Провадження №2/193/164/14
Р І Ш Е Н Н Я

21 березня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при
секретарі Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 07 серпня 2004 року
між нею та відповідачем був укладений
шлюб, зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Софіївського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис № 33).

Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одруження позивача з відповідачем
виявилось невдалим, в зв'язку з чим з
початку липня 2013 року ОСОБА_1 стала з
сином проживати окремо. На цей час їхні
відносини переросли в повну байдужість
один до одного. Також відсутня
психологічна сумісність, повністю
втрачено почуття кохання та поваги.

На цей час позивач проживає з іншим
чоловіком з яким в подальшому бажає
укласти шлюб.

Спільне господарство не ведеться.
Спору про поділ майна яке є їхньою
спільною власністю немає. Між
сторонами визначено місце проживання
сина ОСОБА_3 та його утримання .
Відповідач по рішенню Софіївського
районного суду сплачує аліменти на
його утримання.

Подальше сумісне життя і збереження
сім'ї позивач вважає неможливим, а тому
просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
розглянути справу за її відсутності,
про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не
заперечує, позовні вимоги визнає у
повному обсязі, вважає що сім'ю не можна
зберегти, просить справу розглянути за
його відсутності, про що надав
відповідну заяву.

Суд розглядає справу, у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, приймаючи до уваги
заяви позивача та відповідача суд
вважає, що позов обґрунтований і на
підставі ст. 110 Сімейного кодексу
України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про
одруження від 07 серпня 2004 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області (актовий
запис № 33) (а.с. 4); копію свідоцтва про
народження сина - ОСОБА_3 від 20 грудня 2004
року, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області (а.с. 5).

Враховуючи, що регулювання
шлюбно-сімейних правовідносин
здійснюється на принципах
добровільності, взаємоповаги,
взаєморозуміння, а держава забезпечує
принцип свободи шлюбу та принцип
свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між
сторонами втрачено взаєморозуміння,
збереження сім'ї та
поновлення шлюбних відносин неможливо,
так як позивач не бажає проживати в
даному шлюбі, позивач вважає, що
спільне життя з відповідачем
неможливе, а шлюбні відносини
припинені. Крім того, відповідач проти
розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення, тому
шлюб слід розірвати.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК
України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК
України застосовуються і до позовного
цивільного судочинства, у рішенні суду
про розірвання шлюбу зазначається про
вибір прізвища тим з подружжя, який
змінив прізвище під час державної
реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що
позивачем не заявлено суду про намір
зміни свого прізвище на попереднє, яке
вона змінила під час укладення та
реєстрації шлюбу з відповідачем, суд
приходить до висновку про необхідність
залишення прізвища позивача без змін
«ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 серпня 2004
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області (актовий
запис № 33), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 залишити
прізвище - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.В. Шумська