УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувач - ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», про надання дозволу
на примусове проникнення до житла,

встановив:

Від ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві
надійшло подання про надання дозволу
на примусове проникнення до житла, в
якому зазначено, що у них на виконанні
знаходиться виконавчий лист № 2604/18883/2012
від 01.03.2013 року, виданого Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»
заборгованість за договором про
надання кредиту в розмірі 66 762,91
доларів США, та 24 570,00 грн. 17.05.2013 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання вищевказаного
виконавчого документа. Згідно
відповіді з БТІ м. Києва встановлено, що
боржнику на праві приватної власності
належить ? частини квартири АДРЕСА_1.
12.09.2012 року, 17.09.2012 року, 04.09.2013 року та
02.10.2013 року державним виконавцем було
здійснено вихід за вказаною адресою
боржника з метою опису та арешту майна
для подальшої його реалізації в
рахунок погашення боргу, однак допуску
до житла боржника не було надано. Також
неодноразово через консьєржа
передавалася вимога про виклик до
виконавчої служби, але вимога
залишилася не виконаною. У зв'язку з чим
звернулися до суду.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є
боржником перед ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк», що
підтверджено виконавчим листом,
виданим Дніпровським районним судом м.
Києва 01.03.2013 року по справі за позовом
ПАТ «Перший Український Міжнародний
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором, відповідно до
якого з ОСОБА_1 стягнуто борг в розмірі
66 762,91 доларів США, та 24 570,00 грн.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що стягнення
на майно боржника полягає в його
арешті, вилученні та реалізації. В
першу чергу стягнення звертається на
кошти у гривнях та іноземній валюті. У
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

При перевірці матеріалів подання
державного виконавця було встановлено,
що в матеріалах справи відсутні докази
про направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
добровільного виконання рішення суду.
Відсутні дані про повідомлення
боржника про те, що державний
виконавиць з'явиться задля опису майна
боржника. Крім того, відповіді (БТІ м.
Києва, Адресне бюро, ДПІ), на які
посилається державний виконавець, яка
на підставу для проникнення до житла,
датовані 2011 роком, тоді як виконавче
провадження відкрито лише 17.05.2013 року.
Крім того, надано копії актів
державного виконавця, які датовані 2012
роком, та відносять до іншого
стягувача.

Крім того, як було встановлено з
матеріалів цивільної справи, державний
виконавець Макаренко С.В. в листопаді
2013 року вже звертався з аналогічним
поданням, проте йому було відмовлено у
його задоволенні. Як вбачається зі
звернень державного виконавця з
приводу проникнення до житла, обидва
падання є ідентичними за змістом та
наданими документами. Державний
виконавець не прийняв до уваги ухвалу
суду від 21.11.2013 року, та її не виконав.
Ним проігноровано усі вимоги суду, які
необхідні для прийняття вмотивованого
рішення щодо проникнення до житла
боржника задля виконання рішення суду.

Державний виконавець як посадова особа
органу державної виконавчої влади має
діяти в межах і відповідно до законів
України, що передбачено ст. 6
Конституції України. Відповідно до ст.
30 Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла та
заборона проникнення до нього чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду, оскільки
це є невід'ємним правом особи.

Викладені вище обставини позбавляють
суд прийняти вмотивоване рішення щодо
проникнення до житла боржника задля
виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 376, 294 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувач - ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», про надання дозволу
на примусове проникнення до житла -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: