Єдиний унікальний номер 232/1982/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1030/2014
Головуючий в 1 інстанції Назаренко Г.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.,

При секретарі Ганжела М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
яка діє в інтересах ОСОБА_2,

на рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 014/11-162/16 від 14 лютого 2007 року в
розмірі 6307, 02 доларів США, що в
перерахунку по курсу НБУ станом на 13
лютого 2013 року складає 50412грн. 01коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на
відшкодування сплаченого судового
збору 504грн.12коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 яка діє в
інтересах ОСОБА_2, просила рішення суду
скасувати, направити справу на новий
розгляд посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не виконані
вимоги про справедливий та
неупереджений розгляд справи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
протягом судового засідання 18.10.2013 року
було виражено упереджене ставлення
судді в інтересах банку, про що
свідчить: бажання суду задовольнити
позовні вимоги банку ще 18.10.13р., в
зв'язку із чим відмовлено в задоволенні
заяви про виклик в судове засідання
представника позивача для з'ясування
суттєвих питань; відмова суду першої
інстанції в задоволенні клопотання про
витребування у позивача документів, що
підтверджують видачу готівки, оскільки
підпис на касовому документі
підроблений відповідно до
почеркознавчої експертизи № 5437/02. Суд
першої інстанції не звернув увагу, що
позивач порушив Інструкцію про касові
операції в банках України, прийняту
Постановою правління Нацбанку України
14.08.2003р. № 337 та скоїв відносно
позичальника злочин, зареєстрований в
ЄРДР та розслідується в Кіровському
відділі міліції. 30.10.2013 року суд першої
інстанції ухвалив рішення без участі
сторін, не дивлячись на те, що
представник позивача не з'явилась до
суду з поважних причин. Крім того,
зазначив, що видача готівки іноземної
валюти за заявою на видачу готівки
фізичний особі по операціям клієнтів
не передбачена чинним законодавством,
тому заява про видачу готівки не
пройшла через електрону касу та підпис
позичальника на ній був підроблений.

Позивач, звернувшись з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором зазначив, що 14
лютого 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 014/11-162/16,
згідно умов якого відповідачу надані
кредитні кошти в сумі 19400 доларів США
строком погашення до 14 лютого 2014 року
зі сплатою 13,5% річних за користування
кредитними коштами. Згідно пунктів 1.3,
5.1 кредитного договору відповідач
зобов'язувався щомісячно погашати
кредит та проценти за користування
кредитом шляхом фіксованих рівних
платежів згідно Графіку, який
міститься у додатку №1 до кредитного
договору, що є невід'ємною частиною до
кредитного договору. Оскільки
відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором не виконував, дата
останнього платежу - 17.06.2011р., а тому
станом на 21 серпня 2013 року утворилась
заборгованість перед Банком в сумі 6307,02
доларів США, що в перерахунку по курсу
НБУ станом на 13 лютого 2013 року складає
50412,01 грн., з яких 3770,84 долара США -
заборгованість за кредитом, 1089,64 долара
США - заборгованість за відсотками,
1446,54 долара США - пеня за прострочення
кредиту та відсотків. Згідно п.10.1
кредитного договору за порушення
строків повернення суми кредиту,
процентів за користування кредитом та
комісій, передбачених договором,
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення. Не
дивлячись на те, що 14 лютого 2013 року на
адресу відповідача був направлений
лист-попередження про необхідність
сплатити заборгованість за кредитним
договором, відповідачем не було
здійснено жодних дій щодо усунення
порушень зобов'язань або повернення
кредиту та інших належних платежів, що
стало підставою для звернення до суду з
позовом за захистом порушеного права.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час
та місце слухання справи повідомлений
належним чином, надійшла письмова
заява про розгляд справи у відсутність
їх представника.

Відповідач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час
та місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши доповідь судді,
представника відповідача ОСОБА_1, яка
просила задовольнити апеляційну
скаргу, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови „Про судове рішення у
цивільній справі" №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст.2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а
також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
виконав умови кредитного договору та
надав відповідачу кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії в сумі
19400 доларів США, а запереченням
відповідача щодо неотримання ним
грошових коштів за кредитним договором
та наявність не його підпису у заяві
про видачу готівки надано правової
оцінки рішенням Кіровського міського
суду Донецької області від 16.08.2013р.,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 10.10.2013р., за яким вказані доводи
визнані необґрунтованими та
спростованими поясненнями ОСОБА_4 про
те, що саме вона з цього кредиту
чоловіка переказала автомобільній
компанії за автомобіль Ніссан 97920грн. 14
лютого 2013 року та саме її підпис є на
відповідному платіжному дорученні.

З матеріалів справи вбачається, що 14
лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 014/11-162/16,
згідно умов якого Банк надав
позичальнику кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 19400 доларів США на строк по 14
лютого 2014 року включно згідно Графіку
надання кредиту (додаток 1 до Договору)
зі сплатою процентної ставки за
користування кредитом 13,5% річних.
Згідно умов кредитного договору
кредитні кошти призначені для
використання на придбання автомобіля
(а.с.4-7, 8-10).

З заяви на видачу готівки вбачається,
що позивачем на виконання умов
кредитного договору № 014/11-162/16 від
14.02.2007 року перераховано грошову суму у
розмірі 19400доларів США, еквівалент у
гривнях складає 97970грн. (а.с. 11).

З квитанції від 14.02.2007 року вбачається,
що платником ОСОБА_4 сплачено суму у
розмірі 97920грн., призначення платежу -
за автомобіль Nissan Note відповідно
рахунку 0473 від 05.02.2007р. (а.с. 11).

З розрахунку заборгованості за спірним
кредитним договором вбачається, що
станом на 21 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 за кредитом
складає 3770, 84 доларів США, в тому числі
прострочена заборгованість за
кредитом у розмірі 2384,94 доларів США,
заборгованість за відсотками складає
1089,64 доларів США, в тому числі
прострочена заборгованість за
відсотками 1058,96 доларів США, пеня у
розмірі - 34171,80 доларів США, а всього -
9032,28 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 21.08.2013року становить 72195,01грн.
(а.с.12-15).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Під порушенням зобов'язання ст.610 ЦК
України визначає його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ст.629 ЦК України передбачає, що договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 16.08.2013 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_4 про
захист прав споживачів та визнання
недійсним кредитного договору №
014/11-162/16 від 14 лютого 2007 року на суму 19400
доларів США, як вчиненого під впливом
помилки та під впливом обману Банком
споживача.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 10 жовтня 2013 року рішення
Кіровського міського суду Донецької
області від 16 серпня 2013 року залишено
без змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
заперечення представника відповідача
про те, що ОСОБА_2 не отримував грошових
коштів за кредитним договором, а підпис
у заяві про видачу готівки виконаний
іншою особою, як такі, яким надана
правова оцінка судовими рішеннями, що
набрали законної сили.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції необґрунтовано
прийнято в якості доказу заяву на
видачу готівки від 14.02.2007 року не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду, оскільки воля відповідача на
придбання автомобілю Nissan Note
підтверджується п.1.1. спірного
кредитного договору, відповідно до
якого предметом договору є отримання
кредиту у вигляді не відновлювальної
кредитної лінії з лімітом 19400 доларів
США, та пунктом 2.1. кредитного договору,
за яким кредитні кошти призначені на
придбання автомобілю.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу на те, що відповідачем ОСОБА_2 не
оспорюється факт підписання ним
кредитного договору 014/11-162/16 від 14
лютого 2007 року.

Посилання апелянта на те, що заява про
видачу готівки у розмірі 19400 доларів
США виготовлена з порушенням
Інструкції про касові операції в
банках України вже були предметом
судового розгляду, за результатами
якого Кіровським міським судом
Донецької області 16.08.2013 року ухвалено
рішення, що набрало законної сили 10
жовтня 2013року, а тому не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції.

До того ж, апелянтом не надано належних
та допустимих доказів щодо визнання
кредитного договору 014/11-162/16 від 14
лютого 2007 року недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Судом повно та всебічно досліджені
обставини, наданим доказам дана
належна оцінка, спір вирішено згідно з
вимогами закону, вірно застосовано
матеріальний та процесуальний закон.

Рішення суду постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування не вбачається.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2,

відхилити.

Рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 30 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: