Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Ретинська Ю.І.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 332/4214/13
11 березня 2014 року
Справа № 22ц-778/ 1159/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" на
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 14.01.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк",
Приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_2, третя
особа - Відділ примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Запорізькій
області про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк"
(далі-Банк), Приватного нотаріуса
Ужгородського міського нотаріального
округу Закарпатської області ОСОБА_2,
третя особа - Відділ примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Запорізькій
області про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, мотивуючи його тим, що 18.06.2010
року нотаріус ОСОБА_2, здійснив
виконавчий напис, яким звернув
стягнення на належний йому житловий
будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з
невиконанням ним умов кредитного
договору № СМ-SМЕ, укладеного між
ним і Банком 19.05.2008 року. Вважає, що
виконавчий напис нотаріус вчинив без
перевірки факту наявності спору та з
порушенням закону щодо місця вчинення
нотаріальної дії. Тому просив позов
задовольнити.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 14.01.2014 року позов
задоволено.

У скарзі Банк просив скасувати рішення
суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення, посилаючись на те що
його ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, колегія суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
підтвердженої відповідними
документами наявності безспірної
заборгованості боржника перед
стягувачем, як передбаченої законом
підстави для вчинення нотаріусом
виконавчого напису.

Із матеріалів справи слідує, що 19
травня 2008 року позивач отримав в банку
кредитні кошти - 87 681,38 доларів США на
строк до 18.05.2023 року (а.с.99).

Виконання умов укладеного кредитного
договору було забезпечено іпотекою,
предметом якої став належний
позичальнику житловий будинок по
АДРЕСА_1 (а.с.109).

Також судом встановлено, що Банк
надіслав боржнику вимогу щодо
погашення заборгованості по кредиту та
відсоткам за його використання згідно
кредитного договору та попередив про
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки. Указана вимога була
отримана останніми 16 березня 2010 року
(а.с.178).

Банк, у зв'язку із невиконанням
боржником вимог банку, викладених у
повідомленні від 16.03.2010 року, звернувся
до приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_2 із заявою
про вчинення виконавчого напису.

18 червня 2010 року згаданим нотаріусом
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок по АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1 (а.с.159).

Відповідно до положень ч.1 ст.35 Закону
України "Про іпотеку", у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно зі ст.87 Закону України "Про
нотаріат" для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.88 Закону України "Про
нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України (далі - Інструкція),
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004
року, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 3 березня 2004 року за
№ 283/8882, вчинення виконавчого напису в
разі порушення основного зобов'язання
та (або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту одержання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушень.

Разом з тим, не можна вважати, що на
виконання вимог п. 283 Інструкції
достатньо направлення будь-якої
вимоги.

Так, 24.02.2010 року позивачу направлена
вимога Банку про усунення порушень
кредитних зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, у разі нездійснення
дострокового погашення кредитів і
зазначена заборгованість за кредитом
на суму 90 159,48 долара США, сума відсотків
- 1626,29 доларів США та пеня - 31 494 грн. 48
коп. (а.с.86).

Саме цю прострочену заборгованість
пропонував погасити Банк протягом 30
календарних дня з дати одержання
вимоги.

На підставі наданих Банком документів:
копії кредитних договорів, розрахунків
заборгованості за договорами,
оригіналу договору іпотеки, досудової
вимоги про погашення заборгованості за
кредитними договорами, зворотних
повідомлень про отримання вимог
боржником, нотаріусом вчинено
виконавчий напис на суму 94 058,75 долара
США із яких: сума відсотків - 3899,27 долара
США, розмір пені - 48 644 грн. 02 коп..

Наведене свідчить про те, що на час
вчинення виконавчого напису сума
змінилась (збільшилась).

Проте вимога Банку не містить
попередження про те, що сума боргу може
змінюватись при певних умовах,
наприклад, у разі збільшення строку при
вчиненні виконавчого напису. Отже, за
виконавчим написом стягнута сума, про
яку позивач не повідомлявся.

Натомість, вимоги із зазначенням суми
заборгованості та її складових у
розмірі 94 058,75 долара США після
прийняття рішення про дострокове
стягнення всієї суми кредиту
позичальнику Банком не направлялось,
хоча саме ці суми зазначені Банком як
безспірні у зверненні до нотаріуса
щодо вчинення виконавчого напису та у
самому виконавчому написі.

В такому разі, заборгованість не була
безспірною.

Судом першої інстанції правильно
вирішений спір й підстав для
скасування або зміни оскаржуваного
рішення суду колегія не вбачає.

Керуючись ст.308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк"
відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 14.01.2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: