Справа № 372/6292/13-ц Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/1233/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді:
Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П.,
Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 30 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою, в якій просить визнати
виконавчий лист по цивільній справі №
2-569-11, отриманий позивачем ОСОБА_2 14.01.2013
року таким, що не підлягає виконанню,
посилаючись на те, що цей виконавчий
лист було видано судом повторно на одне
і те ж рішення Обухівського районного
суду Київської області від 07.11.2011 року

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу та постановити нову
про задоволення заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції, як одна
із форм судового рішення, даним вимогам
закону відповідає.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні заяви, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
вимоги заяви належно не обгрунтовані
та не доведені, не узгоджуються із
наявними у справі доказами та нормами
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням
Обухівського районного суду Київської
області від 07 листопада 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_2 було задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 гривень
щомісячно, починаючи з 16 березня 2011
року до досягнення дитиною повноліття,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1500 гривень щомісячно,
починаючи з 16 березня 2011 року до
досягнення дитиною повноліття,
аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі
987 гривень щомісячно, починаючи з 16
березня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

07.11.2011 року за вказаним вище рішенням
було видано два виконавчі листи, які
ухвалою суду від 15 лютого 2012 року
визнано такими, що не підлягають
виконанню, оригінали цих листів
приєднані до цивільної справи, на
примусовому виконанні не перебувають,
що підтверджується судовими рішеннями,
виконавчими листами з відмітками ДВС,
постановами державного виконавця,
іншими матеріалами справи.

21.12.2012 року за вказаним вище рішенням на
підставі заяви ОСОБА_2 було видано
виконавчий лист про стягнення
аліментів на утримання дітей та
дружини, який вона фактично отримала
14.01.2013 року.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 06.02.2013 року було
частково задоволено позов ОСОБА_1,
змінено розмір аліментів на утримання
кожного і дітей з 1500 грн. на 800 грн.
щомісячно, рішення набрало чинності,
виконавчий лист за цим рішенням
стягувач не отримувала та на примусове
виконання не подавала.

14.02.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
заявою про видачу дублікату вказаного
виконавчого листа.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 17.07.2013 року в задоволенні
заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату
виконавчого листа було відмовлено.

05.12.2013 року було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим 21.12.2012 року.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який
видав виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

Заявник помилково вважає, що
Обухівським районним судом 21.12.2012 року
виписано новий виконавчий лист замість
виданого раніше, так як виконавчий лист
по справі № 2-569/11 від 21 грудня 2012 року
видано у відповідності до п. 2 ст. 368 ЦПК
України після набрання рішенням
законної сили. Будь яких інших
оригіналів виконавчих листів позивачу
не видавались.

З матеріалів справи також вбачається,
що заявник ОСОБА_1 має заборгованість
по аліментах, яка відповідно до
довідки-розрахунку від 05.12.2013 року за
період з 16.03.2012 року по 01.12.2013 року
склала 122 252,62 грн.

Таким чином, колегія суддів з
урахуванням встановлених по справі
обставин, вважає заяву ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню необгрунтованою,
спрямованою на уникнення виконання
рішення суду про стягнення аліментів.

Доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, апеляційна
скарга не містить.

За таких обставин ухвала суду про
задоволення скарги постановлена з
додержанням норм процесуального права,
підстав для її скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: