача.
Послуги відповідачу надавались на
підставі присвоєного особового
рахунку на ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до довідки про
заборгованість, за період з 01.08.2011 року
по 30.08.2013 рік відповідачем не здійснено
в повному обсязі оплату за надані
послуги з водопостачання та
водовідведення, внаслідок чого
утворилась заборгованість у сумі 5 691,89
грн.

За період з серпня 2011 року по вересень
2013 року Комунальне підприємство
«Бердянськводоканал» БМР неодноразово
нагадувало відповідачу про
необхідність сплатити існуючу
заборгованість.

Висновок суду першої інстанції про те,
що відповідач ОСОБА_1, який є власником
будинку АДРЕСА_2 фактично отримавши
послуги з водопостачання не оплатив
послуги за період з 01.08.2011 року по 30.08.2013
року, внаслідок чого виникла
заборгованість за надані послуги у
сумі 5691,89 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача, є законним і
обгрунтованим з наступних підстав.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» (із змінами і доповненнями)
передбачено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання» (із змінами і
доповненнями) передбачено, що
споживачі питної води зобов'язані
своєчасно вносити плату за використану
питну воду відповідно до встановлених
тарифів на послуги централізованою
водопостачання і водовідведення.

Пунктом 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року N 630 передбачено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Відповідно до пункту 20 вищевказаних
Правил, плата за надані послуги
вноситься споживачем відповідно до
показань засобів обліку води і
теплової енергії або затверджених
нормативів (норм) споживання на
підставі платіжного документа
(розрахункової книжки, платіжної
квитанції тощо) або відповідно до умов
договору на встановлення засобів
обліку.

Згідно підпункту 1 п. 30 вищевказаних
Правил, споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в установлені
договором строки.

Нормативи (норми) споживання з
централізованого постачання холодної
та гарячої води і водовідведення - з
розрахунку на одну особу та на ведення
особистого підсобного господарства
затверджені рішенням виконавчого
комітету Бердянської міської ради
народних депутатів Запорізької
області від 11 червня 1998 року № 306 «Про
затвердження питомих норм
використання питної води по місту
Бердянську».

Відповідно до п.9 додатку до
зазначеного рішення виконавчого
комітету Бердянської міської ради
народних депутатів Запорізької
області від 11 червня 1998 року №306, до
відповідача застосовується норма
водоспоживання «для житлових будинків
з внутрішнім водопроводом та
каналізацією», що дорівнює 150 л. води на
добу.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_1 про те, що він ніколи самовільно
не підключався до централізованого
водопостачання, ніколи не мешкав в
будинку по АДРЕСА_2, не заслуговують на
увагу, оскільки частиною 1 статті 60 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору купівлі-продажу
житлового будинку від 28.10.2010 року,
ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_1
прийняв у власність житловий будинок
АДРЕСА_2. Відповідно до пункту 5.4
вказаного договору, Продавець передав,
а Покупець прийняв ключі від предмету
договору та документи (технічний
паспорт, розрахункові книжки по сплаті
комунальних платежів та інші) до
підписання цього договору. Цей договір
є одночасно і передавальним актом
предмету договору (а.с. 24-26).

Як вбачається із Акту про самовільне
врізання від 29.07.2011 року, за адресою: м.
Бердянськ просп. Пролетарський 109 а
виявлено факт самовільного приєднання
вказаного будинку до Бердянської
централізованої мережі водопостачання
(а.с. 11).

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_1 про те, що посилання у вказаному
Акті про самовільне врізання на норми
Правила користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27 червня 2008
року № 190, є некоректними, оскільки
пунктом 1.1 вказаних Правил передбачено,
що ці Правила є обов'язковими для всіх
юридичних осіб незалежно від
форм власності і підпорядкування та
фізичних осіб-підприємців, не
заслуговують на увагу, оскільки із
позовної заяви вбачається, що позовні
вимоги стосуються стягнення
заборгованості за послуги з
водопостачання за період з 01.08.2011 року
по 30.08.2013 року. Копією особового рахунку
абонента ОСОБА_1 підтверджується, що
нараховано за послуги 5952,94 грн.,
сплачено - 261,05 грн., заборгованість 5691,89
грн., яку стягнув суд першої інстанції з
відповідача.

Апеляційний суд не бере до уваги також
інші доводи апеляційної скарги
відповідача, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які уклалися між
сторонами і дав їм належну правову
оцінку.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
задоволення позовних вимог позивача.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Калінінського
районного суду міста Донецька від 22
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: