У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Кафідової О.В.,Ступак О.В.,Коротуна
В.М.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до приватного
підприємства «Золотоніська
птахофабрика» про стягнення
невиплаченої при звільненні вихідної
допомоги та заробітної плати,
компенсації втрати частини грошових
доходів, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду
Черкаської області від 19 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до
суду з позовом про стягнення з
приватного підприємства «Золотоніська
птахофабрика» (далі - ПП «Золотоніська
птахофабрика») невиплаченої при
звільненні вихідної допомоги та
заробітної плати, компенсації втрати
частини їх грошових доходів, стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30 вересня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Золотоніська
птахофабрика» на користь ОСОБА_6 4 693,56
грн вихідної допомоги, 12 047,72 грн
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та 170 грн у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПП «Золотоніська
птахофабрика» на користь ОСОБА_7 9 555,39
вихідної допомоги, 24 526,04 грн середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та 170 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнуто з ПП «Золотоніська
птахофабрика» на користь ОСОБА_8 3 073,68
грн невиплаченої заробітної плати, 850
грн у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Рішення суду в частині стягнення
заробітної плати у межах суми платежу
за один місяць допущено до негайного
виконання.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 19 листопада 2013 року рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 30 вересня
2013 року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_8 про стягнення
невиплаченої заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди
скасовано, в цій частині ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись із рішенням
апеляційного суду, ОСОБА_8 звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просив скасувати оскаржуване судове
рішення в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_8 про
стягнення невиплаченої заробітної
плати та відшкодування моральної шкоди
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права.

В іншій частині судові рішення не
оскаржуються, а відтак не
переглядаються у касаційному порядку з
огляду на положення статті 335 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 перебував
у трудових правовідносинах із ПП
«Золотоніська птахофабрика» з 26 грудня
2012 року по 28 березня 2013 року (а.с. 60, 63-65).

Положеннями частини 1 статті 47 КЗпП
України передбачено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено,
що відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_8 було
звільнено з роботи із неправильним
формулюванням, та наявною
заборгованістю із заробітної плати,
він звернувся до суду з позовом та
просив змінити формулювання причин
звільнення працівника з роботи,
стягнути з ПП «Золотоніська
птахофабрика» заборгованість із
заробітної плати, середній заробіток
за час затримки видачі трудової книжки
з вини власника та відшкодувати
завдану моральну шкоду. В подальшому
ОСОБА_8 відмовився від вимог в частині
зміни формулювання причин звільнення.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що невиплата
позивачеві заробітної плати є
порушенням права на оплату праці, що
завдало йому моральної шкоди. У частині
вимоги про стягнення середнього
заробітку за час затримки видачі
трудової книжки суд першої інстанції
відмовив і зазначив, що така
компенсація не передбачена трудовим
законодавством України.

Апеляційний суд скасував рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
невиплаченої заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди, адже
вважав, що на позивача під час
перебування у трудових відносинах
покладено матеріальну
відповідальність за завдання шкоди
майну підприємства, розмір якої
перевищує суму невиплаченої
заробітної плати. Таким чином, судом
апеляційної інстанції за результатами
апеляційного перегляду було ухвалено
нове рішення про відмову в задоволенні
позову в цій частині, а в іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Однак із такими висновками
апеляційного суду погодитися не можна,
так як вони суперечать закону та не
ґрунтуються на доказах, наявних у
матеріалах справи.

Відповідно до статті 43 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Кожен має
право на належні, безпечні і здорові
умови праці, на заробітну плату, не
нижчу від визначеної законом. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина 1 статті 94
КЗпП України).

Положеннями частини 1, пункту 3 частини 2
статті 127 КЗпП України передбачено, що
відрахування із заробітної плати
можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України.
Відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх
заборгованості підприємству, установі
і організації, де вони працюють, можуть
провадитись за наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу при
відшкодуванні шкоди, завданої з вини
працівника підприємству, установі,
організації (стаття 136 КЗпП України).

При цьому, відповідно до частини 1
статті 128 КЗпП України, при кожній
виплаті заробітної плати загальний
розмір усіх відрахувань не може
перевищувати двадцяти процентів, а у
випадках, окремо передбачених
законодавством України, - п'ятидесяти
процентів заробітної плати, яка
належить до виплати працівникові.

Як встановлено судом, наказом ПП
«Золотоніська птахофабрика» № 31 від 18
березня 2013 року за понаднормові
витрати користування послугами
мобільного зв'язку на ОСОБА_8 покладено
матеріальну відповідальність у сумі 3
437,56 грн (а.с. 69-70). Зазначений наказ у
встановленому законом порядку не
оскаржувався.

Частинами 1, 2 статті 130 КЗпП України
передбачено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 136 КЗпП
України покриття шкоди працівниками в
розмірі, що не перевищує середнього
місячного заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу, керівниками
підприємств, установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.

У решті випадків покриття шкоди
провадиться шляхом подання власником
або уповноваженим ним органом позову
до районного, районного у місті,
міського чи міськрайонного суду
(частина 1 статті 136 КЗпП України).

Таким чином, ухвалюючи рішення,
апеляційний суд не звернув уваги на те,
що на час розгляду справи ОСОБА_8 не
перебуває у трудових правовідносинах з
ПП «Золотоніська птахофабрика», а
відтак питання про відшкодування
шкоди, завданої працівником при
виконанні своїх трудових обов'язків
має вирішуватися в загальному порядку,
а не шляхом зарахування заборгованості
із заробітної плати в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення з ПП «Золотоніська
птахофабрика» на користь ОСОБА_8
невиплаченої заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, установивши, що
апеляційним судом скасовано судове
рішення, ухвалене згідно із законом,
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції і залишає в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 19 листопада 2013 року
скасувати, рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30 вересня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.В.
Кафідова В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик