РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2014 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи Курган Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції, про стягнення пені внаслідок несплати аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів.

В судовому засіданні вона уточнила заявлені вимоги, і просить стягнути з ОСОБА_4 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає загальну суму 535113 грн. 17 коп.

Позов обґрунтовує тим, що знаходилась із відповідачем у шлюбі з 11 вересня 1999 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Добропільського міського суду від 16 листопада 2000 року з відповідача стягнуто аліменти на сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку, починаючи з 01 листопада 2000 року і до повноліття дитини. Рішенням цього ж суду від 15 травня 2014 року розмір стягуваних аліментів зменшено до 1/6 частини. Згідно довідки ДВС, за період з вересня 2008 року по 15 травня 2014 року виникла заборгованість з аліментів в розмірі 68657,77 грн. Відповідач частково сплачував аліменти у 2014 році, та прострочення аліментів, згідно позову, складає 2011 днів. Посилаючись на ст.196 Сімейного кодексу України, вважає, що відповідач винен у простроченні сплати аліментів і заборгованості, тому просить стягнути суму пені згідно проведеного розрахунку, виходячи із одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з 28 вересня 2008 року по 11 березня 2014 року на загальну суму 535113 грн. 17 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, просили їх повністю задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в суді позов визнали частково, на суму 10 тис. грн.

Відповідач суду пояснив, що офіційно не працює, постійного заробітку не має, має на утриманні ще двох дітей, один з яких народився в 2014 році, яким також допомагає. Із сумою заборгованості за довідкою не згоден. Не враховані суми коштів, що передавались ним одноразово власноручно, а також подарунки. Теперішня дружин його не працює, знаходиться в декретній відпустці. Також він має захворювання очей, що не дозволяє йому працювати в шахті. В 2014 році суд зменшив аліменти, врахувавши його стан здоров'я і сімейний стан. Порядок нарахування позивачем пені з несплати аліментів не оспорює.

Представник третьої особи - державний виконавець відділу ДВС Добропільського МРУЮ Курган Н.Р. просить винести рішення на розсуд суду. В суді підтвердила, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на сина. З 2003 року знаходиться на виконанні. Боржник з 2003 по 2005 роки не працював, аліменти не платив. з 2006 року перебував на розшуку за ухвалою суду. Двічі направлялось подання про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. До 2008 року взагалі не з'являвся до відділу ДВС. Підтверджує нарахування заборгованості з аліментів у наданій суду довідці. З березня 2014 року ОСОБА_4, почав платити аліменти, що відображено в цій довідці. Крім того, державний виконавець виявив та арештував будинок із земельною ділянкою, належні відповідачу.

Допитаний в суді син відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що з батьком не спілкується. Іноді, на свята, батько дає гроші. Також давав гроші на відпочинок на морі. Але постійно щомісячно не допомагає.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що знає сім'ю ОСОБА_4 понад 20 років. Впевнена, що батько ОСОБА_4, відповідач у справі, допомагав сину, матеріально підтримував. При ній передавались кошти в сумі 500 та 300 грн. Також 1500 грн. батько давав сину ОСОБА_7 на відпочинок на морі. Ці кошти передавала бабуся, мати ОСОБА_4 Зі слів баби, ці кошти передавав її син. Також їй відомо, що протягом тривалого часу відповідач у справі не платив аліменти. З 2011 року їй відомо, що він виїхав із м.Білозерське у місто Дніпропетровськ на заробітки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивачка була її подругою і сусідкою, тобто проживали разом із нею в одному будинку з 2008 по 2011 роки. Тому вона багато чого знає про взаємовідносини з ОСОБА_4 зі слів самої ОСОБА_1

Вона повідомила, що ОСОБА_4 сильно допомагав сину. Купував речі, зокрема купляв неодноразово мобільні телефони, давав гроші. В якому розмірі надав гроші, їй невідомо.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, позицію третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Сторони не заперечували в судовому засіданні, що перебували у шлюбі, на теперішній час його розірвано, а також що від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)

За постановою Добропільського міського суду від 16 листопада 2000 року відповідач повинен сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_1 на свого сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з 01 листопада 2000 року і до повноліття дитини (а.с.9)

За рішенням Добропільського міськрайсуду від 15 травня 2014 року, яке набрало законної сили 24.06.2014 року і є в матеріалах справи, розмір стягуваних аліментів зменшено з 1/4 до 1/6 частини (а.с.10-11)

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_11 неналежним чином сплачував аліменти. Цей факт ніким не оспорюється.

Так, відповідач не сплачував аліменти за період з 28.09.2008р. по 11.03.2014р., що вбачається із довідки-розрахунку державним виконавцем заборгованості з аліментів, що станом на 15.05.2014 року складає 68657,77 грн. (а.с.56-57)

Відповідач в судовому засіданні не оспорює правильності і додержання порядку нарахування державним виконавцем заборгованості з аліментів, але вважає не врахованими в ній сум наданих ним особисто грошей.

Суд не приймає до уваги такі доводи відповідача. Оскільки, окрім показань свідків, сплачені суми та зроблені відповідачем подарунки сину не підтверджені документально і не носять періодичний систематичний характер, тому не можуть бути враховані в розрахунок щомісячно нарахованої заборгованості з аліментів.

У відповідності із ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості із вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Так, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати.

Враховуючи надані роз'яснення, та аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає доведеною провину ОСОБА_4 у несплаті аліментів за рішенням суду.

Враховуючи висновки Верховного Суду України, передбачені постановою від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13, суд вважає правильним приведений позивачем розрахунок розміру неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів.

Крім того, з розміром нарахованої пені відповідач та його представник в суді погоджуються, та не оспорюють застосований спосіб її нарахування.

Втім, при визначенні розміру пені, що підлягає стягненню, суд керується також положеннями ч.2 ст.196 СК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Так, у ОСОБА_4 є нова сім'я, від якої має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.65) Також він сплачує аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_11 на підставі рішення Добропільського міськрайсуду від 15.05.2014р. на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.62-63, 64)

Ці обставини встановлені рішенням суду, яке набрало у встановленому порядку законної сили, тому за положеннями ч.3 ст.61 ЦПК України вважаються перед судом доведеними.

Крім того, відповідно до медичної амбулаторної картки хворого ОСОБА_4 (а.с.72-81) суд з'ясував, що відповідач знаходиться на «Д» обліку з хронічного кон'юнктивіту, міопічного астигматизму обох очей, периферичної дистрофії сітківки очей, та постійно проходить лікування та обстеження. За медичним висновком, потребує такого постійного лікування. (а.с.70-71)

Враховуючи наведені обставини, та керуючись принципами виваженості, добросовісності та розумності, і те, що стягнення неустойки не повинно мати за мету збагачення, суд стягує з відповідача ОСОБА_4 неустойку у зв'язку із несплатою аліментів в сумі 53511 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196 СК України, та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 81, 88, 213, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції, про стягнення пені внаслідок несплати аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Астрахань РФ, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, пеню внаслідок несплати аліментів на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 53511 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Астрахань РФ, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені в судовому засіданні 31 грудня 2014 року. Повний текст судового рішення виготовлено згідно вимог ст.209 ЦПК України 05 січня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

Надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

31.12.2014