Номер провадження 2/754/523/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2014 р. Деснянський
районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко
В.В.

при секретарі
Скребньовій А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором, посилаючись на
те, що 22.06.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК»,
який у подальшому змінив назву на ПАТ
«УКРСИББАНК» та ОСОБА_1, було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу
№0, згідно якого ОСОБА_1 було
надано кредит у розмірі 20787 дол.США з
кінцевим терміном повернення 22.06.2014
року під 12,5% річних за користування
кредитом.

23.02.2009 року між ПАТ «УКРСИББАНК»
та відповідачем ОСОБА_1 було укладено
додаткову угоду №3 до договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу №0, згідно
якої відповідачу було змінено кінцевий
термін повернення кредиту на 22.06.2016
року.

Відповідач свої зобов'язання за
Кредитним договором повністю не
виконує, внаслідок чого станом на
19.03.2013р. має заборгованість у
загальному розмірі 26581,22дол.США, що
згідно курсу НБУ складає 212463,69грн. з
яких: 15885,04 дол.США, що в еквіваленті
складає 126969,12грн. - заборгованість за
кредитом; 10696,18 дол.США, що в еквіваленті
складає 85494,56грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом.

08.12.2011 року відповідно до договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, своє право вимоги, що
виникло з кредитного договору у ПАТ
«УкрСиббанк», останнім передано ПАТ
«ДельтаБанк».

Представник позивача ТОВ
«Колекторська компанія «Вердикт» в
судовому засіданні підтримав позов з
викладених в ньому підстав та просив
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
підтвердив, що дійсно був укладений
кредитний договір, однак в зв'язку зі
скрутним становищем не має змоги
сплачувати заборгованість.

Суд, перевіривши матеріали справи,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, приходить до слідуючого.

В судовому засіданні встановлено, що
22.06.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який
у подальшому змінив назву на ПАТ
«УКРСИББАНК» та ОСОБА_1, було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та заставу транспортного засобу
№0, згідно якого ОСОБА_1 було
надано кредит у розмірі 20787 дол.США з
кінцевим терміном повернення 22.06.2014
року під 12,5% річних за користування
кредитом.

23.02.2009 року між ПАТ «УКРСИББАНК»
та відповідачем ОСОБА_1 було укладено
додаткову угоду №3 до договору про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу №0, згідно
якої відповідачу було змінено кінцевий
термін повернення кредиту на 22.06.2016
року.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи
08.12.2011 року відповідно до договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, своє право вимоги, що
виникло з кредитного договору у ПАТ
«УкрСиббанк», останнім передано ПАТ
«ДельтаБанк».

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідач свої зобов'язання за
Кредитним договором повністю не
виконує, внаслідок чого станом на
19.03.2013р. має заборгованість у
загальному розмірі 26581,22дол.США, що
згідно курсу НБУ складає 212463,69грн. з
яких: 15885,04 дол.США, що в еквіваленті
складає 126969,12грн. - заборгованість за
кредитом; 10696,18 дол.США, що в еквіваленті
складає 85494,56грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Аналізуючи зібрані докази, суд
вважає, що позовні вимоги про
повернення коштів знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
доведені та підлягають задоволенню в
розмірі 212463,69грн.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача в
стягненні коштів на його користь з
відповідача засновані на законі та
підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 2124,64грн. понесених
позивачем та документально
підтверджених судових витрат.

Враховуючи викладене і керуючись
ст.ст. 22, 526, 530,536,610,611,625,629,1054 ЦК України,
ст.ст. 10. 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 216, 224,225, 226, 227
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» кошти в
розмірі 212463,69грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» судові
витрати у сумі 2124,64грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Бабко В.В.