Справа № 534/1695 /14-ц
Провадження № 2/534/763/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого суді Таранковій І. М.

при секретарі Жуковій Н.А.

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання 1/2 частки квартири спадковим майном, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири та визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання 1/2 частки квартири спадковим майном, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири та визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, придбали квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її матір ОСОБА_7 померла. Матір проживала разом з нею в Вінніцькій області, АДРЕСА_5, що підтверджується довідкою Гайсинської міської Ради, випискою з домової книги та свідоцтвом про смерть.

Після смерті матері відкрилась спадщина на 1/2 частку спірної квартири за зазначеною адресою в м. Комсомольську. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері є вона, дочка померлої ОСОБА_3, чоловік померлої ОСОБА_6,син померлої ОСОБА_8 Вона єдина спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 Інші спадкоємці окрім неї спадщину не прийняли.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_6 06.03.2013 року вона подала заяву до Гайсинської державної нотаріальної нотконтори про прийняття спадщини - 1/2 частки квартири після смерті її матері ОСОБА_7 Постановою Гайсинської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру та не виділення матері за життя 1/2 частки квартири.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та її представника адвоката ОСОБА_9 Позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_10, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились. Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надіслали до суду заяви про слухання справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю. Надіслала до суду заперечення, в яких в задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, вважаю, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є рідною дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.06.1996 року.

Згідно договору купівлі-продажу серії ААА № 528625 від 31.10.1996 року батько позивача ОСОБА_6, перебуваючи в шлюбі з матір»ю позивача ОСОБА_7, придбав квартиру АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу зазначеної квартири був посвідчений державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенко Т.Б. в реєстрі за № 2-2665.

Матір позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Гайсин Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Гайсин Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

Згідно довідки виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області від 11.06.2014 року за № 1950 позивач ОСОБА_3 дійсно проживає в АДРЕСА_5 і її матір ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно з 11.07.1972 року по день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_5

Батько позивача ОСОБА_6 був зареєстрований в спірній квартирі АДРЕСА_3 разом з квартирантом - відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки від 26.06.2012 року ( а.с. 98 ).

Спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_7 - її дочка, позивач по справі, ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_6 та її син ОСОБА_8 заяви про прийняття спадщини не подавали. Заповіт ОСОБА_7 за життя не складала.

Батько позивача ОСОБА_6 за життя склав заповіт 15.06.2010 року, реєстраційний № 1-691, згідно якого спірну квартиру заповів позивачеві ОСОБА_4 та відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках - кожній ( а.с.91 ).

11.10.2011 року позивач ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті її батька ОСОБА_6 на спадкове майно, що складається зі спірної квартири.

12.06.2012 року ОСОБА_3 звернулась до Комсомольського міського суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_8, ( треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4,ОСОБА_5.) про визнання права власності на частку в спадковому майні. ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання спадкового майна особистою власністю спадкодавця, які були об»єднані в одне провадження по справі № 2-1612/897/12.

Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 грудня 2012 року по зазначеній справі позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. В порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті судові витрати, пов»язані з оплатою судового збору, наданням правової допомоги та явкою до суду в розмірі 3534грн. 80 коп. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено повністю ( а.с.12-13).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2013 року зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення на її користь судових витрат було скасоване. Постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання права власності на частку в спадковому майні та стягнення на її користь судових витрат було відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін ( а.с.10-11).

В рішенні Апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2013 року було зазначено, що позивач ОСОБА_3 передчасно звернулась до суду з позовом, попередньо не почавши оформлення спадщини після померлої ОСОБА_7 через нотаріуса, та обрала не той вид захисту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.02.2013 року та від 22.03.2013 року позивачеві було відмовлено в відкритті касаційного провадження.

06.03.2013 року ОСОБА_3 подала заяву до Гайсинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на 1/2 частку спірної квартири після померлої матері ОСОБА_7

Постановою за № 121 від 06.03.2013 року державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянської О.А. було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_7, оскільки спадкова справа не заведена, відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, належна спадкодавці частка квартири за життя не була виділена після її смерті нотаріусом за заявою другого подружжя, свідоцтво про право власності на частку в її спільному майні не видавалось. ОСОБА_3 звернулась до Гайсинського районного суду Вінницької області з позовом про визнання цієї відмови нотаріуса незаконною.

За рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 07.04.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Кобилянської О.А. про визнання незаконною відмову від 06.03.2013 року у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_7 та зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (спірну квартиру) було відмовлено (а.с.14-15).

13.06.2013 року державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенко Т.Б. було видано свідоцтво про право на спадщину на підставі заповіту, посвідченого Кобилянською О.А., державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області 15.06.2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-691, відповідачеві ОСОБА_2 на 1/3 частку спірної квартири АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вищезазначеної квартири не видано ( а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 статті 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання 1/2 частки спірної квартири спадковим майном, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_7, не підлягають до задоволення.

Чинним законодавством України не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання майна померлої особи спадковим майном.

Відповідно до вимог ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Матір позивача ОСОБА_7 не набула права власності на спірне майно, оскільки за життя вона не визнавала його за собою та не реєструвала.

В розумінні ст.ст.364,370 ЦК України майно, що перебуває у спільній сумісній власності, може бути виділене за позовом співвласника такого майна або заінтересованої особи у разі порушення її прав.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Всупереч вимогам зазначеної статті, позивач просить суд скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_6 на ім»я відповідача ОСОБА_2 на 1/3 частку спірної квартири. Проте такого способу захисту прав законом не передбачено, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині ОСОБА_3 необхідно також відмовити.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/2 частку спірної квартири після смерті її матері ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом, оскільки не визначена частка спадкодавця ОСОБА_7 в спадковому майні.

Суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_2 про застосування наслідків спливу позовної давності не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В своїй заяві про застосування наслідків спливу позовної давності від 21.07.2014 року відповідач ОСОБА_2 посилається на те,що права і інтереси, які підлягають захисту у позивача за вказаним позовом , виникли понад три роки тому, коли померла спадкодавець ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В матеріалах справи відсутні клопотання або заяви позивача про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, а тому просила відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, в зв»язку з пропуском нею строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину свідоцтва про право на спадщину у відповідності до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов»язком спадкоємця.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд вважає, що позивач дізналася про порушення своїх прав після винесення рішення Гайсинським районним судом Вінницької області від 07.04.2014 року по справі за її позовом до державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. До суду з даним позовом ОСОБА_3 звернулась 24.06.2014 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Комсомольського міського суду від 24.06.2014 року вх. № 8702/14-Вх, тобто в межах строку позовної давності.

Суд вважає, що перебіг строку позовної давності розпочався 07.04.2014 року і позивачем не пропущений строк позовної давності, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю з підстав, зазначених вище.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд не розподіляє судові витрати, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,30,60,61,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 334, 1216,1217,1220-1223,1226,1268,1269,1270, 1273,1296,1301 ЦК України

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис І. М. Таранкова

Згідно з оригіналом:

Суддя І. М. Таранкова