Справа № 305/1712/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О. Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

розглянувши у судовому засідання заяву ОСОБА_1, діючої в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, 03.02.2014 року подала до суду заяву, про вжиття заходів забезпечення позову.

Заяву мотивовано тим, що 09.08.2013 року, позивачем було подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега - Транс-УА" про стягнення грошового боргу в сумі 98 565 гривень.

09 серпня 2013 року, ухвалою Рахівського районного суду, було вжито заходи забезпечення позову, ухвалено накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб на суму позовних вимог. Однак, 30 січня 2014 року Апеляційним судом Закарпатської області, залишено в силі ухвалу від 22 листопада 2013 року, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 09.08.2013 року. Внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, під час дії арешту, відповідач незаконно відчужив нерухоме майно підприємства, уклавши недійсний договір купівлі-продажу нерухомого майна (майстерень), що розташовані за адресою м.Рахів, вул. Ватутніа (по тексту зяви), будинок №2, 28 листопада 2013 року між відповідачами ТОВ "Омега Транс УА" (продавець) та громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4 (покупці), посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 29 січня 2014 року на адресу адвоката ОСОБА_6 надійшла відповідь приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 24.01.2014 року, № 28/01-16, з якої слідує, що такий правочин по відчуженню арештованого майна дійсно мав місце і був укладений 28 листопада 2013 року у той час, коли, на їхню думку, заходи забезпечення позову, вжиті 09 серпня 2013 року ухвалою Рахівського районного суду 305/1712/13-ц діяли, а відповідач порушив арешт. Тобто, ризики, про які йшла мова у попередній заяві про забезпечення позову, підтвердилися, відповідач мав намір відчужити майно товариства для уникнення відповідальності перед позивачем у випадку присудження судом до стягнення поворотної фінансової допомоги. Недобросовісна поведінка відповідача підтверджується також тим, що 29 липня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача у досудовому порядку з письмовою вимогою про повернення поворотної фінансової позики у сумі 98565 грн. 01 серпня 2013 року відповідач (ТОВ "Омега-Транс-УА") одержав вимогу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового віідправлення №205 (копії додаються до позовної заяви). Однак, ні протягом семи днів, ні протягом уже 6 місяців, належні позивачу кошти на банківський рахунок не поступили.

Тому, з метою збереження майна відповідача для забезпечення виконання грошового зобов'язання перед відповідачем просять вжити заходи передбачені ч.1, 3 ст.151, п.1 п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, щодо забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача, а також грошові кошти на суму позову - 98 565 грн, до моменту виконання рішення суду та заборонити відповідачу відчуждувати рухоме і нерухоме майно підприємства на суму позову.

Дослідивши зміст правовідносин та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України у вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з врахуванням наявності, в тому числі, звязку між конкретним видом заходів забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги, а також імовірності настання обставин, зазначених у ст. 151 ЦПК України та роз"ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", у відповідності до п.4 якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега-Транс-УА" 98 565 гривень грошового боргу.

Судом встановлено, що ТОВ "Омега-Транс-УА", займається господарською діяльністю, зокрема надає послуги по пасажирських перевезеннях населення на території України. До складу майна, що належить ТОВ "Омега-Транс-УА" входять транспортні засоби - автобуси, на яких здійснюється перевезення пасажирів, дані транспортні засоби завжи потребують ремонту, заміну агрегатів тощо, для належного надання послуг в сфері пасажирських перевезень. Разом з тим, за надані Товариством послуги в сфері пасажирських перевезень, проводяться розрахунки за перевезення громадян, які захищені соціальними програмами Держави, а саме інвалідів, пенсіонерів, ветеранів та дітей.

Отже, накладення арешту, на грошові кошти ТОВ "Омега-Транс-УА", унеможливить виплатити заробітні плати працівникам, які працюють на підприємстві, та може призвести до значної заборгованості перед постачальниками паливних матеріалів та запчастин до транспортних засобів, що належать Товариству, без яких неможливе подальше проведення пасажирських перевезень громадян.

Як встановлено судом із змісту заяви, позивачем не надано вагомих доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі, якщо не буде забезпечено позов, а також відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, тобто види забезпечення позову, які просить позивач не є співмірними із заявленими вимогами. Не знайшли свого підтвердження, твердження заявника про те, що відповідач уклав недійсний договір купівлі-продажу нерухомого майна (майстерень), оскільки його недійсність не встановлена.

Беручи до уваги, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, а також те, що ухвалою суду від 22 листопада 2013 року, було скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 09.08.2013 року, аналогічні до тих, які представник позивача просить вжити у даній заяві. ОСОБА_2 ухвала була оскаржена та ухвалою Апеляційного суду від 30 січня 2014 року залишена в силі. Отже на думку суду, на сьогоднішній день, позивач не довів інсування загрози, невиконання рішення суду, яке буде прийнято за наслідками розгляду даної справи.

Враховуючи, що вжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову, може заблокувати повноцінне проведення господарської діяльності ТОВ "Омега-Транс-УА" та призупинити господарську діяльність ТОВ "Омега-Транс-УА" в сфері пасажирських перевезень, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 діючої в інтересах позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.