У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П., Коротуна
В.М.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення
порядку користування спільним майном
та його поділ, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 29
травня 2013 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 7 серпня 2013 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5,
у якому просили визначити порядок
користування 19/25 частини квартири
спільного заселення АДРЕСА_1, яка
належить їм на праві спільної сумісної
власності, з наданням позивачам у
спільне користування кімнат площею
16,2 кв. м. та 12,2 кв. м. з балконом площею
0,83 кв. м., а відповідачу в особисте
користування - кімнати площею 8,5 кв.м.,
залишити у спільному користуванні
коридор площею 7,6 кв. м., ванну - 1,9 кв. м.,
туалет - 1,0 кв. м., кухню - 6, 6 кв. м..

Поділити 19/25 частини квартири
відповідно до визначеного порядку
користування, виділивши ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у спільну сумісну власність 53/100
частин квартири, а ОСОБА_5 23/100 частини,
та визнати за ними право власності на
це майно, стягнути з позивачів
солідарно на користь відповідача 19681,95
грн компенсації вартості його частки у
спільному майні.

В обґрунтування своїх вимог посилались
на ті обставини, що між сторонами
склалися конфліктні відносини, у
зв'язку з чим виникла необхідність у
визначенні порядку користування
спільним майном та його поділі, просили
задовольнити позов.

29 травня 2013 року рішенням
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволено.

7 серпня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області рішення суду першої інстанції
в частині визначення порядку
користування 19/25 частки квартири
залишено без змін, а в частині поділу
цієї частки квартири скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного суду
і ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Свої вимоги мотивує тим, що судами
порушено норми процесуального права та
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони не
можуть досягти згоди щодо порядку
користування спільним майном та його
поділу і є тільки один можливий варіант
порядку користування спільним майном.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині поділу 19/25
частини спірної квартири та
відмовляючи у задоволенні цих позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що у квартирі немає
ізольованих приміщень з окремими
виходами, а її переобладнання
неможливе, тому підстав для
задоволення позову в цій частині немає.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій погодитися не
можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення цим вимогам
закону не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 є співвласниками 19/25 частини
квартири спільного заселення АДРЕСА_1,
яка належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Квартира складається з трьох житлових
кімнат: кімната № 5 площею 8,5 кв. м.,
кімната № 6 - 16,2 кв. м. та кімната № 7 - 12,2
кв. м., а також балкону площею 0,83 кв. м.

Сторони не можуть у добровільному
порядку дійти згоди щодо користування
спільним житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 368, чт. 1 ст. 369 ЦК
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Вирішуючи спір та визначаючи порядок
користування спірною квартирою, суд
першої інстанції не дав належної
оцінки обставинам справи та не
перевірив, яка частина у житловій площі
квартири належить кожному із
співвласників, не встановив ідеальну
частку кожного з них, не з'ясував, чи
можливо виділити ці частки їм у
користування та чи відповідає частка,
виділена відповідачу, його частці у
спільному майні, а відтак, чи не порушує
це його права.

Крім того, не перевірив доводів
відповідача про те, що його ідеальна
частка складає 12,3 кв. м., тоді як площа
виділеної йому у користування кімнати
складає 8,5 кв. м., що на 3,8 кв. м. менше
його ідеальної частки, ухвалив
передчасне рішення про задоволення
позову з порушенням норм
процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не
усунув, залишив рішення суду першої
інстанції в цій частині без змін.

Невиконання судами норм
процесуального права унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, і є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
і направлення справи на новий розгляд,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
ОСОБА_5 задовольнити частково, рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29 травня 2013 року та
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області від 7 серпня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково, рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 29
травня 2013 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 7 серпня 2013 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

В.М. Коротун

О.В. Ступак

С.П. Штелик