Справа № 473/131/14-ц
УХВАЛА

"13" січня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого – судді
Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області ОСОБА_2 звернулася до суду з
погодженим з начальником відділу
поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що у
боржника наявні невиконані
зобов’язання за судовим рішенням, яке
знаходиться на примусовому виконанні
та яким з нього стягнуто аліменти на
утримання дитини в розмірі 1/4 частини
всіх видів його доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а також
приховуванням останнім реального
розміру свого доходу.

В судове засідання державний
виконавець Агірова В.Л. не з`явилася,
проте надала суду заяву про розгляд
подання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
без її участі та просила про повне його
задоволення.

Дослідивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження
№ЄДРВП 39277694, суд прийшов до наступного.

08 серпня 2013 державним виконавцем ВДВС
Вознесенського МРУЮ ОСОБА_3 було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 04 червня
2007 року, яким з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання дитини
в розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Підставою для обмеження боржника у
праві виїзду за межі України
виконавець зазначає наявність у нього
невиконаного зобов’язання, а також
приховування останнім реального
розміру свого доходу.

Згідно ст. 33 Конституції України та ст.
1 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлено законом.

Такі обмеження та процедура їх
встановлення визначені в п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст. 377- 1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта та у виїзді за кордон
в разі наявності у нього невиконаного
зобов’язання або якщо він ухиляється
від виконання зобов’язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов’язань.

Питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, на виконанні
якого знаходиться виконавчий документ
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Таким чином слід враховувати, що
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника застосовуються лише в
разі наявності у нього невиконаного
зобов’язання або його ухилення від
виконання зобов’язання під яким слід
розуміти будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов’язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов’язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини (непереборна
сила, події тощо).

Однак з оглянутих судом письмових
доказів таких обставин не встановлено.

Навпаки, з матеріалах подання та
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що ОСОБА_1 в повному обсязі
виконує свої зобов’язання, що виникли
з рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 04 червня 2007
року, заборгованість по сплаті
аліментів станом на січень 2014 року у
нього відсутня, також судом не виявлено
жодних обставин, що свідчать про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього зобов’язань.

В той же час з матеріалів подання
вбачається те, що періодичний виїзд
боржника за межі України пов’язаний з
характером його професійної
діяльності, а тому обмеження
ОСОБА_1 у свободі пересування призведе
до порушення законних прав боржника,
зокрема права на працю.

Та обставина, що боржник, на думку
виконавця, приховує реальний розмір
отримуваного прибутку, не є підставою
для обмеження його управі виїзду за
межі України, а тому за встановлених
обставин у задоволенні подання
державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення, а особами,
що не брали участь в розгляді справи –
протягом п’яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя: