Провадження № 2/161/414/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що 12 червня 2013
року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки
«Део-Сенс», д.н. НОМЕР_1, в м. Луцьку по
вул. Данила Галицького, о 18 год. 30хв.
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість
руху, не врахував дорожню обстановку,
виїхав за межі проїзної частини дороги
та скоїв наїзд на бордюр, бетонну опору,
придорожнє дерево. В цей час вона
знаходилася на тротуарі і ОСОБА_2
здійснив наїзд на неї, заподіявши їй
тілесні ушкодження, які відносяться до
категорії легких.

Вина водія ОСОБА_2 підтверджується
протоколом та схемою ДТП і поясненнями
учасників та свідків пригоди, а також
постановою Луцького міськрайонного
суду від 11.09.2013 року про застосування
адміністративного стягнення до ОСОБА_2
Під час ДТІІ вона отримала тілесні
ушкодження, і каретою швидкої медичної
допомоги її було доставлено до Другої
міської клінічної лікарні, де вона
отримала належну медичну допомогу.

При проходженні медичних досліджень та
купівлі відповідних лікувальних
засобів нею було витрачено грошові
кошти у розмірі 1831,77 грн., що
підтверджується відповідними касовими
чеками та прибутковими касовими
ордерами.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, автомобіль марки
«Део-Сенс», д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_3,
а тому вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
мають відшкодувати їй витрати, які
понесені нею для лікування. Крім
матеріальних збитків, їй завдано
моральної шкоди. Розмір душевних
страждань оцінює в 10 000 гривень.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на її користь 1 831,77 гривень
відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10 000
гривень відшкодування моральної шкоди.
Стягнути солідарно з відповідачів на
її користь 229,40 гривень відшкодування
витрат, понесених на сплату судового
збору.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялася належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомила, подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
просить позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди залишити без
розгляду, в решті позов підтримує,
просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце

судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суду не повідомив, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності, просив відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини своєї
неявки суду не повідомив, від нього до
суду не надходило заяви про розгляд
справи у його відсутності.

Ухвалою суду від 30 січня 2014 року
позовну заяву в частині стягнення
моральної шкоди в сумі 10 000 гривень за
заявою позивача залишено без розгляду.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Щодо вимоги про солідарне стягнення з
відповідачів на користь позивача
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 1 831,77 гривень, то вона підлягає для
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 12 червня 2013 року о 18:30 годині, ОСОБА_2
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та керуючи автомобілем марки
«Део-Сенс», д.н. НОМЕР_1, по вул. Данила
Галицького в м. Луцьку, здійснив наїзд
на позивача, в результаті чого заподіяв
їй тілесні ушкодження.

Також встановлено, що позивачем було
витрачено грошові кошти на загальну
суму 1 831,77 гривень (а.с. 12-18), для
відновлення свого стану здоров'я
шляхом придбання ліків, серед яких 250
гривень, які були сплачені як
благодійні внески благодійній
організації «Муніципальній лікарняній
касі». А тому за таких обставин,
стягненню підлягає лише витрати на
лікування в сумі 1 581,77 гривень. Однак не
підлягає до задоволення сума 250
гривень, оскільки благодійні внески є
добровільно сплаченими та не належать
до витрат на відновлення стану
здоров'я.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що безпосередньо від дій
ОСОБА_2 позивачу було завдано шкоди
здоров'ю. У результаті чого нею було
понесено витрати на лікування в сумі 1
581,77 гривень. А тому за таких обставин,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення даної позовної вимоги та
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
понесених і документально
підтверджених витрат на лікування в
сумі 1 581,77 гривень.

При цьому не підлягає до задоволення
вимога про стягнення матеріальної
шкоди з ОСОБА_3 Оскільки судом
достовірно встановлено і це
підтверджено письмовими матеріалами
справи, що діями ОСОБА_3 будь-якої шкоди
позивачу не заподіяно. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову в цій
частині до ОСОБА_3.

Щодо позовної вимоги пр. солідарне
стягнення з відповідачів на користь
позивача судового збору, то вона
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивачем при зверненні до суду з
позовом було понесено та документально
підтверджено судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 229,40 гривень (а.с.
1). При цьому суд прийшов до висновку про
стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача
витрат на лікування в сумі 1 581,77
гривень. Однак відмовив про

стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3
А тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на
користь позивача понесених та
документально підтверджених судових
витрат по сплаті судового збору в сумі
229,40 гривень.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 57,
60, 61, 88, 212 - 215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
понесених і документально
підтверджених витрат на лікування в
сумі - 1 581,77 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
понесені і документально підтверджені
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 гривень.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.
Ковтуненко