Справа № 342/86/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового
засіданння Петруняк Н.А., позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Городенка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3, в якому просить стягувати з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по
800 грн. щомісяця. В позовній заяві
зазначила, що з відповідачем
одружилися 07.09.2007 р., шлюб зареєстрували
у виконкомі Топорівської сільської
ради Городенківського району
Івано-Франківської області, актовий
запис № 11. За час шлюбу у сторін
народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від
16.12.2013 р. шлюб між сторонами розірвано,
неповнолітню дочку залишено проживати
з позивачкою. Дитина перебуває на
утриманні та вихованні позивачки.
Відповідач коштів на утримання та
проживання дочки не дає, нічим не
забезпечує, не турбується про її життя
та здоров'я, а зароблені кошти витрачає
на свої потреби. З кожним днем витрати
на дитину збільшуються. Позивачка
працює фармацевтом ПП «Наша аптека» в
м. Снятин, однак зароблених нею коштів
на утримання сім'ї не вистачає.
Відповідач офіційно не працює, їздить
на сезонні роботи в м. Одеса, його
заробіток в місяць в середньому
становить 800-1000 грн. доларів США.
Позивачка просить стягувати аліменти
в твердій грошовій сумі в розмірі по 800
грн. щомісяця на утримання дитини.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала з наведених
в позові підстав. Суду пояснила, що
після розірвання шлюбу відповідач в
добровільному порядку коштів на
утримання дитини не дає. За три місяці
він двічі провідував дитину, приносив
їй солодощі, альбоми-замальовки та
олівці. Просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково. Суду пояснив, що він з 01
березня 2014 р. працює вантажником в
продуктовому магазині ПП
«Автопромсервіс» в м. Одеса, його
заробітна плата в місяць становить 1300
грн., тому сплачувати аліменти на
утримання дитини по 800 грн. щомісяця він
не має можливості. Просить врахувати,
що в Одесі він винаймає квартиру,
сплачуючи орендну плату 1000 грн. в
місяць. Не заперечує стосовно того, що в
нього мінливий, непостійний дохід,
оскільки він до 01.03.2014 р. неофіційно
працював в м. Одеса на будівництві.
Одночасно відповідач пояснив, що саме
він, а не позивачка, здійснював догляд
за дитиною, коли вони спільно
проживали; він не має інших дітей, крім
ОСОБА_4, не сплачує аліментів на
утримання непрацездатних батьків.
Відповідач просить, щоб суд присудив
сплачувати аліменти на утримання
дитини в сумі меншій, як вказала
позивачка.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно представленої копії рішення
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 16.12.2013
року по справі № 342/1938/13-ц, шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований
07.09.2007 року, - розірвано. Від шлюбу
сторони мають дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого 21.07.2009 року Топорівською
сільською радою Городенківського
району Івано-Франківської області.

Ч.3 статті 61 ЦПК України визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Мотивувальна частина Рішення
Городенківського районного суду від
16.12.2013 р. по справі № 342/1938/13-ц про
розірвання шлюбу між сторонами
містить посилання на те, що дитина
ОСОБА_4 проживає з позивачкою та
перебуває на її утриманні і вихованні.

Конституцією України визначено
основні права й обов'язки держави та
громадян щодо забезпечення захисту
дітей. Зокрема,згідно з ч.2 ст.51
Основного Закону - батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до положень Конвеції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989 р.
(ратифікована Україною 27 лютого 1991р.)
дитина, враховуючи її фізичну й
розумову незрілість, потребує
спеціальної охорони та турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до, так і після народження. Відповідно
до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу
України регулювання сімейних відносин
має здійснюватися з максимально
можливим урахуванням інтересів
дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про
охорону дитинства" кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до положень ст.141 СК України
мати і батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок батьків утримувати дітей до
досягнення останніми повноліття
визначено статтею 180 СК України.

Статтею 184 Сімейного кодексу України
передбачено визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Доказів того, що відповідач отримує
регулярний дохід, суду не подано. До
матеріалів справи відповідачем
додана довідка ПП «Автопромсервіс»
без номера та без дати її видачі, з якої
встановлено, що ОСОБА_3 працює в ПП
«Автопромсервіс» з 01 березня 2014 р.
згідно наказу № 4 від 01.03.2014 р. і отримує
заробітну плату згідно штатного
розпису в сумі 1300 грн. На час розгляду
справи відповідач заробітну плату в
ПП «Автопромсервіс» ще не отримував, а
до того працював на будівельних
роботах, де мав нестабільний, мінливий
дохід, про що ствердив в судовому
засіданні.

Отже, є підстави для стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини в твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення. На час розгляду
справи відповідач в достатньому
обсязі коштів на утримання дочки не
надає, не сплачує аліменти на утримання
інших дітей чи непрацездатних батьків.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково, стягувати з відповідача в
користь позивачки аліменти в розмірі 500
грн. щомісячно на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка звернулася до суду з позовом
22.01.2014 року, тому з цього дня слід
присудити стягнення аліментів і
проводити до досягнення дитиною
повноліття.

Питання судових витрат суд вирішує
згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного
кодексу України, керуючись ст. ст. 214-215,
218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти в
розмірі 500 грн. щомісячно на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочати з 22.01.2014
р. і проводити до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 до
спеціального фонду Державного бюджету
України - на розрахунковий рахунок №
0121 УК у Городенківському районі,
код отримувача 37885629, банк отримувача -
УДК СУ в Івано-Франківській області МФО
836014, код класифікації доходів бюджету
22030001 - судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає обов'язковому негайному
виконанню в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ничик Г.І.