Справа № 750/2007/14
Провадження № 2/750/953/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючого - судді Коверзнева В. О.,

при секретарі - Дорошенко О. В.,

з участю представника позивача -
Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
комунального підприємства
"Чернігівводоканал" Чернігівської
міської ради до ОСОБА_2 про стягнення
боргу,

в с т а н о в
и в:

24.02.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення в
розмірі 1939 грн 34 коп., що виникла в
період з 01.02.2011 року по 01.02.2014 року, та
відшкодування судових витрат в розмірі
243 грн 60 коп.

В обґрунтування позову послався
на ухилення відповідача від оплати за
фактично спожиті послуги з
водопостачання та водовідведення, та
виникнення в зв'язку з цим
заборгованості.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала і
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач не з'явився з причин,
що визнані судом неповажними. В
запереченнях проти позову відповідач
висловив думку про те, що в суду не було
правових підстав для відкриття
провадження в цій справі; що комунальне
підприємство "Чернігівводоканал"
Чернігівської міської ради не є
належним позивачем, а він - не є
належним відповідачем по справі; що
позивач не має права вимагати
стягнення заборгованості, через
відсутність договірних відносин з
приводу надання ним послуг
водопостачання та водовідведення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3, яка
працює у позивача контролером,
показала, що протягом останніх двох
років, вона щомісячно приходила за
місцем проживання відповідача для
зняття показань засобів обліку води.
Втім, відповідач жодного разу не
допустив її до квартири і не дозволив
зняти показники засобів обліку води.
Він також жодного разу не передавав
показники засобів обліку води до
абонентського відділу підприємства.

Заслухавши пояснення представника
позивача, допитавши свідка та
дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач зареєстрований і проживає в
АДРЕСА_1, в якій встановлено прилади
обліку води, і є споживачем послуг
водопостачання та водовідведення, які
йому надає позивач.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" (далі -
Закон), пункту 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630, відповідач
зобов'язаний щомісячно, не пізніше 20
числа, сплачувати за спожиті послуги.

Починаючи з 01.02.2011 року відповідач не
сплачує за послуги водопостачання та
водовідведення, при цьому в порушення
вимог пункту 2 частини першої статті 17
Закону він не допускає контролера
позивача для зняття показників засобів
обліку води та не передає ці показники
до абонентського відділу позивача, що
унеможливлює нарахування позивачем
плати за спожиті відповідачем послуги
за показниками засобів обліку.
Зазначене підтверджується матеріалами
справи, зокрема: розрахунком
заборгованості, актом про відмову в
допуску до квартири від 09.04.2013 року (а.с.
30, 31) та показаннями свідка, які в
сукупності узгоджуються між собою, а
тому вважається доведеним.

У зв'язку з цим, починаючи з 01.02.2011 року
позивач здійснює нарахування плати за
надані відповідачу послуги згідно норм
водокористування, які затверджено
рішеннями виконавчого комітету
Чернігівської міської ради. Як слідує з
розрахунку (а.с. 30), заборгованість
відповідача за спожиті ним послуги з
водопостачання та водовідведення за
період з 01.02.2011 року по 01.02.2014 року
складає 1939 грн 34 коп.

Суд погоджується з визначеною
позивачем сумою боргу, оскільки її
правильність не спростована жодним
належним доказом по справі, що є
підставою для її стягнення з
відповідача.

Одночасно суд констатує, що сама по
собі відсутність договору про надання
житлово-комунальних послуг не звільняє
від обов'язку їх оплати, в разі
доведення факту споживання таких
послуг споживачем, оскільки відповідно
до статті 11 ЦК України цивільні права
та обов'язки можуть виникати не лише з
договорів та інших правочинів, а й
безпосередньо з актів цивільного
законодавства та інших юридичних
фактів. Крім того, в силу положень
пункту 1 частини третьої статті 20,
пункту 3 частини другої статті 21 Закону
укладення договору про надання
житлово-комунальних послуг є взаємним
обов'язком як виробника так і споживача
комунальних послуг. Враховуючи ту
обставину, що відповідач не
відмовлявся від послуг позивача та
фактично споживає їх, між сторонами
виникли взаємні права та обов'язки, що
випливають з договору про надання
послуг з водопостачання та
водовідведення, в тому числі обов'язок
своєчасної оплати цих послуг.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2
на користь комунального підприємства
"Чернігівводоканал" Чернігівської
міської ради заборгованість за послуги
з водопостачання та водовідведення в
розмірі 1939 грн 34 коп. та понесені судові
витрати в розмірі 243 грн 60 коп., а всього
2182 грн 94 коп. (дві тисячі сто вісімдесят
дві грн 94 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Суддя
В. О. Коверзнев