Справа № 447/2876/14 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/7063/14 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Левика Я.А.,Ніткевича А.В.,

Секретар: Гацій І.І.

З участю головного державного виконавця ВДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні подання головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Ухвалу оскаржив ВДВС Новороздільського МУЮ в особі начальника відділу Нагорняк В.Я. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та постановленою з невірним застосуванням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд в порушення вимог 377-1 ЦПК України не повідомив державну виконавчу службу про розгляд подання чип порушив право брати участь у судовому засіданні, подавати докази та давати усні та письмові пояснення. Відмовляючи у задоволенні подання суд виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов"язань , покладених на нього судом та на відсутність доказів про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Однак апелянт стверджує, що даний висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів для примусового виконання рішення, що передбачені ЗУ " Про виконавче провадження", а саме накладений арешт на виявлені рахунки, зроблено запити у відповідні органи щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, а також щодо отримання пенсії. Крім цього, боржнику неодноразово скеровувались вимоги якими його зобов"язно з"явитись в державну виконавчу службу, однак такі були проігноровані. При виході за адресою реєстрації боржника було встановлено, що остання там не проживає та майна належного їй за вказаною адресою не виявлено. Стверджує, що такими діями боржник ухиляється від виконання рішення, а відтак у виконавця були всі підстави для звернення з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Судом не дано оцінки даним доказам, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яку просить скасувати та постановити нове рішення, яким тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов"язань покладених на неї рішенням Миколаївського районного суду львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 24 245,13 грн. на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника Юзифішин С.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 05.05.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. відкрито виконавче провадження №43139830 на підставі судового наказу виданого Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в розмірі 24 245,13 грн.(а.с.7).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. від 23.05.2014 року накладено арешт на кошти боржника в сумі 59 481,06 грн. на підставі зведеного виконавчого провадження, яке включає : виконавчий лист №2-703 від 16.12.2011 року, виданий Миколаївським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" боргу на суму 35 235,93 грн. та судовий наказ №2н-767/09 від 28.01.2009року виданого Миколаївським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" боргу на суму 24 245,13грн. (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції мотивував свої висновки посиланням на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують , що боржник ухиляється від виконання зобов"язання та про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Скориставшись наданими законом повноваженнями, державний виконавець звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання останньою своїх зобов"язань (а.с. 1-2).

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Аналіз перелічених вище норм законодавства дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Із наявних у справі доказів вбачається, що боржник неодноразово не з"являлася на виклики державного виконавця, хоч належним чином була повідомлена про виклики, що свідчить про свідоме ухилення від виконання зобов"язань покладених на неї судовим рішенням.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені у ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження".

У ч. 6 вказаної статті Закону визначено, що боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзд в Україну громадян України" від 21.01.1994 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Частиною другою статті 6 згаданого закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Вимога про добровільне виконання зобов"язання боржником міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження.

До подання долучені письмові докази, які підтверджують, що державним виконавцем виконано всі заходи передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме накладено арешт на кошти боржника (а.с.11), зроблено запити щодо наявності в божника рухомого та нерухомого майна, і накладення арешту на нього та оголошення заборони на його відчуження (а.с.22), а також докази про ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього судовими рішеннями, а саме: виклики боржника до державного виконавця на 08.05.2014 року та 16.07.2014 року (а.с.8,14), однак суд першої інстанції не врахував їх під час розгляду справи та безпідставно відмовив у задоволенні подання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскільки подання державного виконавця ґрунтується на законі та його підставність підтверджена належними доказами.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення подання.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1.ст.314, ст.ст.315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Задовольнити подання головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов"язань покладених на неї рішенням Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 24 245,13 грн. на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: Я.А.Левик А.В.Ніткевич