Справа № 2018/2-2727/11
н/п 2/2018/332/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про роз'яснення рішення суду

"24" лютого 2014 р.

Київський районний суд м. Харкова

Головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.,

за участю секретаря
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ПАТ «Родовід Банк» про
роз'яснення судового рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Родовід Банк» про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з
заявою, у якій просить роз'яснити
Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 29.11.2012 року у справі №
2018/2-2727/11 (н/п 2/2018/332/2012) в частині порядку
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 12594 грн. 02 коп.
на користь ОСОБА_1 з дотриманням
імперативних норм Податкового кодексу
України та ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

В обґрунтування заяви зазначив, що 29
листопада 2012 року рішення суду було
зобов'язано стягнути з ПАТ «Родовід
Банк» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 12594 грн. 02 грн. 19.08.2013 року до АТ
«РОДОВІД БАНК» надійшла вимога ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві, у якій
зазначено, що на виконанні у ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ПАТ
«РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_1 боргу
по зарплаті в розмірі 12 594,02 грн.
Зазначена вимога виконана АТ «РОДОВІД
БАНК» в повному обсязі 11 вересня 2013
року. Рішення було виконано АТ «РОДОВІД
БАНК» у відповідності до вимог чинного
законодавства, а саме: Податкового
кодексу України та ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Дотримуючись
імперативних вимог чинного
законодавства, АТ «РОДОВІД БАНК»,
виконуючи рішення суду в частині
сплати боргу по зарплаті в розмірі 12594,02
грн. перерахував на користь: ОСОБА_1 -
заробітну плату в розмірі 10 306,13 грн.
(кошти внесені на депозитний рахунок
ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві); до
бюджету - Податок на доходи фізичних
осіб в розмірі 1834,51 грн. (на користь УДКС
у Подільському районі міста Києва); до
бюджету - Єдиний соціальний внесок в
розмірі 453,38 грн. (на користь Управління
ПФ в Подільському районі). 25 жовтня 2013
року банк було повідомлено, що
державним виконавцем не може бути
винесена постанова про закриття
виконавчого провадження № 37581248, у
зв'язку з тим, що на депозитний рахунок
ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від АТ
«РОДОВІД БАНК» на користь ОСОБА_1 « 11»
вересня 2013 року надійшли кошти в
розмірі 10306,13 грн., а згідно рішення суду
необхідно перерахувати кошти у розмірі
12594,02 грн. Таким чином, між АТ «РОДОВІД
БАНК» та державним виконавцем виникли
протиріччя щодо порядку виконання
рішення суду від 29 листопада 2012 року в
частині порядку виплати середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 12594 грн. 02 коп. на користь ОСОБА_1
Так як, АТ «РОДОВІД БАНК» виконав у
повному обсязі рішення суду ще 11
вересня 2013 року, оскільки утримання
податків банком з вказаної суми
передбачено чинним законодавством,
після чого сплачені на користь ОСОБА_1

В судовому засіданні представник ПАТ
«Родовід Банк» заяву про роз'яснення
рішення підтримав, просив
задовольнити.

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання
просила відмовити, зазначила, що суми
заробітної плати, стягнуті державним
виконавцем за рішенням суду на користь
працівника згідно з виконавчим листом,
не є базою нарахування єдиного внеску
на загальнообов'язкове соціальне
страхування.

Суд, вислухавши учасників справи,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що заява про роз'яснення рішення
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 29.11.2012 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Родовід Банк»про поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, - позовні
вимоги задоволені частково, поновлено
ОСОБА_1 з 29 квітня 2011 року на посаді
старшого економіста Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк»; скасовано Наказ №72-21-11 о/с від
21.04.2011 року про звільнення ОСОБА_1 з
посади старшого економіста
Харківського відділення №1 АТ «Родовід
Банк», за 1. ст. 40 КЗпП України; стягнути
з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 12594 грн. 02 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 21.02.2013 року рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26.06.2013 року
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 29.11.2012 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 21.02.2013 року - залишено без змін.

За вказаним рішенням суду було видано
виконавчий лист, на підставі якого
відділом ДВС Подільського районного
управління юстиції у м. Києві відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 12594 грн. 02 коп.

Як вбачається з відповіді ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві від 24.10.2013
року, державна виконавча служба не
закінчує виконавче провадження,
оскільки на депозитний рахунок ВДВС
від ПАТ «Родовід Банк» 11.09.2013 року
надійшли кошти на користь ОСОБА_1 у
розмірі 10306 грн. 13 коп., а згідно з
рішенням суду необхідно перерахувати
кошти у розмірі 12594 грн. 02 коп. (т. 2 а.с.11)

Згідно з квитанцією від 11.09.2013 року, ПАТ
«Родовід Банк» перерахував на користь
ОСОБА_1 10306 грн. 13 коп. з урахуванням
податків (т. 2 а.с.23)

Згідно з квитанціями від 11.09.2013 року,
ПАТ «Родовід Банк» перерахував до
бюджету єдиний соціальний внесок у
розмірі 453,38 грн. (т. 2 а.с.24) та податок на
доходи фізичних осіб в розмірі 1834,51 грн.
(т. 2 а.с.25)

Відповідно до пп. 14.1.180 ст. 14 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року,
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.1.1 статті 168
Податкового Кодексу України,
передбачено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
ПКУ.

Відповідно п.2.ч.1.ст.1, п.7 ст.8, п.2.ч.1.ст.4
та п.1.ч.1.ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування -консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, розмір якого
для фізичної особи яка працює на
підприємстві в установі, організації
та іншій юридичній особі, становить 3,6%
від заробітної плати.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» №13 від
24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги
про оплату праці, суд має навести в
рішенні розрахунки, з яких він виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
є відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженої постановою КМУ №100 від 05
лютого 1995 року, усі виплати включаються
в розрахунок середньої заробітної
плати у тому розмірі, в якому вони
нараховані, без виключення сум
відрахування на податки, стягнення
аліментів тощо, за винятком
відрахувань із заробітної плати осіб,
засуджених за вироком суду до
виправних робіт без позбавлення волі.

Як вбачається з рішення суду від 29.11.2012
року (т.1 а.с.159 зворот), середньоденна
заробітна плата ОСОБА_1 визначена 82 грн.
42 коп. згідно з довідкою банку (т. 1 а.с.42).

З вказаної довідки банку вбачається, що
середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
обчислювалась з нарахованої
заробітної плати, з якої в подальшому
сплачувались відповідні внески тощо.

Таким чином, судом було визначено та
стягнуто середню заробітну плату у
тому розмірі, в якому вона й була
нарахована, без виключення сум
відрахування на податки, внески.

Таким чином, присуджений до стягнення з
ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 12594 грн. 02 грн. визначався
судом без утримання податків та
обов'язкових платежів, оскільки
справляння і сплата податку, інших
обов'язкових платежів з громадян є
відповідно обов'язком роботодавця (ПАТ
«Родовід Банк») та працівника (ОСОБА_1),
а не суду.

У зв'язку з цим, суд роз'яснює Рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 29.11.2012 року в частині порядку
виплати середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 12594 грн. 02 коп.
на користь ОСОБА_1, роз'яснивши, що із
вказаної суми стягнутого середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
підлягають утриманню податок, інші
обов'язкові платежі роботодавцем (ПАТ
«Родовід Банк») як податковим агентом.

В листі директора департаменту
надходження доходів від 12.10.2011 року
№21737/03-20, на який посилається ОСОБА_1,
йдеться про те, що у випадках
примусового виконання рішень суду щодо
стягнення заробітної плати на користь
працівника за час вимушеного прогулу
державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання судового рішення у
спосіб і в порядку, визначені
виконавчим документом, а отже, і
рішенням суду. При цьому утримання
податків, зборів та інших платежів із
сум стягнутої заробітної плати
працівника Законом України "Про
виконавче провадження" не передбачено.

Тобто, вирішення питань, пов'язаних зі
справлянням і сплатою податку при
виконанні судового рішення,
відносяться до компетенції самої
установи Банку, а не державним
виконавцем.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Заяву ПАТ «Родовід Банк» про
роз'яснення судового рішення -
задовольнити.

Роз'яснити четвертий абзац
резолютивної частини рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 29.11.2012 року, вказавши, що із суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у розмірі 12594 грн. 02 коп.,
стягнутої на користь ОСОБА_1,
підлягають утриманню податок, інші
обов'язкові платежі роботодавцем (ПАТ
«Родовід Банк») як податковим агентом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її отримання.

Головуючий -