РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20907/13-ц

2/643/1100/14

26.02.2014 р.
м.Харків.

Московський районний суд м.
Харкова під головуванням судді
Горбунової Я.М., при секретарі
Маріновій О.Ю., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідача
на його користь за договором позики від
11.05.2010 р. гроші у сумі 120000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав та пояснив, що в позові всі
обставини викладені повно.

Відповідач в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечувала,
посилаючись на те, що гроші у позивача у
позику вона не брала, а розписка була
написана нею під впливом тиску та
обману з боку позивача. На обгрутування
своїх заперечень відповідач пояснила,
що позивач силою заставив її грати в
карти, і вона після програшу писала
розписки про отримання у позивача
коштів у борг. Після закінчення гри
вона написані нею розписки знищила, але
потім вияснилося, що одна з написаних
розписок залишилася у позивача і він
подав її до суду в якості доказу боргу
за договором позики.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази,
представлені в матеріалах справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 отримала
від ОСОБА_1 гроші у сумі 120000 грн., яку
зобов'язалася повернути на першу
вимогу ОСОБА_1

Даний факт підтверджується розпискою,
яка видана ОСОБА_2 відповідачу 11.05.2010 р.
(а.с.3). Факт написання такої розписки
відповідачем визнаний в судовому
засіданні.

Позивач в своєму позові посилається на
те, що гроші надавав відповідачу як
позику, і зазначена обставина
відповідачем не спростована, в зв'язку
з чим, суд вважає, доведеним той факт, що
між сторонами була укладена угода про
позику грошей, в зв'язку з чим, до
спірних правовідносин суд застосовує
положення ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України.

У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений термін
відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явдення вимоги про це, якщо інше не
встановлено договором.

16.11.2010 р. позивач пред'явив відповідачу
вимогу про повернення боргу, про що
свідчить лист від 16.11.2010 р., в якому
позивач вимагає повернення грошової
позики в строк до 16.12.2010 р. (а.с.4).
Зазначений лист відправлений
відповідачу 16.11.2010 р. з повідомленням,
про що свідчить конверт та опис
документів (а.с.5-6).

Отримання зазначеної вимоги
відповідачем підтверджується даними
із постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 05.12.2010 р., де
ОСОБА_2 пояснювала по факту її
звернення до правоохоронних органів,
що ОСОБА_1 вимагає від неї повернення
боргу шляхом телефонних дзвінків та
направленням листа про повернення
боргу до 16.12.2010 р.(а.с.7).

Заперечення відповідача щодо
неотримання грошових коштів від
позивача та написання розписки під
впливом насильства і обману жодним
доказом по справі не підтверджено.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, суд розглядає справи в
межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, сторони
мають рівні права щодо надання доказів,
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Таким чином, суд вважає доведеним той
факт, що відповідач отримала від
позивача у борг суму коштів у розмірі
120000 грн., і повинна була її повернути на
протязі тридцяти днів з моменту
пред'явлення їй вимоги про це, але свої
обов'язки по поверненню боргу
відповідач не виконала, в зв'язку з чим,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача судові витрати у
розмірі 1200 грн.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за
договором позики суму у розмірі 120000
грн. та суму судового збору у розмірі 1200
грн. , а всього суму у розмірі 121 200 (сто
двадцять одна тисяча двісті) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через районний суд до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -
Я.М. Горбунова