АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2062/14
Головуючий 1-ї інстанції
Справа № 2/643638/14
Категорія : про стягнення
Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого судді -
Швецової Л.А.

суддів -
Піддубного Р.М., Малінської С.М.

при секретарі -
Андрійко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 22 січня 2014
року у цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоремонт» до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги , -

В С Т А
Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ТОВ
«Енергоремонт» звернулося до суду з
позовом в якому просило стягнути на
його користь з відповідачів у
солідарному порядку заборгованість за
квартирну плату та комунальні послуги
в сумі 2979 грн. 99 коп., а також судовий
збір у сумі 214 грн. 60 коп.

В обґрунтування своїх позовних
вимог ТОВ «Енергоремонт» посилалося на
те, що відповідачу - ОСОБА_4, під час
перебування її у трудових відносинах з
ВАТ «Харківське енергоремонтне
підприємство» (колишнім власником
будинку), було видано ордер для
тимчасового проживання у кімнаті за
АДРЕСА_1.

Після припинення трудових
відносин між ВАТ «Харківське
енергоремонтне підприємство» та
ОСОБА_4, відповідач з залежними від неї
особами залишилася проживати на
виділеній йому житловій площі.

Згідно рішення Харківської
міської ради № 1062 від 05.11.2003 року
будинок за

АДРЕСА_1 ( в якому проживає відповідачі)
був виключений із числа гуртожитків з
надання йому статусу житлового
будинку.

02 червня 2008 року вищезазначений
будинок був переданий до статутного
капіталу ТОВ «Енергоремонт».

Згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно 08
листопада 2011 року будинок АДРЕСА_1 є
приватною власністю ТОВ
«Енергоремонт».

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у
разі зміни власника житла, переданого в
найм, до нового власника переходять
права та обов'язки наймодавця.

Після передачі ВАТ «ХЕРПом»
вищезазначеного будинку у власність
ТОВ «Енергоремонт», який обслуговує
будинок та прибудинкову територію за
власні кошти, останній придбав право
вимагати сплати квартирної плати та
комунальних послуг від мешканців
гуртожитку.

Однак, в свою чергу відповідачі
своєчасно і в повному обсязі не
відшкодовують витрати за комунальні
послуги (електроенергію), послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
території, згідно розрахунків.

В наслідок чого за весь час
проживання відповідачів за вказаною
адресою, у них виникла заборгованість
перед ТОВ «Енергоремонт», яка за період
з 01.01.2012 року по 01.04.2012 року складає 336
грн. 53 коп., заборгованість з квартирної
плати, утримання будинку та
прибудинкової території в період з
01.04.2010 року по 01.09.2012 року складає 2643
грн.46 коп. Таким чином, загальна сума
заборгованості з електроенергії,
квартирної плати, утримання будинку та
прибудинкової території відповідачів
перед позивачем складає 2979,99 грн.
(згідно з довідки розрахунку) та
повинна бути стягнута на користь
позивача.

Разом з тим відповідачі
продовжують користуватися послугами,
які надаються позивачем.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 22 січня 2014 року
позов ТОВ « Енергоремонт » задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
користь ТОВ « Енергоремонт »
заборгованість з квартирної плати у
розмірі 2979 (дві тисячі дев'ятсот
сімдесят дев'ять ) гривен 99 копійок та
судовий збір в розмірі 214 (двісті
чотирнадцять) гривен 60 копійок.

На погодившись з вказаним рішенням
суду першої інстанції представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся на нього з
апеляційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати це рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити у повному обсязі
його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що
сторонами були заявлені у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем було
надано достатні та належні докази на
підтвердження своїх позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким
висновком районного суду, оскільки цей
висновок відповідає матеріалам справи
та ґрунтується на законі.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначені Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004 р. № 1875-IV.

Відповідно до статті 1 вказаного
Закону комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Виконавцем житлово-комунальних
послуг є суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Власником приміщення, будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд (далі -
власник) - фізична або юридична особа,
якій належить право володіння,
користування та розпоряджання
приміщенням, будинком, спорудою,
житловим комплексом або комплексом
будинків і споруд, зареєстроване у
встановленому законом порядку.

Споживачем житлово-комунальних
послуг вважаться фізична чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

Обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг визначені
статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Зокрема, обов'язком споживача є
оплата житлово-комунальних послуг у
строки, встановлені договором або
законом, а обов'язком виконавця -
надання послуг вчасно та відповідної
якості згідно із законодавством та
умовами договору.

Судом встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що згідно рішення
Харківської міської ради від 05
листопада 2003 року №1062 будинок за
АДРЕСА_1 виключений із числа
гуртожитків, йому надано статус
житлового будинку (а.с.14).

Відповідно до акту
прийому-передачі від 02 червня 2008 року
будинок за вищевказаною адресою
переданий до статутного капіталу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоремонт»
(а.с.17).

Згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно з 08
листопада 2011 року будинок АДРЕСА_1 є
приватною власністю товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергоремонт» (а.с.20).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2
проживають у кімнаті 603 (а.с. 9-11), є
споживачами комунальних послуг, послуг
по утриманню будинку та прибудинкової
території .

Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст.
20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ч. 3 ст. 820
ЦК України відповідачі зобов'язані
своєчасно сплачувати квартирну плату
та плату за комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом. Якщо строк внесення плати за
користування житлом не встановлений
договором, наймач вносить її щомісяця.

Матеріали справи свідчать, що
внаслідок не сплати відповідачами
квартирної плати та плати за
електроенергію, в них перед ТОВ
«Енергоремонт», як власника будинку,
утворилася заборгованість у розмірі 2643
грн.46 коп..

Згідно ст. 816 Цивільного кодексу
України особи, які проживатимуть разом
із наймачем, набувають рівних з ним
прав та обов'язків щодо користування
житлом. Якщо наймачами житла є кілька
осіб, їхні обов'язки за договором найму
житла є солідарними. Відповідно до
ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

За вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухваленні рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатній і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, ухвалив законне рішення в
частині стягнення заборгованості в
сумі 2979,99 грн.

Однак, судова колегія приходить до
висновку, що суд першої інстанції
помилково стягнув з відповідачів
судовий збір у солідарному порядку і
вважає, що з ОСОБА_4, ОСОБА_2 підлягає
стягненню по 107,20 грн. судового збору з
кожного.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, п.1 ч.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 22 січня 2014 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2 судовий збір
по 107 (сто сім гривень) 20 копійок з
кожного.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ухвалою апеляційної інстанції
законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -