АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:22-796-3476/14
Головуючий у суді першої інстанції:
Хоменко О.Л. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 28 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс» про
визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року
позов задоволено.

Визнано договір поруки, №1 від 01.02.2008
року, укладений між ОСОБА_3, Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс»,
припиненим з моменту укладення
додаткової угоди №1 від 21.10.2008 року до
договору кредиту №45-05/18 від 21.02.2008 року,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс».

Не погоджуючись із рішенням суду,
представник Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, вважаючи, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи.

Представник ТОВ «Форос-плюс» в судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений про час та місце розгляду
справи належним чином. Відповідно до
ст. 305 ЦПК України, колегія суддів
вважає за можливе слухати справу у
відсутність не з'явившийся осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з даним позовом до
відповідача, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що
21.02.2008 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» в особі Артемівського
відділення Донецької обласної філії та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс» було
укладено договір кредиту №45-05/18. У
забезпечення виконання зобов'язань за
договором між ним та відповідачем було
укладено договір поруки №1 від 21.02.2008
року.

Відповідно до додаткової угоди №1 від
21.10.2008 року до договору кредиту, ТОВ
«Форос-плюс» зобов'язалось до 5 числа
місяця, наступного за звітним
сплачувати комісію за ведення
кредитної справи у розмірі фіксованого
тарифу-4,5% річних.

Дана угода з ним як з поручителем не
узгоджувалась, додаткові угоди до
договору поруки не укладалися.

В зв'язку з тим, що відповідачем без
його згоди, як поручителя, було
збільшено обсяг відповідальності за
кредитним договором, просив на
підставі ст. 559 ч. І ЦК України визнати
договір поруки №1 від 01.02.2008 року
припиненим з моменту укладення
додаткової угоди №1 від 21.10.2008 року до
кредитного договору №45-05/18 від 21.02.2008
року, укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс».

Як вбачається з матеріалів справи,
21.02.2008 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» в особі Артемівського
відділення Донецької обласної філії та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Форос-плюс» було
укладено договір кредиту №45-05/18,
відповідно до якого товариство
отримало у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
використання грошові кошти в сумі 1200000
грн. зі сплатою 14,5% річних та комісій, в
розмірі та порядку, визначеними
Тарифами на послуги по наданню
кредитів, які містяться в додатку 1 до
цього договору, що є невід'ємною
складовою частиною цього договору.

Додатком №1 до договору кредиту було
передбачено, що за банківські послуги
по наданню кредиту позичальник сплачує
кредитору наступні комісії:

- за оформлення кредитної справи для
відкриття позичкового рахунку - 10000
грн. без ПДВ. Комісія сплачується
разово, після підписання цього
договору сторонами до моменту видачі
кредиту.

- оформлення додаткової угоди до
кредитного договору та/або договору

забезпечення за ініціативою клієнта -
0,2% від суми заборгованості на день

підписання додаткової угоди до
кредитного договору, без ПДВ.

Відповідно до договору поруки №1 від
21.02.2008 року, укладеним між сторонами,
позивач зобов'язався перед
відповідачем солідарно відповідати за
виконання ТОВ «Форос-плюс» у повному
обсязі зобов'язань за договором
кредиту №45/05-18 від 21.02.2008 року -
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом,
комісій, а також можливої неустойки (
пені, штрафу) у розмірі та у випадках,
передбачених договором кредиту.

Відповідно до додаткової угоди №1 до
договору кредиту №45-05/18 від 21.02.2008 року,
укладеної між відповідачем та ТОВ
«Форос-плюс», було введено комісію за
ведення кредитної справи позичальника
в розмірі 4,5% річних, яка сплачується у
національній валюті за курсом НБУ на
дату оплати щомісячно до 5 числа місяця,
наступного за місяцем, в якому
нараховане комісія.

Як випливає з п.2.1 договору поруки №1,
укладеного між сторонами, сплата
комісій, визначених договором кредиту,
є складовою частиною забезпеченого
порукою зобов'язання.

Судом встановлено, що додаткова угода
№1 до договору кредиту, якою було
введено комісію за ведення кредитної
справи в розмірі 4,5% річних, була
укладена між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ
«Форос-плюс» без відома позивача як
поручителя.

Згідно з п.22 постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», припинення
договору поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін ( банку і
поручителя), а отже поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Відповідно до ст. 559 ч.1 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 вересня 2012 року у справі за
позовом ПАТ «Укрсоцбанк» в особі
Артемівського відділення Донецької
області філії ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ
«Укрсоцбанк» в особі Артемівського
відділення Донецької області філії ПАТ
«Укрсоцбанк», треті особи: ТОВ
«Форос-плюс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
розірвання договору поруки, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» в
особі Артемівського відділення
Донецької області філії ПАТ
«Укрсоцбанк», треті особи: ТОВ
«Форос-плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про розірвання договору поруки,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ
«Укрсоцбанк» в особі Артемівського
відділення Донецької області філії ПАЇ
«Укрсоцбанк», треті особи: ТОВ
«Форос-плюс», ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
розірвання договору поруки, зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Укрсоцбанк» в
особі Артемівського відділення
Донецької області філії ПАТ
«Укрсоцбанк», треті особи: ТОВ
«Форос-плюс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
розірвання договору поруки, стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в
особі Артемівського відділення
Донецької області філії ПАТ
«Укрсоцбанк» суму заборгованості за
договором кредиту №45-05/18 в розмірі 1112356
грн. 69 коп. У зустрічних позовах ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПАТ
«Укрсоцбанк» в особі Артемівського
відділення Донецької області філії ПАТ
«Укрсоцбанк» про розірвання договорів
поруки відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької
області від 25.09.2012 року в частині
солідарного стягнення боргу скасовано.
Ухвалено нове рішення про стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованості за кредитним
договором №45-05/18 від І21.02.2008 року по
1112356 грн. 69 коп. з кожного. В решті
рішення суду залишене без змін.

При цьому судом апеляційної інстанції
встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк», не
збільшуючи процентну ставку, змінив
умови обслуговування послуги з надання
кредиту, ввів комісію за ведення
кредитної справи в розмірі 4,5% річних
без згоди на те поручителів, що є
правовою підставою для припинення
поруки, проте, це не є підставою для
розірвання договору поруки, оскільки в
такому випадку не має місце істотне
порушення стороною умов цього
договору.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що договором поруки №1, укладеним
між сторонами, не передбачено
можливості збільшення обсягу
відповідальності позивача як
поручителя за зобов'язаннями боржника
за кредитним договором без
повідомлення його про таке збільшення,
та дійшов обґрунтованого висновку про
припинення спірного договору поруки
відповідно до ст. 559 ч. 1 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що
позивачу було відомо про введення
комісії, так як він підписував
додаткову угоду №1 в якості директора
ТОВ «Форос-плюс», оскільки, судом
встановлено, що позивачем як
поручителем така угода не
підписувалась і змін та доповнень до
договору поруки сторонами не
вносилось.

Також колегія суддів не може
погодитись і з доводами апеляційної
скарги, що введення комісії за ведення
кредитної справи в розмірі 4,5% річних не
вплинуло на обсяг відповідальності
позивача за кредитними зобов'язаннями,
оскільки за договором поруки позивач
зобов'язувався відповідати солідарне з
боржником за повернення суми кредиту,
сплати відсотків за користування
кредитом, комісій, а також можливої
неустойки ( пені, штрафу) у розмірі та у
випадках, передбачених договором
кредиту, в подальшому заборгованість
за зазначену комісію включена до суми
заборгованості за кредитним договором,
що свідчить про збільшення обсягу
відповідальності позивача.

Колегія суддів не погоджується і з
доводами апеляційної скарги щодо
пропущення позивачем строку позовної
давності, оскільки про порушення своїх
прав як поручителя позивач дізнався
під час розгляду Артемівським
міськрайонним судом Донецької області
позову відповідача про стягнення
заборгованості з поручителів,
відповідач належним чином не
повідомляв ОСОБА_3 про збільшення
обсягу його відповідальності як
поручителя.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28 листопада 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді