Справа № 696/2053/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Кам'янський
районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді
Романової Н. Г.

при секретарі
Салата Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кам'янка
Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Кам'янська міська рада
Черкаської обл. про зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
Кам'янського райсуду із позовом до
ОСОБА_3, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Кам'янська
міська рада Черкаської обл. про
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що вони являються
власниками домоволодіння по АДРЕСА_1
Власником сусіднього домоволодіння по
АДРЕСА_2 являється ОСОБА_3. У жовтні 2013 р.
відповідач на території свого
домоволодіння збудував вигрібну яму
(вигріб), з порушенням п. 2.22 «Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць», які
затверджені Наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011
року, розташувавши її на від стані 5-6
метрів від їх погребу та на відстані 13,8
м. від стіни їх житлового будинку під
вікнами кімнати та кухні. Спірні
питання щодо місць розміщення вигребів
на території присадибної ділянки
розглядаються у порядку вирішення
земельних спорів згідно з
законодавством. Після того, як
відповідач збудував дану вигрібну яму
до їх погребу періодично просочуються
помиї з вигрібної ями відповідача. Вони
неодноразово зверталися до
відповідача з проханнями, щоб він
переніс вигрібну яму в інше місце з
урахуванням вимог Державних
санітарних норм, на що останній в
категоричній формі відмовився. 14.10.2013 р.
вони звернулися із відповідною заявою
до Кам'янської міської ради у відділ
земельних відносин та будівництва про
самовільне та незаконне будівництво
відповідачем вигрібної ями з
порушеннями санітарних норм. В акті від
25.10.2013 р. комісії Кам'янської міськради
зі слів відповідача було зазначено, що
останній нову вигрібну яму не будує, а
проводить герметизацію вже раніше
збудованої; рекомендовано сторонам
підтримувати добросусідські
відносини. Після одержання даного акту
на руки у зв'язку із невідповідністю
викладених фактів дійсності, 06.12.2013
року звернулись із письмовою заявою до
в. о. Кам'янського міського голови В. І.
Табурець із заявою щодо правильності
написання вищевказаного акту. 25.10.2013 р.
Кам'янська міськрада видала новий акт
виходу комісії, в якому вирішила
рекомендувати ОСОБА_3 перенести
вигрібну яму в глибину двору, так щоб
вона була розміщена до стіни їх
житлового будинку на відстані не
меншій 20 метрів. Відповідач в
категоричні формі відмовився
виконувати рішення комісії, тому 03.12.2013
р. звернулися з письмовою заявою до
головного лікаря держсанепідслужби м.
Сміла. 03.12.2013 р. одержали письмову
відповідь за номером № 17-23/531 про те, що
відповідно до вимог чинного
законодавства погодження схем
забудови земельних ділянок не
відноситься до повноважень державної
санітарно-епідеміологічної служби;
згідно п. 7.12 «Державних санітарних
правил планування та забудови
населених пунктів» затверджених
наказом МОЗ України від 19.06.1996 р. № 173,
при каналізуванні сільських населених
пунктів слід віддати перевагу
грантовим методам очищення; при
неможливості використання ґрунту для
очищення і знешкодження стічних вод
має бути передбачене спільне очищення
господарсько-побутових і виробничих
стічних вод на спорудах штучного
біологічного очищення; каналізування
об'єктів із скиданням стічних вод у
вигреби забороняється. Після чого
знову звернулися до відповідача з
вимогою, в добровільному порядку
перенесення вигрібної ями в глибину
свого двору, та отримавши відмову
звернулись до суду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали,
наполягали на їх задоволенні, вказавши,
що неодноразово попереджували ОСОБА_3
та його найманих працівників щодо
незаконного будівництва вигрібної ями,
однак відповідач спочатку побудував
перший вигріб, який вимурував із цегли
та після її попередження про виїзд на
місце комісії Кам'янської міськради -
засипав, а пізніше, 25.10.2013 р. в іншому
місці викопав інший вигріб, вкинувши в
нього бетонні кільця, тому вони змушені
були звернутися до суду. В судовому
засіданні запропонували ОСОБА_3
збудувати їм в іншому місці новий
погріб, залишивши його вигрібну яму,
однак останній відмовився.

Представник позивачів ОСОБА_5
підтримав позовну заяву, також
наполягав на її задоволенні, вказав, що
спочатку Кам'янська міськрада листом
від 17.01.2014 р. визнала даний позов, однак,
коли у справу вступив представник
відповідача ОСОБА_6, яка є депутатом
Кам'янської міськради, міськрада
поміняла свою думку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав, заперечував проти його
задоволення, пояснивши, що виконав
герметизацію вигрібної ями з бетонними
кільцями на місці не обкладеної
вигрібної ями, яку ще 1969 р. на цьому
місці збудував його батько. При цьому,
були дотримані норми ДБН 360-92 та
відстань на ту пору від вигребу до
времянки позивачів, які її придбали
29.06.1991 р. складала 16,2 м., а після їхніх
прибудов ця відстань складає 13,8 м.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов
також не визнала, заперечила проти його
задоволення, вказавши, що відповідач
згідний укласти мирову угоду з
позивачами та перенести вигрібну яму в
інше місце, але не згідний компенсувати
останнім кошти по сплаті судового
збору.

Представник третьої особи ОСОБА_7 також
заперечив проти задоволення позову,
зазначивши, що сторони мають вирішити
спір мировою угодою, так як і позивачі
збудували туалет у своєму дворі із
порушеннями. Якщо вигрібна яма була
збудована ОСОБА_3 до 2011 р., то дотримані
всі законодавчі норми.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, допитавши свідків,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Договором купівлі-продажу від 25.06.1991 р.
посвідченого держнотаріусом
Жовтяковою В. К. р. № 1324
підтверджується, що ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_9 жилий будинок з надвірними
будівлями, розташований по АДРЕСА_1 На
земельній ділянці розміром 1000 м. кв.
знаходились, крім будинку, прибудова,
вбиральня, огорожа. Дана обставина
відображена також у технічному
паспорті на жилий будинок
індивідуального житлового фонду від
17.08.1989 р. В цьому будинковолодінні
згідно будинкової книги позивачі
зареєстровані.

Архівним витягом архівного відділу
Кам'янської РДА № 04-02/23 від 24.02.2014 р.
підтверджується, що рішенням
Кам'янської міськради № 340 від 28.12.1994 р.
передано у приватну власність земельну
ділянку ОСОБА_1 розміром 1018 кв. м. по
АДРЕСА_1

Рішення виконкому Кам'янської
міськради № 555 від 26.11.2003 р. ОСОБА_1
наданий дозвіл на виготовлення
документів для будівництва прибудови
до житлового будинку розміром 2,4х3,8 м.,
та житлової прибудови розміром 6,3х2,0 м.,
сараю розміром 6,1х3,4 м., погреба,
дворової вбиральні, бані та колодязю.

Актом від 12.12.2003 р. винос осей будівель,
які передані забудовнику ОСОБА_1 під
охорону до введення будівель в
експлуатацію, закріплено на місцевості
знаками, згідно із схемою.

Згідно дозволу на виконання
будівельних робіт № 52 від 12.12.2003 р.
ОСОБА_1 надано дозвіл на виконання
будівельних робіт з будівництва сараю,
погреба, вбиральні, прибудов до
будинку, бані по АДРЕСА_1 Дана обставина
підтверджується пояснювальною
запискою до проекту забудови земельної
ділянки та генпланом ділянки.

Позивачі пояснили та відповідач не
заперечував, що 12.10.2013 р. ОСОБА_3 викопав
у своєму дворі вигрібну яму, яку
вимурував цеглою та в стінах ями зробив
5 вікон для стікання води. 14.10.2013 р.
позивачка з цього приводу звернулась
до Кам'янської міськради та через
неділю відповідач розібрав цеглу та
закидав яму землею. 25.10.2013 р. наймані
працівники ОСОБА_3 в іншому місці двору
останнього на відстані 13,8 м. до стіни
жилого будинку по АДРЕСА_1, викопали
нову вигрібну яму та розмістили у неї
три бетонні кільця. Даний факт
підтверджується актами від 25.10.2013 р.,
25.10.2013 р. (уточнена дата 06.11.2013 р.) виходу
комісії Кам'янської міськради по заяві
ОСОБА_2 де вказано відстань вигрібної
ями відповідача до стін жилого будинку
позивачів та рекомендовано сторонам
підтримувати добросусідські
відносини; ОСОБА_3 перенести вигрібну
яму в глибину двору, так, щоб вона була
розміщена до стін жилого будинку
ОСОБА_2 на відстані не меншій 20 м.

На звернення позивачки ОСОБА_2 03.12.2013 р.
за вих. № 17-23/531 начальник Смілянського
міськрайонного ГУ держсанепідемслужби
у Черкаській обл. Крижанівський В. В.
повідомив, що відповідно до вимог
«Державних санітарних правил
планування та забудови населених
пунктів» затверджених наказом МОЗ
України від 19.06.1996 р. №173 п.7.12 при
каналізуванні сільських населених
пунктів слід віддавати перевагу
грантовим методам очищення. При
неможливості використання ґрунту для
очищення і знешкодження стічних вод
має бути передбачене спільне очищення
господарсько-побутових і виробничих
стічних вод на спорудах штучного
біологічного очищення. Каналізування
об'єктів зі скиданням стічних вод у
вигреби забороняється.

Відповідно до п. 2.22 Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць,
затверджених Наказом МОЗ України № 145
від 17.03.2011 р., вигреби повинні бути
віддалені від меж земельних ділянок
навчальних та
лікувально-профілактичних закладів,
стін житлових та громадських будівель
і споруд, майданчиків для ігор дітей та
відпочинку населення на відстань не
менше 20 м. Місце розміщення вигребу на
присадибній ділянці та відстань від
нього до власного житлового будинку
визначає власник цього будинку з
додержанням правил добросусідства.
Спірні питання щодо місць розміщення
вигребів на території присадибної
ділянки розглядаються у порядку
вирішення земельних спорів згідно з
законодавством. В умовах
нецентралізованого водопостачання
вигреби на території присадибної
ділянки повинні бути віддалені від
індивідуальних колодязів і каптажів
джерел на відстань не менше 20 м, при
цьому відстань від вигребів до
громадських колодязів і каптажів
джерел повинна бути не менше 50 м.
При цьому слід враховувати напрямок
схилу ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники
земельних ділянок зобов'язані… не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів… дотримуватися
правил добросусідства та обмежень,
пов'язаних з встановленням земельних
сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України,
землекористувачі зобов'язані… не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів… дотримуватися
правил добросусідства та обмежень,
пов'язаних з встановленням земельних
сервітутів та охоронних зон.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11
показав, що восени 2013 р. ОСОБА_3 найняв
його почистити каналізацію за 600 грн.
Він та ще один знайомий чоловік по
імені ОСОБА_16 за два дні викопали у
місці, яке показав ОСОБА_3 приблизно 3
куба землі опустивши в яму три бетонних
кільця, при цьому він, тобто ОСОБА_11
лопатою копав яму і накидав землю у
відро, а хлопець по імені ОСОБА_16,
витягував відро із землею та висипав на
візок і відвозив у визначене
відповідачем місце. Він також обсипав
глиною перше кільце, обмастив стики
кілець і накрив яму, щоб не затікала
вода. В період роботи до них підходила
позивачка, забороняла копати яму.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
показала, що проживає по АДРЕСА_3, з 1971 р.
по сусідству із сторонами, її син та син
відповідача зростали разом. Коли мати
відповідача захворіла, то ванну
поставили у времянку, де вона милась. У
1995 р. ОСОБА_3 викопав перед хатою яму
глибиною метрів три, через певний час
її загорнув. Двір, де він проживає
забетонований та після смерті батьків
відповідач позаду хати побудував
тимчасові будівлі. Коли його батьки
були живі, до житлового будинку вода
підведена не була. У жовтні 2013 р. бачила,
як ОСОБА_3 викопав у своєму дворі яму
для зливу каналізаційної води,
вимурував її цеглою та через деякий час
на зауваження позивачки - вибрав цеглу,
а яму загорнув. Приблизно через тиждень
ОСОБА_3 привів два чоловіки, які в
іншому місці протягом двох днів стали
копати іншу яму, при цьому один чоловік
копав і насипав землю у відро, подавав
його іншому чоловіку, а останній
висипав землю у візок, а потім у двір.
Ніяких резинових кілець біля вигрібної
ями не було, а вказані чоловіки
спускали у яму бетонні кільця. Коли на
місце події за заявою позивачки
виїхала комісія Кам'янської міськради,
то вона не припинила дані роботи, одне
бетонне кільце уже було опущене в яму, а
інше знаходилось біля ями; акту при ній
не писали. Раніше на цьому місці ніякої
вигрібної ями не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12
показав, що в кінці жовтня 2013 р. заходив
до позивачів у двір, так як товаришує з
їх сином та бачив, що у їх сусідів
ОСОБА_3 два чоловіки щось робили у ямі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
показала, що 25.10.2013 р. приходила до
позивачки за квітами, остання їй
скаржилась на сусідів за незаконне
розміщення вигрібної ями. Бачила, як
незнайомий чоловік у дворі ОСОБА_3
витягував із земляної ями на вірьовці
відро із землею та висипав землю у
візок.

Суд критично оцінює покази відповідача
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6 про
те, що відповідач виконав герметизацію
раніше збудованої вигрібної ями,
оскільки ці покази заперечуються
вищенаведеними показами свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14 та
позивачів, актами виходу комісії
Кам'янської міськради по заявах ОСОБА_2
від 25.10.2013 р., 25.10.2013 р. (06.11.2013 р.), листом
начальника Смілянського
міськрайонного ГУ держсанепідемслужби
у Черкаській обл. від 03.12.2013 р. за вих. №
17-23/531. Крім цього, суд звертає увагу на
те, що відповідач не надав суду
будь-яких документів про будівництво
вигрібної ями на законних підставах, як
за минулий період, так і станом на 2013 р.
Суд також критично оцінює покази
свідка ОСОБА_15, який вказав, що жив по
АДРЕСА_2 з 1963 р. до приблизно 1974 р. та
переїхав проживати у віці приблизно 8
років на АДРЕСА_4, щодо відвідування
сім'ї ОСОБА_3, де купався в приміщенні
площею приблизно 3х3 в душі, вода від
якого стікала в каналізацію, оскільки
даний свідок частково пам'ятає
обставини за вказаний вище період і був
малолітнім. Суд критично оцінює
пояснення представника третьої особи
Кам'янської міськради щодо невизнання
позову, так як, листом № 31/02-14 від 17.01.2014
р. за підписом в. о. міського голови
Табурець В. І., Кам'янська міськрада
позовні вимоги підтримала, що
підтверджено і в актах виходу комісії
по заявах ОСОБА_2 від 25.10.2013 р, 25.10.2013 р.
(06.11.2013 р.) та вважає, що позиція третьої
особи помінялась у зв'язку із вступом у
справу представника відповідача
ОСОБА_6, яка є зі слів учасників
судового розгляду депутатом
Кам'янської міськради.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідач ОСОБА_3 збудував у своєму
будинковолодінні вигрібну яму в
порушення вищевказаних Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць і Державних
санітарних правил планування та
забудови населених пунктів, а тому має
бути зобов'язаний перенести її в
глибину свого двору на відстань не
менше 20 м. до стіни житлового будинку
позивачів.

Також з відповідача ОСОБА_3 на користь
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 не обхідно
стягнути судові витрати в сумі 229 грн. 40
коп.

На підставі ст. 386 ЦК України, ст. ст. 91, 96
ЗК України, Наказу МОЗ України «Про
затвердження Державних санітарних
норм та правил утримання територій
населених місць» № 145 від 17.03.2011 р.,
Наказу МОЗ України «Про затвердження
Державних санітарних правил
планування та забудови населених
пунктів» № 173 від 19.06.1996 р., ДБН № 360-92**
Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень,
затверджених наказом
Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44,
керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, прож. АДРЕСА_2,
перенести вигрібну яму в глибину свого
двору по АДРЕСА_2 на відстань не менше 20
м. до стіни житлового будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 229 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя :