Справа № 201/2507/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В
обґрунтовування позовних вимог
посилається на те, що 05 серпня 2011 року
між нею та відповідачем був укладений
шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя
подружжя не склалося через різні
погляди на сімейне життя через що
виникали сварки. З жовтня 2013 року
сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, дитина
проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальну допомогу на
утримання дитини надає не регулярно.
Тому позивач просить суд шлюб
розірвати та стягувати з відповідача
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/4 частини від його заробітку.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, від представника позивача до
суду надійшла заява про розгляд справи
без участі позивача, позов підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, до суду надійшла заява від
відповідача про визнання позову та про
розгляд справи без його участі.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Згідно
до ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, 05
серпня 2011 року між сторонами
Кіровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області був
зареєстрований шлюб, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 361 та
видане свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2
/а.с. 7/.

Від шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Спільне життя позивача з відповідачем
не склалося. Шлюбні відносини між
сторонами припинені з жовтня 2013 року,
спільне господарство не ведеться.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що підстави, які спонукали
позивача до розірвання шлюбу,
обґрунтовані, подальше спільне життя
подружжя та збереження сім'ї неможливо,
суперечить їх інтересам, сім'я
розпалася остаточно та відновлена бути
не може, тому позовні вимоги про
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, суд вважає їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_3
- неповнолітній, проживає зі своєї
матір'ю та знаходиться на її утриманні,
потребує матеріальної допомоги від
відповідача.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітнього сина з 26 лютого 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає за
необхідне позовні вимоги про стягнення
аліментів на утримання дитини
задовольнити та стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина на користь матері
ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати розподілити відповідно
до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 05 серпня 2011 року
Кіровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області за актовим
записом № 361 - вважати розірваним.

Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_2), аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
АДРЕСА_1, РНОКП НОМЕР_1) в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, до досягнення
ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення
з 26 лютого 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
на утримання дітей за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає
за адресою: АДРЕСА_2) на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова