Справа № 249/7202/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Стріжакової Г.В.

при секретарі
Долинській Я.Ю.,

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Новикова В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Шахтарську цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Шахтарську
Донецької області про встановлення
факту спільного проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання членом сім'ї померлого,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, визнання членом сім'ї
померлого. Свої вимоги мотивувала тим,
що з 2007 року знаходилась у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року. З 2007 року вони
проживали однією сім'єю в житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1, який вона придбала 06.10.2006 року
згідно з договором купівлі-продажу. У
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 був одружений з
ОСОБА_5, він був прописаний за іншою
адресою, і лише у 2009 році (після
розірвання шлюбу у 2008 році) вона
(позивачка) прописала його за своєю
адресою. За час спільного проживання
вони вели спільний бюджет, спільне
господарство, жили однією сім'єю не
менше 5 років, до його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 року. За час спільного
проживання вона не знаходилась у шлюбі
з іншим чоловіком, обряд поховання
ОСОБА_5 здійснила за власні кошти, а
після його смерті зверталась до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини, однак для прийняття спадщини
необхідно спочатку офіційно
встановити факт проживання однією
сім'єю. Відомостей про те, що інші особи
зверталися до нотаріальної контори для
прийняття спадщини позивачка не має.
Від попереднього шлюбу у ОСОБА_4 є
дитина - ОСОБА_6, яка проживає зі своєю
матір'ю. На дитину призначено допомогу,
передбачену ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання», які спричинили втрату
працездатності.

Фонд ССНВ у м. Торезі відмовив їй у
призначенні одноразової допомоги на
сім'ю загиблого (лист за № 01-03/03-691 від
22.03.2013 року) вказавши, що одноразова
допомога сім'ї виплачується в тому
випадку, якщо факт сім'ї буде
підтверджений свідоцтвом про шлюб або
рішенням суду. Всі матеріали по
нещасному випадку були передані до
ФССНВ та ПФ України у м. Шахтарську.
19.11.2013 року вона звернулась із заявою до
Фонду ССНВ у м. Шахтарську, від якого
04.12.2013 року отримала постанову про
відмову у призначенні одноразової
допомоги на сім'ю, оскільки вона не
відноситься до осіб, які мають право на
одержання страхових виплат у разі
смерті потерпілого.

Просить встановити факт її проживання
однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року, протягом
останніх не менш ніж п'ять років у
період з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року;
встановити факт спільного її
проживання з ОСОБА_4, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, протягом останніх не
менш як п'яти років в період з 2007 року по
ІНФОРМАЦІЯ_5 року; визнати її членом
сім'ї ОСОБА_4 (а.с.26,27).

Ухвалою від 22.01.2014 року до участі у
справі залучену третю особу, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_7, яка є матір'ю
неповнолітньої дитини померлого
ОСОБА_4 (а.с.52, 93-100).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
дала пояснення аналогічні викладеним у
позові, пояснення свого представника
підтримала, просила позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 вимоги
підтримав у повному обсязі, пояснив, що
метою встановлення вказаних у позові
фактів є отримання позивачкою
страхової виплати як члена сім'ї
потерпілого, тобто отримання
одноразової допомоги як члена сім'ї
загиблого ОСОБА_4 Позивачка не
претендує на спадщину. Вона просить
встановити факт проживання протягом
п'яти років просить не для прийняття
спадщини, а для підтвердження міцності
подружніх стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_4
Просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача Новиков В.М.
пояснив, що ОСОБА_1 на день смерті
ОСОБА_4 виповнилося 30 років, вона не є
інвалідом і не відноситься до осіб, які
мають право на одержання страхових
виплат у разі смерті потерпілого, у
тому числі й одноразової допомоги,
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання членом сім'ї померлого не має
юридичного значення для набуття нею
права на одержання страхових виплат у
зв'язку зі смертю потерпілого. У
задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилась, повідомлена
належним чином про час та місце
розгляду справи, надала відзив на
позовну заяву. У відзиві зазначила, що
враховуючи надані позивачкою докази,
вважає позовні вимоги
необґрунтованими, оскільки надані
позивачкою докази не підтверджують
наявність між позивачкою та ОСОБА_4
таких відносин, які характерні для
шлюбних відносин між чоловіком та
жінкою. Позивачка надала непрямі
докази спільного відпочинку із
померлим, однак письмових доказів для
встановлення факту проживання однією
сім'єю недостатньо, оскільки окрім
проживання на одній жилій площі
сімейні стосунки мають
характеризуватись моральною і
матеріальною турботою, наявністю
спільного бюджету, узгоджених витрат,
придбання майна за рахунок засобів
загального сімейного бюджету. Просила
у задоволенні позову відмовити (а.с.116).

Вислухавши позивача, представника
позивача, представника відповідача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
судом фактично встановлено, що згідно з
свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, актовий запис № 69
(а.с.6).

ОСОБА_4 помер в результаті нещасного
випадку на виробництві, що трапився на
ТОВ «Углесервіс» ІНФОРМАЦІЯ_5 року о
13годин 10 хвилин, що підтверджується
актом проведення розслідування
нещасного випадку форми Н-5 (а.с.40-46) та
актом № 2 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом форми
Н-1(а.с.47).

У домовій книзі для прописки громадян,
що проживають за адресою: АДРЕСА_1, у
довідці УЖКГ та КВ від 11.02.2013 року
вказано, що за зазначеною адресою
зареєстрована ОСОБА_1 з 07.12.2006 року та
ОСОБА_4 з 27.01.2009 року, який знятий з
реєстрації у зв'язку зі смертю (а.с.7-11).

Згідно з депутатським зверненням від
08.04.2013 року депутатом Шахтарської
міської ради ОСОБА_8 проведено
обстеження сім'ї ОСОБА_1, в результаті
встановлено, що сумісно з ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_4 з 2007
року, а з 2009 року був зареєстрований,
вони вели спільне господарство до його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що
підтверджують свідки, вказані прізвища
та адреси цих свідків (а.с.12).

Листом від 22.09.1999 року відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі, а 28.11.2013
року постановою у м. Шахтарську
Донецької області позивачці
відмовлено у виплаті одноразової
допомоги на сім'ю у зв'язку із тим, що
вона не відноситься до осіб, які мають
право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого (а.с.13-15).

Позивачкою надані копії фотографій на
підтвердження її спільного проживання,
побуту і відпочинку разом із ОСОБА_4
(а.с.16-21), копії поштових конвертів, з
яких вбачається отримання ОСОБА_4
кореспонденції на адресу АДРЕСА_1 в
2012-2013 роках (а.с.22). Позивач зверталась
до Шахтарської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини (а.с.28-29).

04 квітня 2008 року рішенням Шахтарського
міськрайонного суду по справі № 2-1776
розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
укладений в 1998 році. Судовим рішення
встановлено, що фактично
сімейно-шлюбні відносини між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 припинилися з вересня 2004 року
(а.с.64).

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що у 2006
році вона з чоловіком переїхали на
АДРЕСА_4. В 2007 році вони познайомились
із сім'єю ОСОБА_5, а у 2009 році
потоваришували, стали дружити сім'ями.
Їй відомо, що позивач з 2007 року
проживала однією сім'єю із померлим
ОСОБА_4, жили вони в АДРЕСА_1, ця вулиця
знаходиться неподалік від вулиці
Айвазовського. Вона часто бачила
ОСОБА_4 за вказаною адресою, коли вранці
йшла на роботу, він теж йшов на роботу.
Вона знає, що позивач із померлим
ОСОБА_4 мали дуже теплі стосунки, кохали
один одного, опікувались про друг
друга, дарували подарунки, це було
видно всім, хто знав цю родину, вона
була впевнена, що їх стосунки оформлені
офіційним шлюбом. Вона знає доньку
ОСОБА_4 ОСОБА_5, яка проживає з мамою та
бабусею.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є
братом померлого ОСОБА_4 З лютого 2013
року він проживає неподалік (через
будинок напроти) від позивачки та
померлого брата, до цього часу проживав
в АДРЕСА_2. З 2007 року ОСОБА_1 (позивач) та
ОСОБА_4 жили разом однією сім'єю за
адресою: АДРЕСА_1, вели сумісне
господарство. Він бував частим гостем
цій сім'ї, відвідував їх разів 40 на рік,
вони до нього також приходили в гості
разом. Разом святкували дні народження,
новий рік. В цій сім'ї були теплі
сімейні стосунки, спільний бюджет,
спільні витрати, все спільне. Після
смерті брата ОСОБА_1 (позивач) здійснила
за власні кошти обряд його поховання.
При житті ОСОБА_4 приймав участь у
вихованні неповнолітньої дитини,
аліменти віддавав спочатку колишній
дружині, а останнім часом - сестрі своєї
дружини, з якою останнім часом проживає
дитина.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що живе
напроти будинку позивачки. З кінця 2006
року початку 2007 року позивач жила з
чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3.
Жили вони дружно, любили один одного,
такої дружної сім'ї вона не зустрічала.
Вона (свідок) напроти їх будинку
прив'язує худобу, тому буває біля
їхнього будинку не менше 3 разів на
день. ОСОБА_4 ремонтував їй телевізор,
позивачка приходила до неї брати
молоко та мед. Вона (свідок) теж до них
приходила, якщо щось потрібне. Із
спілкування з кожним із них, знала, що в
них спільні гроші, спільний бюджет,
витрати. Після смерті ОСОБА_1 займалась
похованням ОСОБА_4, вона (свідок) була
присутня на похованні.

Оцінюючи покази свідків суд, враховує,
що всі свідки надали пояснення, що
позивач із померлим ОСОБА_4 проживала з
2007 року дружною міцною сім'єю, мали
спільний бюджет, побут та відпочинок,
їх покази логічні послідовні, логічні,
узгоджуються між собою та іншими
доказами по справі, вони знайшли
підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страхові виплати, які
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку складаються із: 1)
страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до ст.11 ч.3 ЗУ «Про охорону
праці» від 14.10.1992р. у разі смерті
потерпілого розмір одноразової
допомоги повинен бути не менше
п'ятирічного заробітку працівника на
його сім'ю, крім того, не менше річного
заробітку на кожного утриманця
померлого.

Згідно з ч. 7 ст. 34 цього Закону у разі
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 Сімейного
кодексу України сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки. Сім'я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом і
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

Отже, під «членом сім'ї» розуміється
особа, що перебувала з потерпілим у
правовідносинах, природа яких
визначається кровними (родинними)
зв'язками або шлюбними відносинами,
постійним проживанням, веденням
спільного господарства, про утворення
особами сім'ї можуть свідчити і інші
обставини, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства. Про те,
що законодавець визнає можливість
створення сім'ї чоловіком і жінкою, які
не перебувають у шлюбі, свідчить
положення ст.74 СК України. Встановлення
такого факту передбачено в судовому
порядку (ст.256 ЦПК України), якщо від
його встановлення залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Таким чином, у судовому засіданні
знайшов підтвердження факт спільного
сумісного проживання позивача з ОСОБА_4
однією сім'єю. Вони спільно проживали
за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне
господарство, мали сумісний бюджет до
дня його смерті, їх сім'я ґрунтувалась
на підставі шлюбних відносин без
реєстрації шлюбу. Це підтверджено
дослідженими поясненнями свідків,
допитаними у судовому засіданні.

Як показали свідки і зазначено в
депутатському зверненні позивач і
ОСОБА_4 проживали однією сім'єю з 2007
року по день його смерті. При цьому, суд
враховує, що рішенням у цивільній
справі, що набрало законної сили,
встановлено, що ОСОБА_4 з 1993 року по
15.04.2008 року перебував у шлюбі із ОСОБА_5,
з якою фактично сімейно-шлюбні
відносини припинив в вересні 2004 року
(а.с.64).

Встановлення даного факту необхідно
для отримання позивачем страхових
виплат у зв'язку зі смертю члена сім'ї, з
яким вона спільно сумісно проживала
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Іншим способом встановити цей факт
неможливо.

Особи, які проживають однією сім'єю і є
її членами, тобто встановлення факту
проживання позивача однією сім'єю із
ОСОБА_4 означає, що позивач є членом
сім'ї ОСОБА_4 Вимога про визнання членом
сім'ї є фактично вимогою про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю. Тому вимоги
позивача підлягають задоволенню.

При цьому при встановленні зазначеного
факту позивач не має на меті звернення
до нотаріальної контори для прийняття
спадщини, тому посилання позивача на
ст.1268 ЦК України не має правового
значення для вирішення справи по суті.

Керуючись ст. 256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт сумісного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з
ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
період з 2007 року до смерті останнього.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Г.В. Стріжакова