Провадження № 2/127/2026/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді
при секретарі Алексюк В. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,-
Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вінниці, зареєстрованого
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
Дніпропетровськ, вул. Набережна
відшкодування судових витрат)
заборгованість за договором № б/н від
26.11.2007 року в розмірі 36 801 (тридцять
шість тисяч вісімсот одна) грн. 84 коп. та
368 (триста шістдесят вісім) грн. 02 коп. в
рахунок відшкодування понесених та
документально підтверджених судових
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ

Повне рішення буде виготовлено 24.03.2014 р.

Справа № 127/23224/14-ц

Провадження № 2/127/2026/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді
Романчук Р. В.

при секретарі Алексюк В. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості, мотивуючи позовні
вимоги тим, що 26.11.2007 року між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк "Приватбанк" та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № б/н.
Відповідно до кредитного договору
позивач надав відповідачу кредит в
розмірі 10 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та позивачем
договір, що підтверджується його
підписом у заяві. Відповідно до п.9.12
Умов і правил надання банківських
послуг договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. Договором передбачено порядок
та умови погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплату
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.
Позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надав
відповідачу кредит в розмірі,
встановленому в договорі. Відповідно
до п. 6.5 Умов і правил надання
банківських послуг позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах договору. Згідно п.6.6
Умов і правил надання банківських
послуг у разі невиконання зобов'язань
за договором, на вимогу банку виконати
зобов'язання з повернення кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), оплатити винагороди банку.
Відповідно до п. 8.6 Умов і правил
надання банківських послуг при
порушені позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором, більше ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від
суми позову. Однак, відповідач свої
зобов'язання за договором не виконав та
продовжує ухилятися від виконання
зобов'язань, внаслідок чого станом на
31.08.2013 року виникла заборгованість на
загальну суму 36 801 грн. 84 коп.

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" Молодецький О.С. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав з наведених у позові підстав
та пояснив, що відповідач підписав
заяву на отримання коштів, отримав
умови та правила, користувався
рахунком. Зазначив, що картка є лише
одним із способів користування
рахунком. Строк дії картки зазвичай два
роки, однак якщо закінчився строк дії
картки, це не означає, що закінчився
строк дії договору. Всі розрахунки
позивачем зроблено відповідно до умов
договору. Вважає, що строк звернення до
суду позивачем не пропущено, зазначає,
що оскільки жодна із сторін не заявила
про розірвання договору, договір не
розірвано. Відповідно до п.9.12 Умов і
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання, якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. Крім того, 07.04.2013 р. відповідачем
на погашення заборгованості було
внесено на рахунок 50 грн. Банк дані
кошти на рахунок відповідача не вносив.
Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала та пояснила, що
відповідно до п.9.12 Умов і правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання,строк дії картки теж 1 рік. В
2008 році відповідач зняв кошти з картки,
тому з цього часу виникло зобов'язання.
Позивачу було відомо, що кошти не
повертаються, однак позивач до суду не
звертався. Вважає, що позивачем
пропущено строк звернення до суду, що є
підставою для відмови в позові. Крім
того, зазначила, що самі умови та
правила при укладені договору
відповідач не отримував, умови та
правила підписані лише однією стороною
- керівником банку. Пояснила, що
тривалий час відповідач був за
кордоном, тому в 2013 році кошти на
рахунок він вносити не міг, вважає, що
дані кошти на рахунок вніс банк.
Просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, оцінивши
надані сторонами докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини в
сфері договірних зобов'язань, що
регулюються відповідними нормами
Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 26.11.2007 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір № б/н.

Відповідно до кредитного договору
позивач надав відповідачу кредит в
розмірі 10 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та позивачем
договір, що підтверджується його
підписом у заяві.

Відповідно до п.9.12 Умов і правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплату нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат.

Відповідно до п. 6.5 Умов і правил
надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах договору.

Згідно п.6.6 Умов і правил надання
банківських послуг у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та овердрафту),
оплатити винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов і правил
надання банківських послуг при
порушені позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором, більше ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від
суми позову.

Позивач виконав свої зобов'язання за
кредитним договором у повному обсязі,
здійснив видачу кредитних ресурсів в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав,
внаслідок чого станом на 31.08.2013 року
виникла заборгованість на загальну
суму 36 801 грн. 84 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 9 682 грн. 06
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 21 988 грн. 38 коп.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2 902 грн. 74 коп.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.,
штраф (процентна складова) - 1 728 грн. 66
коп.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк. За
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (частина перша
статті 252 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до п.9.12 Умов і правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Тобто, пролонгація договору полягає у
продовженні його строку із збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

Із матеріалів справи вбачається, що з
моменту укладення кредитного договору
ніхто із сторін не заявив про намір
його припинити.

Крім того, 07.04.2013 р. відповідачем на
погашення заборгованості було внесено
на рахунок 50 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позивачем не пропущено
строк звернення до суду.

Суд критично оцінює показання
представника відповідача про те, що
відповідач не отримував умови та
правила надання банківських послуг,
дані умови та правила підписані лише
однією стороною - керівником банку,
відповідачем вони не підписувалися, та
про те, що відповідач тривалий час був
за кордоном, тому в 2013 році кошти на
рахунок він вносити не міг, і що дані
кошти на рахунок вніс банк, оскільки як
вбачається із заяви відповідача від
26.11.2007 року, він ознайомився і згоден з
Умовами і Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді,
своїм підписом підтверджує факт
отримання повної інформації про умови
кредитування, про що в заяві міститься
підпис відповідача. Крім того, доказів
того, що відповідач тривалий час був за
кордоном, тому в 2013 році кошти на
рахунок вносити не міг, і що дані кошти
на рахунок вніс банк, відповідачем та
його представником до суду не надано.

Також суд зазначає, що згідно ст. ст. 634,
638 ЦК України передбачено, що договором
приєднання є договір, умови якого
встановлено однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладено лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, аналізуючи
встановлені фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, підтверджені
належними доказами у справі, а тому
підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем було сплачено
судовий збір при подачі позовної заяви
до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути понесені ним і
документально підтвердженні судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вінниці, зареєстрованого
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50 , МФО 305299,
рах. 3111 (для погашення
заборгованості), рах. 0001 (для
відшкодування судових витрат)
заборгованість за договором № б/н від
26.11.2007 року в розмірі 36 801 (тридцять
шість тисяч вісімсот одна) грн. 84 коп. та
368 (триста шістдесят вісім) грн. 02 коп. в
рахунок відшкодування понесених та
документально підтверджених судових
витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

СУДДЯ