унікальний номер 728/564/14
Номер провадження 2/728/224/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Бахмацький районний суд Чернігівської
області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Макаренко
Ю.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Бахмачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красненської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Красненської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями. В своїй заяві вказала, що
будинок за АДРЕСА_1, станом на 15.04.1991
року відносився до суспільної групи
колгоспних дворів і головою двору
значився ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним проживала і
вона, як дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Кожному з членів колгоспного двору
належало по 1/2 його частині. Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3
відкрилася спадщина, до складу якої
входить, зокрема, 1/2 частина
вищезазначеного домоволодіння. Як
спадкоємець першої черги за законом, у
передбачений законодавством
шестимісячний термін, вона звернулася
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлого
чоловіка. На даний час позивачка має
намір реалізувати спадкові права,
проте позбавлена можливості зробити це
у передбаченому законом нотаріальному
порядку, оскільки за час життя
спадкодавцем не було оформлено
належним чином право власності на
відповідну частину вказаного
домоволодіння. Тому просить в судовому
порядку визнати за нею право власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1, із яких: 1/2 його
частина як спадкового майна після
померлого чоловіка та 1/2 його частина,
як члена колгоспного двору, так як з
01.01.2013 року сільські ради позбавлені
повноважень оформляти право власності.

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явилися, але у своїй
заяві просить суд розглянути справу
без її участі.

Представник відповідача
Красненської сільської ради в судове
засідання не з»явився, але від органу
місцевого самоврядування надійшла
заява про розгляд справи у відсутності
їх представника і визнання позовних
вимог.

В зв»язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_3, який доводився
чоловіком позивачці, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1
(а.с.5).

Їх подружній зв»язок
підтверджується копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_2 з датою видачі
02 травня 1987 року, зі змісту якого
вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали
шлюб ІНФОРМАЦІЯ_2 і їм присвоєно
спільне прізвище «ОСОБА_1» (а.с.6).

Як вбачається зі змісту довідки
за № 158, виданої виконкомом
Красненської сільської ради 04.03.2014
року, домоволодіння за АДРЕСА_1, станом
на 15.04.1991 року належало до суспільної
групи колгоспних дворів, головою двору
значився ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним проживала
дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Згідно п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику
у справах за позовами про захист
права приватної власності» «Право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося
після припинення його існування,
мають ті члени двору, котрі до 15
квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних».

Таким чином, в даному випадку,
кожному з членів колгоспного двору
належало по 1/2 частині вищезазначеного
домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на 1/2 частину домоволодіння за
АДРЕСА_1.

Позивачка, як спадкоємець
першої черги за законом, у
передбачений законодавством
шестимісячний термін, прийняла
спадщину після померлого чоловіка,
оскільки проживала разом зі
спадкодавцем на момент смерті
останнього, а також звернулася до
нотаріальної контори из відповідною
заявою.

Як вбачається зі змісту довідки
за № 621/01-16, виданої 20.03.2014 року
Бахмацькою районною державною
нотаріальною конторою, спадкова
справа до майна померлого ОСОБА_3
відкрита 04.07.2013 року за № 322 за заявою
ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину
не видавалось. Інформація щодо
існування інших спадкоємців чи
існування заповіту відсутня. (а.с.22).

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК
України «Спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її».

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно зі спадкодавцем, має подати до
нотаріуса заяву про прийняв спадщини.

В судовому засіданні також
встановлено, що перешкодою позивачці
у реалізації спадкових прав в
передбаченому законодавством
нотаріальному порядку є неналежне
оформлення за час життя спадкодавцем
права власності на відповідну
частину спадкового домоволодіння,
внаслідок чого їй було відмовлено
нотаріусом у видачі свідоцтва про
право на спадщину на домоволодіння за
АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до абз. 3 п.23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» «У разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження».

Технічний паспорт на об»єкт
нерухомого майна підтверджує, що
будинок з надвірними будівлями
споруджувався в колгоспному дворі в
1970-1983 рр. (а.с.15).

Зі змісту довідки, виданої 19.12.2013
року Прилуцьким міжміським бюро
технічної інвентаризації вбачається,
що в Бахмацькій дільниці Прилуцького
МБТІ станом на 31.12.2012 року право
власності на домоволодіння за АДРЕСА_1
не зареєстроване (а.с. 10).

До 19 січня 1996 року згідно з
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах,
селах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої 31.01.1996
року Міністерством комунального
господарства УРСР, не підлягали
реєстрації будинки і домоволодіння,
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.
Обов»язок власників забезпечити
державну реєстрацію права власності на
всі, без винятку об»єкти нерухомості,
введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала
чинності Інструкція про порядок
державної реєстрації права власної на
об»єкти нерухомого майна, що перебуває
у власності юридичних та фізичних осіб,
затверджена Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 09.06.1998 року за №
121. За таких обставин, права, набуті у
власність до 29.06.1998 року з дотриманням
установленого порядку набуття, але без
державної реєстрації, слід вважати
такими, що виникли та набуті в
установленому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 41
Конституції України «Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом».

Відповідно до ст. 328 ЦК України
«Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлене судом».

Відповідно до ст. 392 ЦК України
«Власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності,
якщо це право не оспорються або не
визнається іншою особою…».

З 01 січня 2013 року встановлена
нова методика державної реєстрації
прав, яка передбачена ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Листом від 08.11.2013 року
Красненська сільська рада Бахмацького
району Чернігівської області
повідомила позивачку про неможливість
оформлення за нею права власності на 1/2
частину будинку за АДРЕСА_1, як за
членом колгоспного двору, в зв»язку з
набранням чинності з 01 січня 2013 року
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (а.с.8).

Реєстраційна служба
Бахмацького районного управління
юстиції відмовила позивачці у
реєстрації права власності на
відповідну частину домоволодіння,
мотивуючи відсутністю у неї
правовстановлюючих документів та
запропонувала вирішити вказане
питання шляхом визнання права
власності в судовому порядку (а.с. 16).

Обраний позивачкою спосіб
захисту цивільного права відповідає
способу, визначеному ст. 16 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного,
враховуючи, що позивачка являється
спадкоємцем першої черги за законом
після померлого чоловіка ОСОБА_3,
своєчасне прийняття нею спадщини,
визнання позову відповідачем,
неналежне оформлення за час життя
права власності на спадкове майно
спадкодавцем, а також неможливість
зареєструвати право власності на 1/2
частину домоволодіння, як члена
колгоспного двору, суд вважає за
необхідне визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями за АДРЕСА_1, 1/2
частина якого, як спадкового майна
після померлого чоловіка та 1/2 його
частина, як члена колгоспного двору.

Керуючись ч.2 ст. 41 Конституції
України, 328, 392, 1261, 1268-1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 16, 60, 61, 197 ч. 2, 213- 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красненської сільської ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою села Трудове Ріпкинського
району Чернігівської області право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями за АДРЕСА_1, із
яких: 1/2 його частина в порядку
спадкування, як спадкоємцем першої
черги за законом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 та 1/2 його
частина як члена колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Бахмацький районний суд
Чернігівської області на протязі
десяти днів з моменту його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І. Глушко