Справа № 2-625/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 рокусмт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої судді - Вінської Н.В.

при секретарях: Гузик Р.О., Тренченковій
В.А., Піщевській О.А.,

Омелюх О.А., Білаш А.М.

за участю:

позивачки - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

представника відповідачки - ОСОБА_6

третьої особи приватного нотаріуса -
ОСОБА_7

третьої особи представника відділу
Дерзкомзему - Новіткевича С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третіх осіб:
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відділу Держкомзему у
Комінтернівському районі Одеської
області про визнання договорів
дарування ? частини житлового будинку
та ? частини земельної ділянки
недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідачки посилаючись на те, що
проживає та є власницею житлового
будинку та земельної ділянки площею 0,025
га в АДРЕСА_1. 31 липня 2009 року на все своє
майно склала заповіт в рівних частках
на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_8. Однак
після того, як вона склала заповіт їй
стало відомо, що 20 листопада 2010 року між
нею та ОСОБА_3 було укладено договір
дарування ? частини її будинку, який
вона не укладала. Підтвердженням не
укладення договору дарування є
відсутність її підпису. Крім того,
відповідачка ОСОБА_5 без її відома та за
допомогою обману, взяла у неї державний
акт на земельну ділянку, переоформила
її, а потім підкинула їй нові документи,
за якими вона володіє лише частиною
власного майна. Після уточнення позову
просила суд визнати договір дарування
від 20.11.2009 року укладений між нею та
ОСОБА_5, як правочин недійсним, визнати
державний акт на право власності на
земельну ділянку на 0,0089 га за адресою
АДРЕСА_1 від 11.11.2009 р. недійсним.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги,
просили суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5, її
представник ОСОБА_6 заперечували проти
задоволення позову, зважаючи на його
безпідставність, посилаючись на те, що
позивачка усвідомлено подарувала їй
частину свого будинку, так як була
вдячна за її підтримку так як фактично
була самотньою після смерті свого сина.
В той час інші родичі, в тому числі
онука ОСОБА_8 з позивачкою відносин не
підтримували. Питання про скасування
договору дарування стало актуальним
після того, як з позивачкою почала
спілкуватися її онука ОСОБА_8

Третя особа - приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що під час вчинення
нотаріальної дії сумнівів у
дієздатності позивачки у неї не
виникло, так як перед вчиненням
нотаріальних дій мала з нею бесіду в
результаті якої ОСОБА_3 перебувала при
здоровому розумі та ясній пам'яті, так
як з задоволенням розповідала про своє
життя, про матеріальну та моральну
допомогу, яку їй надає її племінниця
ОСОБА_5, про своє бажання подарувати їй
частину будинку. Під час перебування в
нотаріальній конторі діяла
добровільно, без будь-якого примусу,
була ознайомлена з вимогами чинного
законодавства, розуміла значення своїх
дій та бажала настання їх наслідків,
документи підписала особисто.
Заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

Представник третьої особа відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області - Новіткевич
С.М. вирішення питання по суті позову
залишив на розгляд суду.

Розглянувши поданий позов, пояснення
сторін, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову виходячи з наступного.

Судовим розглядом справи встановлено,
що 20 листопада 2009 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 укладено договір дарування ?
частини житлового будинку з
господарськими спорудами.(а.с.12, 29, 61, 167)
та договір дарування земельної ділянки
(а.с.92, 168). Вказані договори посвідчено
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу - ОСОБА_7

Відмовляючи у задоволенні позову
суд виходив з того, що позивачкою не
доведено факту не підписання нею
договору дарування та факту обману з
боку відповідачки, щодо підписання
позивачкою не договору дарування, а
заповіту.

При ухваленні рішення суд приймає до
уваги оригінали договорів дарування
частини житлового буднику та земельної
ділянки, оскільки вони належним чином
оформлені у суду відсутні підстави
ставити їх під сумнів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це
система органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії,передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ч. 10, 11, 13 ст. 44 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний
встановити дійсні наміри кожної із
сторін до вчинення правочину, який він
посвідчує,а також відсутність у сторін
заперечень щодо кожної з умов
правочину. Встановлення дійсних
намірів кожного з учасників правочину
здійснюється шляхом встановлення
нотаріусом однакового розуміння
сторонами значення, умов правочину та
його правових наслідків для кожної із
сторін. Правочин посвідчується
нотаріусом, якщо кожна із сторін
однаково розуміє значення, умови
правочину та його правові наслідки, про
що свідчать особисті підписи сторін на
правочині.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
приймає до уваги показання свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, щодо того, що
позивачка ОСОБА_3 розуміла зміст
підписаного нею договору дарування на
користь відповідачки ОСОБА_5

Відповідно до ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України
діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лишу у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ч. 1 717, ч. 1 ст. 718,
ст. 719 ЦК України за договором дарування
одна сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
Дарунком можуть бути рухомі речі, в
тому числі гроші та цінні папери, а
також нерухомі речі. Договір дарування
предметів особистого користування та
побутового призначення може бути
укладений усно. Договір дарування
нерухомої речі укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню.

Розірвання договору дарування на
вимогу дарувальника, здійснюється
відповідно до вимог ст. 727 ЦПК України
за умовами якої дарувальник має право
вимагати розірвання договору
дарування нерухомих речей чи іншого
особливо цінного майна, якщо
обдаровуваний умисно вчинив злочин
проти життя, здоров'я, власності
дарувальника, його батьків, дружини
(чоловіка) або дітей. Якщо
обдаровуваний вчинив умисне вбивство
дарувальника, спадкоємці дарувальника
мають право вимагати розірвання
договору дарування. Дарувальник має
право вимагати розірвання договору
дарування, якщо обдаровуваний створює
загрозу безповоротної втрати дарунка,
що має для дарувальника велику
немайнову цінність. Дарувальник має
право вимагати розірвання договору
дарування, якщо внаслідок недбалого
ставлення обдаровуваного до речі, що
становить культурну цінність, ця річ
може бути знищена або істотно
пошкоджена. Дарувальник має право
вимагати розірвання договору
дарування, якщо на момент пред'явлення
вимоги дарунок є збереженим. У разі
розірвання договору дарування
обдаровуваний зобов'язаний повернути
дарунок у натурі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст. ст. 316, 319, 717-719, 727 ЦК
України, ст.ст. 1, 44 Закону України «Про
нотаріат», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-61,
209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, третіх осіб: приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, відділу
Держкомзему у Комінтернівському
районі Одеської області про визнання
договорів дарування ? частини
житлового будинку та ? частини
земельної ділянки недійсними -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя Н. В. Вінська