УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Гримич М.К., Колодійчука В.М.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
обласного комунального виробничого
підприємства «Дніпро-Кіровоград» про
захист прав споживачів, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 25 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до обласного
комунального виробничого підприємства
«Дніпро-Кіровоград» про захист прав
споживачів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 11
липня 2007 року між нею та КП
«Олександрія-водоканал» був укладений
договір про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води та водовідведення.

Згідно договору вона є споживачем
послуг, а КП «Олександрія - водоканал» -
виробником (виконавцем) послуг. Для
обліку спожитої питної води
ліцензованою фірмою їй був
установлений засіб вимірюваної
техніки (лічильник води), який був
зареєстрований у КП «Олександрія -
водоканал» та взятий на абонентський
облік. З того часу оплату за спожиту
воду позивач здійснює згідно з
показами лічильника води відповідно до
установлених тарифів.

Позивач вказувала, що 09 червня 2011 року
за місцем її проживання два працівника
КП «Олександрія-водоканал», перевірили
опломбований лічильник води, при цьому
один з працівників зірвав пломбу і
пояснила, що лічильнику потрібно
пройти повірку, що проводиться за
рахунок споживача, при цьому було
видано припис про те, що позивачу до 09
липня 2011 року необхідно провести
повірку лічильника води.

Цього ж дня позивач подала відповідну
заяву до КП «Олександрія - водоканал», в
якій виклала факти порушення її прав та
просила провести повірку лічильника
відповідно до законодавства. В кінці
червня 2011 року вона отримала відповідь
від директора КП
«Олександрія-водоканал» Дюбкіна А.Л.
про те, що її вимоги про проведення
повірки облікового засобу незаконні і
вона повинна провести повірку власними
силами.

05 серпня 2011 року позивач отримала
попередження від виконавця про зняття
з обліку квартирного лічильника води, а
10 жовтня 2012 року з «Дніпро - Кіровоград»
позивач отримала листа, в якому було
повідомлено, що вона має
заборгованість за спожиту воду у
зв'язку з непроходженням повірки
лічильника води. 12 листопада 2012 року
позивач також отримала листа від
«Дніпро-Кіровоград» з відмовою в
проведенні повірки лічильника за
власний рахунок та сумою нарахованого
боргу, а 16 квітня 2012 року - попередження
про наявність заборгованості та
можливе примусове відключення від
централізованого водопостачання.
Вважає дії відповідача такими, що не
ґрунтуються на законі, порушують її
права як споживача, передбачені п.2 ч.1
ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», у
зв'язку з чим вимушена була звернутись
з даним позовом.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 20 листопада 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
того, що вимоги позивача безпідставні,
КП «Олександрія-водоканал» фактично є
виконавцем робіт з надання
житлово-комунальних послуг, а
відповідач є виробником послуг з
подачі холодної води до мереж будинків,
а тому повинна здійснюватись за
рахунок позивача, тобто споживача.

Проте, погодитися з такими висновками
судів не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником будинку АДРЕСА_1 та
споживачем послуг з водопостачання та
водовідведення, які надає відповідач.

У належному їй будинку було
встановлено засіб вимірюваної техніки
(лічильник води) по обліку спожитої
холодної води.

Згідно договору про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води та водовідведення виробником
таких послуг є КП
«Олександрія-водоканал» (а.с. 14-15).

Положеннями ч. 3 ст. 28 Закону України
"Про метрологію та метрологічну
діяльність", що регулюють питання
повірки засобів вимірювальної техніки,
зазначено, що порядок подання
фізичними особами, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності, -
власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані
з повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) зазначених
засобів вимірювальної техніки
здійснюється за рахунок підприємств і
організацій, які надають послуги з
електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно з п. 15 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з центрального
опалення, постачання холодної води та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, плата за послуги з водопостачання
згідно з нормативами (нормами)
споживання вноситься у разі
несправності засобів обліку води і
теплової енергії, що не підлягає
усуненню.

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог не повно
з'ясовані обставини справи і не надано
їм належної оцінки, а з'ясування цих
обставин має суттєве значення для
правильного вирішення спору, за таких
обставин рішення судів підлягають
скасуванню з підстав, передбачених 338
ЦПК України, з передачею справи на
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336,
338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 20 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
М.К. Гримич
В.М.
Колодійчук
О.В. Умнова
І.М.
Фаловська