РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.01.2014 року Калінінський районний суд
м. Горлівки Донецької області у складі:

головуючого судді: Мітькова М.В.

при секретарі: Пінчук Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Горлівки
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою що втратила право
на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом до відповідача, в якому просив
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1, з тих підстав, що він
є новим власником вказаної квартири, а
відповідач в спірному житлі, не
проживає без поважної причини з травня
1997 року, у квартирі не з`являвся,
комунальні послуги не сплачує, витрат
по ремонту, утриманню житла не несе,
його особисте майно у квартирі
відсутнє, тривалий час мешкає у іншому
місці, як попередній власник квартири
добровільно не знявся з реєстраційного
обліку до теперішнього часу.

Позивач надав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідно до ст.169 ЦПК
України справу розглянуто за
відсутності відповідача,
повідомленого належним чином про час
та дату судового засідання, стосовно
якого суд не має відомостей про причину
неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
оскільки позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
давши їм оцінку у сукупності, приходить
до наступних висновків.

У відповідності до договору про обмін
квартир від 20.05.1997 року власником
квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1
(а.с.5).

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований
відповідач ОСОБА_2, але за вказаною
адресою не мешкає з 1997 року, що
підтверджується актом обстеження
житлового приміщення комісією КП
«Калініна» від 10.10.2013 року (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 170 ЖК України при переході
права власності на жилий будинок,
(частину будинку, квартиру), в якому
знаходиться здане в найом жиле
приміщення, до іншої особи договір
найму зберігає силу до закінчення
зазначеного в ньому строку. Якщо
договір найму укладено без
зазначення строку, новий власник
будинку (квартири) вправі вимагати
його розірвання у випадках і в порядку,
передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі
вибуття наймача та членів його сім'ї
на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір
найму жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який
вибув, втрачає право користування
цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі
припинення договору найму жилого
приміщення в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, наймач і особи,
які проживають разом з ним, зобов'язані
звільнити жиле приміщення, а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно до п. 5 постанови Пленуму ВС
України № 2 від 12.04.1985 року (зі змінами)
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами ЖК
України», при розгляді спорів, що не
урегульовані житловим законодавством,
суд застосовує норми цивільного
законодавства.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що в судовому
засіданні дійсно було встановлено факт
того, що новим власником спірної
квартири є ОСОБА_1, а ОСОБА_2 не проживає
в спірному житлі більше десяти років
без поважної причини, комунальні
послуги не сплачє, у спірному житлі
відсутні його речі, тому позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України,
ст.ст. 167, 169, 170 ЖК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224 - 226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які приймали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Калінінським районним судом м.
Горлівки Донецької області за
письмовою заявою відповідача,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: