Справа № 750/805/14
Провадження № 2/750/650/14
24 березня 2014 року
Деснянський районний суд міста
головуючого - судді Супруна О.П.,
при секретарі - Носенко М.Ю.,
за участю відповідача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
21 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача, в якому
просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» суму
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу у розмірі 2 241 грн. 71
коп., а також судові витрати.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, але подав
письмову заяву, в якій просив позов
задовольнити, розглянути справу без
його участі, проти заочного рішення не
Відповідач позов не визнав та просив
відмовити в його задоволенні,
мотивуючи це тим, що малолітня дитина
не могла заподіяти автомобілю
зазначені у висновку експертного
автотоварознавчого пошкодження,
зважаючи на їх розмір та характер.
Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що 30
серпня 2011 року між ПрАТ «Страхова
компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було
укладено договір добровільного
страхування власників наземних
транспортних засобів за номером
025073/4008/0005111, у відповідності до умов
якого ризики настання певних страхових
випадків під час експлуатації
автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1, були
застраховані ПрАТ «Страхова компанія
«УНІКА» на умовах, визначених чинним
законодавством України (а.с. 21-30).
15 квітня 2012 року близько 14 години 25
хвилин на перехресті вулиць
Рокоссовського - 50 років СРСР у місті
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу Dacia Logan, д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова у справі №
2506/4029/2012 від 11 червня 2012 року ОСОБА_1
(батька неповнолітнього ОСОБА_3.)
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.
За для відшкодування понесених
збитків, пов'язаних із пошкодженням
автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2
звернувся за виплатою страхового
відшкодування до ПрАТ «СК «УНІКА» на
підставі укладеного договору
добровільного страхування №
025073/4008/0005111 від 30 серпня 2011 року.
ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено
страхове відшкодування ОСОБА_2 у
розмірі 2 241 грн. 71 коп., про що свідчить
платіжне доручення № 022379 від 03 липня 2012
Посилаючись на вищевикладене та
положення ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 1178 Цивільного
кодексу України, позивач просить
стягнути з відповідача суму
виплаченого ОСОБА_2 страхового
Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 10 постанови «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня
2013 року, особи, винними діями яких
завдано шкоди майну, яке
використовується при здійсненні
діяльності, що є джерелом підвищеної
небезпеки, якщо таким особам не було
завдано шкоди цим джерелом,
відповідають за завдану шкоду на
підставі статті 1166 ЦК. У випадках, коли
разом із завданням шкоди джерелом
підвищеної небезпеки (не внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки) завдано також шкоди джерелу
підвищеної небезпеки і цьому сприяла
груба необережність потерпілого,
згідно з положеннями статті 1193 ЦК може
бути зменшено розмір відшкодування
шкоди потерпілому. Покладення на нього
із цих підстав відповідальності за
шкоду, завдану при цьому джерелу
підвищеної небезпеки, статтею 1193 ЦК не
Малолітньому ОСОБА_3 вищевказаною ДТП
завдано легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, про що свідчить постанова
інспектора з дізнання ВДАІ ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області від 24
квітня 2012 року про відмову в порушенні
кримінальної справи.
З аналізу зазначених норм
законодавства, роз'яснень Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ та викладених обставин справи
вбачається, що оскільки малолітньому
ОСОБА_3 завдано шкоди джерелом
підвищеної небезпеки - автомобілем «Dacia
Logan» під керуванням ОСОБА_2, він не може
нести цивільно-правову
відповідальність за завдану
транспортному засобу шкоду, так само як
і його батько - відповідач ОСОБА_1
Враховуючи все вищевикладене, суд не
вбачає правових підстав для
задоволення позовних вимог ПрАТ «СК
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294
ЦПК України, суд
в задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у розгляді справи, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.П. Супрун