Справа № 646/1505/14-ц
№ провадження 2/646/604/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Червонозаводський районний суд
міста Харкова у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Міщенко О.О.
розглянув у відкритому судовому
засіданні у м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_4, у якій
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
договором позики від 25.04.2012 року в
розмірі 4120,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив,
що 25.04.2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
позики, відповідно до якого відповідач
взяв у позивача грошові кошти в сумі
4120,00 грн. на строк до 25.04.2013 року. Кошти
були передані відповідачу 25.04.2012 року в
повному обсязі, на підтвердження чого
відповідачем була написана розписка.
Наявність заборгованості відповідач
не заперечує, але станом на час
звернення до суду х даним позовом борг
Позивач та представник позивача
не з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином. Представник позивача
надав до суду заяву про розгляд справи
за відсутності позивача та його
представника, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти винесення
заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином за останнім відомим
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Цивільне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України та цього Кодексу.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Правила щодо підсудності
цивільних справ, які підлягають
вирішенню в порядку цивільного
судочинства, тобто розмежування
компетенції по розгляду і вирішенню
підвідомчих суду цивільних справ
всередині системи судів цивільної
юрисдикції, визначені в Главі 1 Розділу
3 ЦПК України.

Статтею 109 ЦПК України, якою
визначається так звана, загальна
територіальна підсудність цивільних
справ, передбачено, що позови до
фізичних осіб пред'являються в суд за
місцем їх проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, у разі якщо відповідачем у
позовній заяві, поданій і оформленій у
порядку, встановленому цим Кодексом,
вказана фізична особа, що не є суб'єктом
підприємницької діяльності, суд не
пізніше двох днів з дня надходження
позовної заяви до суду звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване місце проживання
(перебування) такої фізичної особи.
Якщо за результатами отриманої судом
інформації буде встановлено, що справа
не підсудна цьому суді, суд повертає
позовну заяву на підставі пункту 4
частини третьої статті 121 цього
Кодексу.

Разом з цим, відповідно до ч. 9 ст.
110 ЦГГК України, позови до відповідача,
місце реєстрації проживання або
перебування якого невідоме,
пред'являються за місцезнаходженням
майна відповідача чи за останнім
відомим зареєстрованим його місцем
проживання або перебування чи
постійного його заняття.

Судом було здійснено запит до
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС (
УДМС ) України у Харківській області
щодо надання інформації про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача
ОСОБА_4 Відповідно до отриманої
інформації за вказаним запитом, місце
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
значиться.

Виходячи з викладеного та того, що
відповідь адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС (УДМС) України у
Харківській області не містить точних
відомостей щодо тепершіньего місця
реєстрації відповідача, його місце
проживання або перебування невідоме,
суд, керуючись ч. 9 ст. 110 ЦПК України,
розглядає справу за останнім відомим
зареєстрованим місцем проживання або
перебування відповідача, тобто за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії розписки від 25.04.2012
року, ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 4120 грн.
та зобов'язався повернути позичені
гроші не пізніше 25.04.2013 року.

Добровільно повертати борг
відповідач не бажає.

Статтею 1046 ЦК України визначено,
що за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач умови повернення позики не
виконав, кошти у строки, визначені у
розписці, не повернув.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем виконані всі умови щодо
надання позики, а відповідачем вказані
вимоги порушені, кошти у строки,
визначені у розписці, не повернуті, а
тому позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а якщо
позов удоволений частково, судові
витрати присуджуються позивачу
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Тому з відповідача на користь ОСОБА_3
слід стягнути понесені позивачем
судові витрати.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
згідно до вимог ст. 197 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 77, 88, 169, 197,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.
610, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_2,
заборгованість за договором позики від
25.04.2012 року у сумі 4120, 00 ( чотири тисячі
сто двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_2 судовий
збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Васильєва О.О.