АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
КИЄВА№22-ц/796/4634/14
Головуючий у1-й інстанції -
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого
Панченка М.М.

суддів Вербової
І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі
Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 лютого 2014
року про закриття провадження у справі
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дубай
Інвестмент Груп» про визнання договору
недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 через свого
представника звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дубай Інвестмент
Груп» (далі по тексту - ТОВ «Дубай
Інвестмент Груп») про визнання
договору комісії від 01.02.2007 року,
укладеного між ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_3 та ТОВ «Дубай Інвестмент Груп» -
недійсним. /а.с. 2-3/.

Послався на рішення Малиновського
районного суду м. Одеса від 05.12.2013 року,
яким визнано недійсною довіреність,
видану ОСОБА_3 на представництво його
інтересів - ОСОБА_4. Зазначав, що не мав
наміру створювати правові наслідки, що
виникають із умов договору комісії та
не надавав ОСОБА_4 відповідних
повноважень безпосередньо на
укладання такого договору.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 22.01.2014 року відкрито
провадження за вищевказаним
позовом/а.с. 17/.

В ході розгляду справи ТОВ «Дубай
Інвестмент Груп» звернувся до суду
першої інстанції з клопотанням про
закриття провадження у справі з
підстав наявності рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14.02.2013 року, скасованого
Апеляційним судом м.Києва 29.05.2013 року з
постановленням нового рішення про
відмову у позові, яке набрало чинності
та яким вирішений спір між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

На задоволення указаного клопотання
ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18.02.2014 року на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Дубай
Інвестмент Груп» про визнання договору
недійсним - закрито./а.с. 41-42/.

Представник позивача оскаржив указану
ухвалу до апеляційної інстанції і
просить її скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Посилається на
те, що судом першої інстанції помилково
застосовано п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
оскільки підстави даного позову не
співпадають з підставами позову
ОСОБА_3 до ТОВ «Дубай ІнвестментГруп»,
ОСОБА_4 про визнання довіреності та
договору комісії недійсними/а.с. 46-47/.

Колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги, скасувавши ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18.02.2014 року про закриття
провадження у справі, а справу
направити до суду першої інстанції для
повторного вирішення питання щодо
розгляду клопотання про закриття
провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у
зв»язку з відмовою позивача від позову
або укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження, суд першої інстанції
виходив з того, що Шевченківським
районним судом м. Києва вже був
розглянутий спір між тими самими
сторонами, про той самий предмет та з
тих самих підстав. Зокрема, рішенням
вищезазначеного суду від 14.02.2013 року,
скасованого Апеляційним судом м.Києва
29.05.2013 року з постановленням нового
рішення про відмову у позові, яке
набрало чинності, визнано недійсним
оспорюваний договір комісії з підстав
недоведеності позовних вимог /а.с.23-27,
28-32, 33-35/.

Між тим, судом першої інстанції не дано
оцінку доводам, викладеним в
апеляційній скарзі відносно того, що
суд не взяв до уваги, що підставою
позову, за яким було винесене рішення
Апеляційним судом м.Києва від 29.05.2013
року були вимоги про визнання
недійсною довіреності від 3.10.2006 року у
зв»язку з введеням в оману позивача, та,
відповідно, визнання недійсним
договору комісії від 1.02.2007 року.

В той же час, предметом та підставою
вимог за цим позовом є визнання
недійсним договору комісії з підстав
того, що набрало чинності рішення
Малиновського районного суду м.Одеси
від 5.12.2013 року про визнання недійсною
довіреності /а.с.13-15/.

З урахуванням викладеного, суду першої
інстанції необхідно врахувати
наведене, належним чином дослідити
доводи апеляційної скарги та винести
законне і обгрунтоване судове рішення,
за результатами якого на повно
з»ясованих обставинах вирішити
заявлене клопотання про закриття
провадження у справі, в а разі відмови
у задоволенні клопотання, продовжити
розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 лютого 2014
року про закриття провадження, а справу
повернути до суду першої інстанції для
повторного вирішення питання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: