Справа №482/1319/13-ц 04.03.2014 04.03.2014 04.03.2014
Провадження №22-ц/784/784/14
Головуючий у першій інстанції Ітрін
в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Ухвала

Іменем України

04 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Бакута Т.В.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 15 січня
2014 року

за позовом

ОСОБА_4 до Новоодеської державної
нотаріальної контори, Новоодеської
районної державної адміністрації
Миколаївської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог -
управління праці та соціального
захисту Новоодеської районної
державної адміністрації Миколаївської
області, Бузька сільська рада
Новоодеського району Миколаївської
області, про встановлення факту
родинних відносин та визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до Новоодеської
державної нотаріальної контори,
Новоодеської районної державної
адміністрації Миколаївської області
про встановлення факту родинних
відносин та визначення додаткового
строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог позивачка
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її
батько ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_1.
Після його смерті відкрилася спадщина
на належну йому земельну частку (пай)
розміром 7.8 умовних кадастрових
гектарів, яка перебувала у колективній
власності КСП „Бузький" та призначена
для сільськогосподарського
виробництва та житловий будинок в с.
Бузьке Новоодеського району
Миколаївської області.

Вона є єдиним спадкоємцем першої
черги, оскільки її мати ОСОБА_6, дружина
спадкодавця, померла ІНФОРМАЦІЯ_5

В установлений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталася,
оскільки про наявність спадкового
майна, а саме: земельної ділянки вона
дізналася у червні 2013 року від
односельців батька.

Ухвалами суду від 02 серпня 2013 року
та від 29 жовтня 2013 року до участі в
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог залучено -
управління праці та соціального
захисту Новоодеської районної
державної адміністрації Миколаївської
області та Бузьку сільську раду
Новоодеського району Миколаївської
області відповідно.

Посилаючись на поважність причин
пропуску строку на прийняття спадщини,
а саме те, що вона проживає за межами
Миколаївської області, хворіє,
доглядала за хворим сином, уточнивши
свої позовні вимоги, позивачка
остаточно просила надати їй
додатковий строк на

прийняття спадщини, що відкрилася
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме: земельну частку
(пай) розміром 7.8 умовних кадастрових
гектарів, що знаходиться на території
Бузької сільської ради Новоодеського
району Миколаївської області та
житловий будинок в с. Бузьке
Новоодеського району Миколаївської
області, строком на 3 місяці з моменту
набрання рішенням суду чинності та

встановити факт родинних відносин, а
саме те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є її
батьком.

Рішенням Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 15 січня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Встановлено факт
про те, що ОСОБА_4 була рідною донькою
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. В
задоволенні вимог щодо визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним, ухвалене з порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову скасувати
та ухвалити нове, задовольнивши її
вимоги в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивачки,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що ОСОБА_5 проживав
та був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2. Житловий будинок, що
знаходився за вказаною адресою
належав йому на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 20 вересня 1977 року
(а.с.63).

Крім того, на підставі сертифікату МК
№0146687 йому належало право на земельну
частку (пай) розміром 7.8 кадастрових
гектарів для сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Бузької сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області

( а.с. 46,47,48, 49).

З 14 червня 1986 року ОСОБА_5
перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ( а.с.
14,65)

Відповідно до копії свідоцтва про
народження матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
є ОСОБА_6.

В графі батько запис відсутній (
а.с. 10).

З 09 липня 1999 року по 14 лютого 2003
року ОСОБА_5 перебував на
обслуговуванні в стаціонарному
відділенні (будинок пристарілих)
управління праці соціального захисту
населення Новоодеської районної
державної адміністрації ( а.с.44- 48).

07 грудня 2000 року останній
подарував управлінню праці
соціального захисту населення
Новоодеської районної державної
адміністрації належну йому земельну
частку (пай) ( а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер ( а.с.17).

Після його смерті відкрилася
спадщина на житловий будинок за
вищевказаною адресою.

За даними Новоодеського державної
нотаріальної контори спадкова справа
після його смерті не заводилася в
зв'язку з відсутністю поданих заяв
спадкоємцями, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося ( а.с.25,26).

Звертаючись до суду з вимогами про
надання додаткового строку на
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, позивачка посилалася на те, що
причини пропуску нею такого строку є
поважними, оскільки вона проживає за
межами Миколаївської області, а саме: в
Черкаській області. Крім того, за
станом свого здоров'я та здоров'я свого
сина не могла своєчасно звернутися з
заявою про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4 в цій частині, суд першої
інстанції виходив із відсутності
підстав для продовження строку на
прийняття спадщини, оскільки
позивачкою не надано доказів
поважності причин пропуску такого
строку після смерті ОСОБА_5, яка
відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6.

При цьому суд першої інстанції
обґрунтовано керувався нормами ЦК
Української РСР, оскільки спадщина
відкрилася до 1 січня 2004 року й строк на
її прийняття закінчився до цієї дати
відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК
Української РСР.

Зазначений висновок суду першої
інстанції узгоджується з вимогами
закону та роз'ясненням, викладеним у п. 1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування", відповідно до яких в
разі

відкриття спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК
України і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом (п. 1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" ).

Між тим, суд першої інстанції в
порушення вимог ст.11 ЦПК України,
вирішуючи даний спір, вийшов за межі
пред'явлених позовних вимог, оскільки
позивачка просила надати їй додатковий
строк на прийняття спадщини у
відповідності до положень норм книги 6

(ст.ст.1216-1308) ЦК України, який набрав
чинності 01 січня 2004 року, а не
продовжити строк на прийняття
спадщини.

Не зважаючи на те, що суд першої
інстанції при ухваленні спірного
рішення щодо відмови у задоволені
позову виходив із інших підстав, але
остаточний висновок суду є правильним,
таке не є підставою для скасування
даного рішення в силу ч.2 ст.308 ЦПК
України.

В той же час, слід зазначити, що у суду
першої інстанції за вказаних обставин
і наявних в матеріалах справи
письмових доказів не було підстав для
встановлення факту родинних відносин
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Але оскільки
рішення суду в цій частині не
оскаржувалося, то підстав для
перегляду його в апеляційному порядку
не має.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_4 неодноразово зверталася до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини, не можуть бути прийнятті до
уваги, оскільки не підтверджуються
доказами у відповідності до ст.ст.10,60
ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції неправомірно не
взяв до уваги тяжку хворобу позивачки
та її сина не заслуговують на увагу,
по-перше, надані копії медичних
довідок щодо стану здоров'я позивачки
не підтверджують її тяжкий стан на час
відкриття спадщини, тобто на 2003 рік,
по-друге, догляд за іншим членом сім'ї
може розцінюватися як істотні труднощі
для прийняття спадщини в разі, якщо
буде доведено належними та допустимими
доказами взагалі існування таких
обставин, необхідність особистої
участі в сторонньому догляді,
неможливості залишення особи навіть на
деякий час. Крім того, навіть наявність
хвороби у позивачки не позбавляло її
можливості прийняти спадщину шляхом
надіслання заяви поштовою
кореспонденцією до м. Нова Одеса
Миколаївської області, або звернутися
до нотаріальної контори за місцем
перебування у м. Сміла Черкаської
області.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
відхилити, а рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: