Справа № 739/663/14-ц Провадження № 22-ц/795/1363/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Іващенко А.І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.,
при секретарі:Герасименко Ю.О.,
за участю:представника позивача ГУ ПФУ в Чернігівській області заступника начальника юридичного відділу Клунко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Новгород-Сіверського районного суду від 14 травня 2014 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 р. ГУ ПФУ в Чернігівській області пред`явило позов до ОСОБА_1 , в якому просило стягти з останньої на свою користь 838 грн. 00 коп. надміру виплаченої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач перебувала у позивача на обліку та отримувала пенсію у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_2 . На підставі довідки Шосткинського інституту Сумського державного університету № 295/к від 05.09.2011 р. про те, що ОСОБА_2 навчатиметься у даному закладі з 01.09.2008 р. по 30.06.2012 р., відповідачеві було виплачено вищевказаний вид пенсії по 30.06.2012 р. Проте по 31.05.2012 р. ОСОБА_2 був студентом освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» вказаного закладу, з 01.06.2012 р. по 05.07.2012 р. він мав статус випускника та військовозобов`язаного, який проходить навчальні збори на базі військової частини НОМЕР_1 , з 06.07.2012 р. по 31.08.2012 р. ОСОБА_2 був абітурієнтом на освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст» і з 01.09.2012 р. по 30.06.2013 р. останній мав статус студента освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст». Одночасно в період з 01.09.2010 р. по 04.07.2012 р. ОСОБА_2 був слухачем кафедри військової підготовки Сумського державного університету за програмою підготовки офіцерів запасу. Перебування на даній кафедрі не дає права на отримання пенсії у разі втрати годувальника, оскільки вона готує офіцерів запасу. Таким чином, ОСОБА_2 з 01.06.2012 р. по 05.07.2012 р. мав статус випускника освітнього кваліфікаційного рівня «бакалавр» та військовозобов`язаного під час проходження навчального збору. Отже за період з 01 по 30 червня 2012 р. відповідач не мала права отримувати пенсію у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_2 у вищевказаній сумі. ОСОБА_1 не повідомила позивача про те, що її син у червні 2012 р. мав статус випускника освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» та військовозобов`язаного під час проходження навчального збору, у зв`язку з чим за цей місяць їй безпідставно було виплачено пенсію; у добровільному порядку відповідач відмовилася погасити надміру виплачену суму пенсії.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить скасувати дане рішення і ухвалити рішення по суті позовних вимог. Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви. Крім того, а апеляційній скарзі зазначено іще й таке:
- посилання місцевого суду на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на Порядок відшкодування коштів, надмірно виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, на ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також на ст. 1215 ЦК України є невірним, т.я. до спірних правовідносини має бути застосовано не ці нормативні акти, а ст. 60 Закону № 2262,
- відповідач знала про те, що її син закінчив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» 31.05.2012 р., а тому вона є недобросовісним набувачем пенсії за спірний період.
У судовому засіданні представник ГУ ПФУ в Чернігівській області підтримала апеляційну скаргу, а ОСОБА_1 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просила її відхилити за безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту зловживань, вини чи недобросовісності з боку відповідача, які призвели до набуття нею спірних коштів, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення з відповідача. З цими висновками неповністю погоджується апеляційний суд.
Так, по справі встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На підставі довідки Шосткинського інституту Сумського державного університету від 05.09.2011 р. № 295/к позивач виплачував відповідачеві вказаний вид пенсії після досягнення її сином ОСОБА_2 18-річного віку і до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з продовженням ОСОБА_2 навчання у Сумському державному університеті з 01.09.2012 р. по 30.06.2013 р. позивач продовжив виплату відповідачеві цього виду пенсії по 30.06.2013 р.
ОСОБА_2 навчався:
- в Шосткинському інституті Сумського державного університету з 01.09.2008 р. по 31.05.2012 р., з якого був відрахований у зв`язку з отриманням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр»,
- у Сумському державному університеті з 01.09.2012 р. по 30.06.2013 р., з якого був відрахований у зв`язку з закінченням університету та отриманням освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст».
Одночасно ОСОБА_2 з 06.09.2010 р. по 04.07.2012 р. був слухачем кафедри військової підготовки Сумського державного університету за програмою підготовки офіцерів запасу. Згідно з програмою підготовки офіцерів запасу, останній з 05.06.2012 р. по 04.07.2012 р. був призваний для проходження навчального збору на базі військової частини НОМЕР_1 .
Кафедра військової підготовки Сумського державного університету є структурним військовим навчальним підрозділом Сумського державного університету без права юридичної особи; Сумський державний університет є цивільним вищим навчальним закладом.
За період з 01 по 30 червня 2012 р. позивач нарахував відповідачеві переплату пенсії, про яку йдеться, у місячному розмірі пенсії за цей місяць в сумі 838 грн. 00 коп.
Наведені обставини учасниками судового розгляду не оспорюються і, крім того, вони підтверджуються копіями документів відповідного змісту (а.с. 6, 7, 8, 10, 12, 21, 55-57, 59-67, 72-73, 74).
З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Таким чином, виходячи з цієї норми права і вищеописаних доказів, по справі встановлено, що ОСОБА_2 протягом спірного періоду (червень 2012 р.) проходив підготовку (у якості слухача) для проходження військової служби на посадах офіцерського складу не у вищому військовому навчальному закладі, а у військовому навчальному підрозділі (кафедра військової підготовки) вищого цивільного навчального закладу (Сумського державного університету).
Частиною 6 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони), стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку. Тобто цією нормою права не передбачено, що слухачі військових навчальних підрозділів вищого навчального закладу не мають права на пенсію в разі втрати годувальника після досягнення ними 18-річного віку до закінчення навчальних закладів (але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку). Тому позивач дійшов незаконного висновку про те, що відповідач не мала права отримувати пенсію у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_2 за червень 2012 р. у зв`язку з тим, що протягом цього місяця останній був слухачем кафедри військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу Сумського державного університету. Отож ГУ ПФУ в Чернігівській області незаконно нарахувало ОСОБА_1 переплату пенсії, про яку йдеться, у сумі 838 грн. 00 коп.
ГУ ПФУ в Чернігівській області як на одну з підстав задоволення позову посилається на те, що ОСОБА_2 на виконання п. 14 Порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів, який затверджено постановою Кабміну України від 01.02.2012 р. № 48, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.06.2012 р. по 04.07.2012 р. було призвано для проходження навчального збору на базі військової частини НОМЕР_1 . Проте це посилання є хибним, т.я. у п. 6 названого Порядку зазначено, що військова підготовка включається до варіативної частини освітньо-професійних програм підготовки та навчальних планів вищого навчального закладу, студенти якого проходять військову підготовку, як окрема навчальна дисципліна і що вона складається з теоретичного і практичного курсу військової підготовки у військовому навчальному підрозділі або у вищому військовому навчальному закладі та навчального збору. Тож проходження ОСОБА_2 навчального збору на базі військової частини НОМЕР_1 з 05.06.2012 р. по 04.07.2012 р. відповідно до наказу військового комісара Сумського об`єднаного міського військового комісаріату є складовою освітньо-професійної програми його підготовки як слухача кафедри військової підготовки Сумського державного університету. Отже цей факт не має наслідком припинення права ОСОБА_1 на отримання від ГУ ПФУ в Чернігівській області пенсії у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_2 за червень 2012 р.
Доводи апеляційної скарги не містять підстав для задоволення позовних вимог з підстав, що вже наведено вище.
Оскільки висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову є вірним, а мотиви, з яких суд дійшов цього висновку, є хибними, то оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову та залишенню без змін в іншій частині.
Керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Рішення Новгород-Сіверського районного суду від 14 травня 2014 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
В іншій частині дане рішення залишити без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: