Справа № 344/80/14-ц
Провадження № 22-ц/779/615/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О.В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
У Х В А Л А

18 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря
Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 про
визнання незаконними постанов
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання державного виконавця
виконати рішення суду в частині
стягнення суми заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середнього
заробітку за період з 08 листопада 2012
року по 03 грудня 2012 року, за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» на
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 24 січня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із скаргою та просив визнати
незаконною постанову № 39417120 від 19.12.2013
року та постанову № 39417126 від 19.12.2013 року
головного державного виконавця
відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєвої Л.Ю. про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання головного державного
виконавця відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєву Л.Ю.
виконати рішення суду від 08 травня 2013
року у цивільній справі № 344/1006/2013 в
частині стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Арсенал-Центр» на його користь 20663,22
грн. та 3815,28 грн.

Заяву обгрунтовував тим, що державним
виконавцем при виконанні рішення суду
про стягнення на його користь
зазначених сум було утримано з них
податок, внаслідок чого визначені
судовим рішенням суми були незаконно
зменшені.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 24 січня 2014 року скаргу ОСОБА_2
задоволено.

Визнано незаконною та скасовано
постанову № 39417120 від 19.12.2013 року
головного державного виконавця
відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєвої Л.Ю. про
закінчення виконавчого провадження.

Визнано незаконною та скасовано
постанову № 39417126 від 19.12.2013 року
головного державного виконавця
відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєвої Л.Ю. про
закінчення виконавчого провадження.

Зобов'язано головного державного
виконавця відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєву Л.Ю.
повно виконати рішення
Івано-Франківського міського суду від
08 травня 2013 року у цивільній справі №
344/1006/2013 в частині стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» на
користь ОСОБА_2 заробітної плати за час
вимушеного прогулу, з урахуванням
ухвали Івано-Франківського міського
суду від 26.09.2013 року, у розмірі 20663,22 грн.

Зобов'язано головного державного
виконавця відділу виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві Лебедєву Л.Ю.
повно виконати рішення
Івано-Франківського міського суду від
08 травня 2013 року у цивільній справі №
344/1006/2013 в частині стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» на
користь ОСОБА_2 середнього заробітку за
період з 08 листопада 2012 року по 03 грудня
2012 року у розмірі 3815,28 грн.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ТзОВ «Арсенал-Центр» посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що в травні 2013 року
Івано-Франківським міським судом було
винесено рішення, яким з товариства
було стягнуто середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 25 538, 30
грн. та стягнуто середній заробіток з
08.11.2012 року по 03.12.2012 року у розмірі 3815, 28
коп.

Проте, судом вираховано середній
заробіток виходячи із суми, в яку
входять усі податки та збори, що
сплачувались підприємством.

Судом не враховано, що відповідно до ч.8
ст. 65 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі виконання судового
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи
боржник є податковим агентом, який
виконує судове рішення, з
відрахуванням податку на доходи
фізичних осіб та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування із сум, що
належать до виплати стягувачу.

Згідно абз.3 п. 3 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року,
усі виплати включаються в розрахунок
середньої заробітної плати у тому
розмірі, в якому вони нараховані без
виключення сум відрахування на
податки, стягнення аліментів тощо за
винятком відрахувань із заробітної
плати осіб, засуджених за вироком суду
до виправних робіт без позбавлення
волі.

Крім того, судом було порушено норми
процесуального права щодо позбавлення
права їх участі у справі, оскільки на
адресу суду не надходило жодної
повістки про виклик у судове засідання,
у зв'язку з чим їх позбавлено
можливості надати свої письмові докази
та пояснення.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В судове засідання апеляційного суду
представник ТзОВ «Арсенал-Центр» не
з'явився, хоча про час та місце судового
розгляду належним чином був
повідомлений.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив,
посилаючись на її безпідставність.

Державний виконавець ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві в засідання
апеляційного суду не з'явився, хоча про
час та місце судового розгляду
належним чином повідомлявся.

Вислухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_2, перевіривши письмові
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що державним
виконавцем не стягнуто з відповідача
визначені рішенням суду суми в повному
обсязі, а тому підстав для закінчення
виконавчого провадження в частині
стягнення суми заробітної плати за час
вимушеного прогулу та в частині
стягнення середнього заробітку за
період з 08.11.2012 року по 03.12.2012 року не
було.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Івано-Франківського міського
суду від 08 травня 2013 року стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 25 538,30
грн. та середній заробіток з 08
листопада 2012 року по 03 грудня 2012 року у
розмірі 3815,28 грн.

Встановлено, що ТзОВ «Арсенал-Центр»
сплатило ОСОБА_2 визначені рішенням
суду кошти з утриманням податку та
обов'язкових платежів.

Звертаючись до суду з скаргою, ОСОБА_2
посилався на те, що товариство
безпідставно із визначеної рішенням
суду суми стягнуло із нього суми
податку доходів фізичних осіб та
єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
виконання судового рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи боржник є
податковим агентом, який виконує
судове рішення, з відрахуванням
податку на доходи фізичних осіб та
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування із сум,
що належать до виплати стягувачу.

Згідно зі ст. 18 ПК України податковим
агентом визнається особа, на яку цим
Кодексом покладається обов'язок з
обчислення, утримання з доходів, що
нараховуються (виплачуються,
надаються) платнику, та перерахування
податків до відповідного бюджету від
імені та за рахунок коштів платника
податків. Податкові агенти
прирівнюються до платників податку і
мають права та виконують ообов'язки,
встановлені цим Кодексом для платників
податків.

Таким чином, з наведених норм
матеріального права вбачається, що у
разі виконання рішення суду про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу боржник, тобто
роботодавець, є податковим агентом,
який при виконанні судового рішення
вираховує податок на доходи фізичних
осіб та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування із сум, що
належать до виплат стягувачу.

Згідно абз.3 п. 3 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року,
усі виплати включаються в розрахунок
середньої заробітної плати у тому
розмірі, в якому вони нараховані без
виключення сум відрахування на
податки, стягнення аліментів тощо за
винятком відрахувань із заробітної
плати осіб, засуджених за вироком суду
до виправних робіт без позбавлення
волі.

Судом встановлено, що при
постановленні 8 травня 2013 року
Івано-Франківським міським судом
рішення про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
розмірі 25 538, 30 грн. та середнього
заробітку з 08 листопада 2012 року по 03
грудня 2012 року у розмірі 3 815, 28 грн.
судом вираховувався середній
заробіток із суми, в яку входили усі
податки та збори, що сплачувались
підприємством.

Зазначені обставини підтверджуються
довідкою про доходи та довідкою про
середню заробітну плату.

З мотивувальної частини рішення
вбачається, що судом проведено
розрахунок середнього заробітку
згідно довідки про доходи з розрахунку
9 114, 13 грн. нарахованої заробітної плати
за два місяці, в яку ввійшли податки та
збори.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_2
згідно рішення суду нарахований
середній заробіток за час вимушеного
прогулу із врахуванням усіх податків
та зборів, а тому під час виконання
зазначеного рішення суду ТзОВ
«Арсенал-Центр», як податковий агент,
правомірно утримало із визначеної
рішенням суми податок з доходів
фізичних осіб та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У зв'язку з цим підстав для задоволення
скарги у суду першої інстанції не було.

За наведених обставин, оскаржувана
ухвала підлягає до скасування з
постановленням нової ухвали про
відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2
про визнання незаконними постанов
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання державного виконавця
виконати рішення суду в частині
стягнення суми заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середнього
заробітку за період з 08 листопада 2012
року по 03 грудня 2012 року.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Арсенал-Центр» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 24 січня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про
визнання незаконними постанов
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві про закінчення
виконавчого провадження та
зобов'язання державного виконавця
виконати рішення суду в частині
стягнення суми заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середнього
заробітку за період з 08 листопада 2012
року по 03 грудня 2012 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський