Справа № 138/1239/13-ц Провадження №
22-ц/772/17/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Цибульський О.Є.Категорія:
27Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Сороки Л.А.,
Стеблюк Л.П.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю
позивачки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики та
три відсотки річних, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду 16 вересня 2013 року, -

В с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики та трьох
відсотків річних, посилаючись на те, що
09.06.2011 року відповідачка позичила у неї
6000 доларів США, що еквівалентно 47958 грн.
та зобов'язалась повернути їх до 15.06.2012
року, про що написала розписку. Проте,
взяті на себе зобов'язання не виконала,
борг їй не повернула, тому просила
стягнути з відповідачки 47958 грн. боргу
та три відсотки річних в сумі 1442,68 грн.
за прострочення виконання
зобов'язання.

Рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 16.09.2013 року
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
борг в сумі 47958 грн. та судовий збір в
сумі 479,58 грн.

Додатковим рішенням
Могилів-Подільського міськрайонного
суду від 30.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 три відсотки річних в
сумі 1442,68 грн. та судовий збір в сумі 14,42
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду від 16.09.2013 року скасувати
через порушення судом норм
матеріального права, а по справі
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити. Зазначила, що суд не
врахував того, що вона в рахунок
погашення боргу передала позивачці
коштовні речі, одяг, взуття на загальну
суму 52250 грн. Крім того, суд
безпідставно не врахував покази
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
які були присутні при передачі речей в
рахунок погашення боргу та коштів, а
врахував пояснення свідка ОСОБА_8, який
є чоловіком позивачки і при передачі
грошей та товару присутній не був.

В письмових запереченнях проти скарги,
ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та
обґрунтованим, а доводи скарги
безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб ,що
беруть участь в справі, перевіривши
матеріали справи, рішення суду та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
відхиленню з огляду на наступне.

За змістом ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей.

За правилами ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем грошової
суми.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Ухвалюючи рішення про стягнення боргу
в сумі 47958 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що 09.06.2011 року
відповідачка одержала від позивачки
гроші в сумі 6000 доларів США, що
еквівалентно 47958 грн., які зобов'язалась
повернути до 15.06.2012 року, про що
написала розписку. Проте, ОСОБА_3 взяті
на себе зобов'язання не виконала, кошти
у встановлений розпискою строк не
повернула, а тому права ОСОБА_2
підлягають захисту шляхом стягнення
коштів.

Суд вірно встановив обставини по
справі ,належним чином перевірив їх
доказами ,які оцінив відповідно до
ст.212 ЦПК України, правильно визначив
спірні правовідносини та правові норми
,що їх регулюють та дійшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення суми боргу з
ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про
повернення відповідачкою боргу шляхом
передачі позивачці коштовних речей,
одягу, взуття не заслуговують на увагу.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Оскільки ОСОБА_3 отримала від позивачки
грошові кошти, письмовий договір
позики між сторонами не укладався, а на
підтвердження передачі грошової суми
була представлена розписка, в якій умов
повернення боргу речами не
передбачено, то відповідачка
зобов'язана повернути саме кошти і в
такій самій сумі, що їй були передані
ОСОБА_2

Інші доводи скарги правильних
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи і вимогам закону, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду 16 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: