Номер провадження № 22-ц/785/1515/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М.

- Артеменко І.А.

при секретарі - Добряк Н.І.

з участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4,
ОК «Житлово-будівельний кооператив
«Південна будівельна компанія»»-
Поліської О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 07 листопада 2013 року по
справі за позовом Обслуговуючого
кооперативу «Житлово-будівельний
кооператив «Південна будівельна
компанія» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по пайовому внеску за
будівництво будинку в сумі 54 188,30
дол.США, що за курсом НБУ складає 433 468,47
грн., -

ВСТАНОВИЛА:

26 червня 2012 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи
свої вимоги , вказує , що 26 липня 2007р. між
сторонами був укладений договір про
участь в будівництві жилого будинку в
житловій групі «Зелений мис» на
загальну суму 336 300 дол. США. У зв'язку зі
збільшенням загальної площі будинку
були укладені додаткові угоди на
будівництво. Позивач частково виконав
взяті на себе зобов'язання, виконавши
роботи. Але відповідач ухиляється від
підписання актів виконаних робіт,
оплату вартості виконаних робіт не
проводить.

Відповідачка позов не визнала,
вказуючи, що позивач не належним чином
виконав будівельні роботи, у зв'язку з
чим вона була вимушена знайти інших
підрядників, які і виконали будівельні
роботи.

Рішенням суду першої інстанції від 07
листопада 2013 року позов ОК
«Житлово-будівельний кооператив
«Південна будівельна компанія» -
задоволений частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОК
«Житлово-будівельний кооператив
«Південна будівельна компанія»
заборгованість за договором про участь
в кооперативі на правах асоційованого
члена в сумі 408 960,87 грн., понесені судові
витрати в сумі 3 219 грн., а всього
стягнуто 412 179,87 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалення нового рішення, яким
просить відмовити в задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 на договірних підставах було
прийнято як асоційованого члена ОК ЖБК
«Південна будівельна компанія» на
умовах, вказаних в статуті та договорі
№ 26/7 від 26.07.2007 р. для забезпечення
житлом шляхом будівництва на підставі
узгодженого сторонами індивідуального
проекту та введення в експлуатацію
об'єкта пайового внеску, а ОСОБА_3
зобов'язалась вносити в тому числі
пайовий внесок, що сплачується в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на день здійснення платежів.

Протягом будівництва сторони уклали
доповнення від 20.03.2008 р. до додатку № 3
до договору про збільшення площі
об'єкту пайового внеску з 220 м2 до 250 м2 та
неодноразово корегували вартість
об'єкту пайового внеску, шляхом
підписання відповідних додаткових
угод, тим самим узгодивши вартість
об'єкту пайового внеску у розмірі 425212,00
доларів США. В останнє сторони додатком
від 30.05.2011 р. до договору дійшли згоди
про те, що обсяг решти пайового внеску
складає загальну суму, еквіваленту
31296,91 доларів США.

Судом не приймаються до уваги доводи
апелянта про те, що загальна вартість
робіт виконаних позивачем складає 99309,00
гривень, оскільки судом першої
інстанції встановлено, що позивач
побудував на підставі затвердженого
сторонами проекту та ввів в
експлуатацію об'єкт пайового внеску -
будинок площею 278,7 м2,що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується,
зокрема, декларацією про готовність до
експлуатації вказаного будинку,
технічним паспортом на жилий будинок,
свідоцтвом про право власності на
жилий будинок та витягом про державну
реєстрацію прав, які видані на ім'я
відповідача (а.с. 32, 37, 39, 40, 194-197).

10 червня 2011 р. Комінтернівським
районним бюро технічної
інвентаризації виготовлено технічний
паспорт на об'єкт пайового внеску у
вигляді будинку АДРЕСА_1 та визначено
загальну площу будинку, яка склала 278,7
м2, тобто на 28,7 м2 більше ніж визначено
сторонами у додатку до договору.

При визначенні суми заборгованості
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що у зв'язку із збільшенням
загальної площі об'єкту пайового
внеску відповідно до п.п. 2.2, 3.2, 3.3.
договору та п. 4 додатку від 20.03.2008 р. до
договору сума пайового внеску
змінюється з урахуванням вартості в
розмірі, еквівалентної 1528,64 доларів США
за 1 м2, тобто всього на суму,
еквівалентну 43871,97 доларів США.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи
апелянта про те, що у розрахунку
розміру доплати пайового внеску за
збільшення площі будинку на 28,7 м2 суд
повинен був виходити з того, що
вартість 1 м2 об'єкту пайового внеску
еквівалентна приблизно 935,00 доларам США
замість 1528,64 доларів США.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили,
що пайовий внесок становить - 95%
вартості об'єкту пайового внеску, що
складає 1613399,25 гривень, що за курсом НБУ
на день підписання даного договору
складає 319485,00 доларів США із розрахунку
7719,63 гривень за 1 м2, що за курсом НБУ на
день підписання даного договору
складає 1528,64 доларів США і площі об'єкту
пайового внеску 220 м2.

Судом встановлено, що на підставі
додаткових угод сторони неодноразово
вносили зміни до договору, узгодивши
збільшення площі об'єкту пайового
внеску з 220 м2 до250 м2, а також узгодивши
зміни вартості об'єкту пайового внеску
з 319485,00 доларів США до 412797,27 доларів США
(без врахування робіт за додатком від
30.05.2011 р. до договору), що потягло
відповідні зміни у вартості 1 м2 об'єкту
пайового внеску з 1528,64 до 1651,18 доларів
США.

В свою чергу позивач просив суд
стягнути заборгованість у зв'язку із
збільшенням об'єкту пайового внеску
виходячи із вартості 1 м2 об'єкту
пайового внеску, визначеної у договорі
на момент його підписання та без
врахування наступних змін, які
вносились на підставі додаткових угод.
Тому суд, розглядаючи справу в межах
заявлених позовних вимог, відповідно
до ч. 1 ст. 11 ЦПК України обґрунтовано
визначив заборгованість, виходячи із
1528,64 доларів США за 1 м2 об'єкту пайового
внеску.

Також, необґрунтованими і такими,
що не ґрунтуються на нормах
матеріального права є доводи апелянта
про те, що при розрахунку
заборгованості суд не взяв до уваги
кошторисну вартість об'єкту пайового
внеску, що зазначена у декларації про
готовність об'єкту до експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Положеннями ст. 632 ЦК України
визначено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається. Якщо
ціна у договорі не встановлена і не
може бути визначена виходячи з його
умов, вона визначається виходячи із
звичайних цін, що склалися на
аналогічні товари, роботи або послуги
на момент укладення договору.

Пунктом 3 «Загальних умов
укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів від 1 серпня 2005 р. № 668
визначено, що кошторис - зведені
витрати, зведені кошторисні
розрахунки, об'єктні та локальні
кошторисні розрахунки, об'єктні та
локальні кошториси, кошториси на
окремі види робіт, кошториси на
проектні та пошукові роботи, інші
розрахунки витрат на будівництво,
складені за встановленою формою, на
основі яких визначається кошторисна
вартість будівництва і договірна ціна.

Судом встановлено, що у п.п.
2.2, 2.7. договору сторони встановили
договірну ціну, яку у подальшому
неодноразово погоджували шляхом
укладення додаткових угод. Умови
договору та Закон не містить підстав
для внесення змін до договірної ціни з
підстав пов'язаних із введенням
будинку до експлуатації, при цьому
кошторисна ціна, зазначена у
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації, вказує лише про розмір
витрат забудовника на створення
об'єкта нерухомості та не дає право
будь-якої стороні договору змінювати
договірну ціну в односторонньому
порядку.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта про те, що у розрахунку
заборгованості суд залишив без уваги
додатки до договору про зменшення
вартості об'єкту пайового внеску на
загальну суму 192131,41 гривень.

Судовою колегією перевірено і
підтверджується матеріалами справи, що
вирішуючи справу суд першої інстанції,
відповідно до положень ст. 212 ЦПК
України, належним чином дослідив
доповнення до договору про зменшення
суми пайового внеску від 12.11.2008 р. на
суму - 64312,31 грн., від 30.03.2010 р. на суму -
64984,60 грн. та від 23.11.2010 р. на суму - 62834,50
грн., на підставі яких сторони дійшли
згоди про зменшення вартості об'єкту
пайового внеску на загальну суму - 192131,41
грн. (а.с. 24, 27, 28). Зазначені угоди
відображені у мотивувальній частині
рішення суду та враховані судом у
розрахунку заборгованості за
договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції вирішив
справу у відповідності до норм
матеріального і процесуального права,
а наведені в скарзі доводи не
спростовують правильність висновків
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
міста Одеси від 07 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суд Одеської
області В.О.
Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко