Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/687/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Голованя А.М.

суддів:
Кривохижі В.І., Карпенка О.Л.

при
секретарі: Аліксійчук І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 24 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_4, про повернення переданого
товару за договором купівлі - продажу
та визнання права власності і

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 20.02.2009 року між
сторонами було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за
яким позивач продав вказану квартиру
відповідачу за 29 787 грн. з розстрочкою
платежу на 120 місяців.

Оскільки ОСОБА_3 умови договору
не виконує, кошти за квартиру йому не
сплатила, рішенням суду від 21.03.2012 року,
яке набрало законної сили, встановлено
факт, що договір є неукладеним, а тому
вважає. що є підстави для повернення
квартири та визнання за ним право
власності на неї.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права та просить
ухвалити нове рішення яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_5, які підтримали доводи скарги,
заперечення представника відповідача
ОСОБА_6, приватного нотаріуса ОСОБА_4,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції виходив з того, що чинним
законодавством не передбачено право
продавця вимагати у покупця
повернення переданого йому за
договором купівлі - продажу майна.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що 20 лютого 2009 року
сторони уклали договір купівлі-продажу
квартири з розстрочкою, згідно якого
ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4 Договору,
купівлю-продаж квартири вчинено за 29 587
грн., які покупцем будуть сплачені на
протязі 120 місяців, згідно
встановленого графіку помісячних
платежів. Факт повного розрахунку за
квартиру буде підтверджений письмово
заявою продавця, що є невід'ємною
частиною договору, справжність підпису
на якій посвідчується нотаріально.

Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За загальним правилом (частина
перша статті 692 ЦК України) оплата
товару за договором купівлі-продажу
здійснюється після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно із частиною другою статті
692 ЦК України покупець повинен виконати
свій обов'язок щодо оплати одразу в
повному обсязі, тобто сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Однак сторони можуть відійти від
цього положення, застосувавши
розстрочення платежу (частина друга
статті 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором
купівлі-продажу передбачена оплата
товару через певний час після його
передачі покупцю, покупець повинен
провести оплату в строк, передбачений
договором.

Якщо покупець не виконує свого
обов'язку щодо оплати переданого йому
товару в установлений договором
купівлі-продажу строк, продавець
набуває право вимоги такої оплати та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами (частина
третя статті 692 ЦК України), або
розірвання договору з підстав,
передбачених статтею 651 ЦК України.

Таким чином, невиконання чи
неналежне виконання покупцем умов
договору, щодо оплати коштів за товар,
не може бути підставою для його
повернення.

Не може бути підставою для
повернення квартири й посилання
позивача на положення ч.2 ст. 695 ЦК
України, оскільки зазначена норма
права регулює відносини, які виникають
з продажу товару в кредит.

Крім того, як убачається з
матеріалів справи покупець на час
вирішення справи здійснив повну оплату
вартості спірної квартири. (а.с. 72-74)

За таких обставин, ураховуючи, що
договір купівлі-продажу квартири є
укладеним, вимоги про його розірвання
чи визнання його недійсним не заявлено,
тому суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні вимоги про повернення
квартири продавцю та визнання за ним
права власності на цю квартиру.

Доводи апеляційної скарги, які
зводяться до того, що суд не звернув
уваги на те, що рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 21 березня 2012 року, яке набрало
законної сили, встановлено обставину,
що договір купівлі-продажу спірної
квартири не є укладеним не можна
вважати обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції вважає,
що оскільки зазначений правочин був
нотаріально посвідчений і пройшов
державну реєстрацію, тому, відповідно
до ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640, ч.1 ст. 657 ЦК України,
в редакції на час виникнення
правовідносин, він є укладеним з дня
такого посвідчення. (п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009 року №9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними»).

Крім того, зроблений судом у
згаданому рішенні правовий висновок
про те, що договір не є укладеним є
оціночним судженням, а не встановленою
ним обставиною, отже не є преюдиційним.
(п.4 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014
року № 5 «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав»)

Разом з тим, зважаючи на те, що в
мотивувальні частині рішення
зазначено речення «діл, не мала пране
мав погоджувати межі земельної овий
план земельної ділянки, складений за
результатмЗгідно статті 15 ЦПК
визначено, що суди розглядають справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають з цивільних, житлових,
сімейних чи інших прав» яке не
стосується справи і є помилкою, тому
воно має бути виключеним з
мотивувальної частини, шляхом зміни
рішення з підстав передбачених п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 грудня 2013 року змінити.

Виключити з мотивувальної
частини рішення наступне речення: «діл,
не мала пране мав погоджувати межі
земельної овий план земельної ділянки,
складений за результатмЗгідно статті 15
ЦПК визначено, що суди розглядають
справи щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають з
цивільних, житлових, сімейних чи інших
прав».

В решті рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає чинності з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: