Справа № 4-с/756/25/14
У Х В А Л А

28 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

при секретарі - Поливко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Києві скаргу ОСОБА_1, на дії та
бездіяльність державного виконавця
ВДВС Броварського міськрайонного
управління юстиції Прокопченко Ж.Г., -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в
порядку цивільного судочинства зі
скаргою, на дії старшого державного
виконавця ВДВС Броварського
міськрайонного управління юстиції
Прокопченко Ж.Г., в якій просить
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 28.08.2013 ВП№
39524918, та зобов'язати ВДВС Броварського
міськрайонного управління юстиції
винести постанову про закриття
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу виданого
Оболонським районним судом м. Києва.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що
18 вересня 2013 року ним було отримано
простим листом без зворотнього
поштового повідомлення постанову від
28.08.2013 року про відкриття державним
виконавцем Прокопченко Ж:Г.
виконавчого провадження (ВП №39524918),
відкритого на підставі судового наказу
від 23.05.2011 року №2-н-260, виданого
Оболонським районним судом м. Києва,
про стягнення з нього на користь ПАТ
«МТС України» боргу в розмірі 1172,18 грн.

На думку заявника, вищезазначена
постанова від 18.09.2013 року (ВП №39524918)
винесена державним виконавцем
Прокопченко Ж.Г. на підставі судового
наказу від 23.05.2011 року №2-н-260, виданого
Оболонським районним судом м. Києва, з
порушенням Закону України «Про
виконавче провадження», тому вона має
бути скасована.

Також, заявник вважає, що у судового
наказу від 23.05.2011 року №2-н-260, виданого
Оболонським районним судом м. Києва,
закінчився строк для пред'явлення до
виконання, так як від дати видачі
судового наказу (23.05.2011 року) до
пред'явлення його до виконання 28.08.2013
року ВДВС Броварського МУЮ минуло 2
роки і три місяці.

Заявник в судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду скарги був
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву, в якій зазначив, що просить
розглядати справу у його відсутність.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про час, та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду письмові
заперечення, в яких просив у
задоволенні скарги відмовити з підстав
викладених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у
справі докази, суд приходить до
висновку, що у задоволенні скарги
необхідно відмовити виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.08.2013 року державним виконавцем ВДВС
Броварського міськрайонного
управління юстиції Прокопченко Ж.Г.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
судового наказу від 23.05.2011 року №2-н-260,
виданого Оболонським районним судом м.
Києва, про стягнення з Прокопченко Ж.Г.
на користь ПАТ «МТС України» боргу в
розмірі 1172,18 грн (а.с.16).

Згідно п.2. ст.25 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Також, у відповідності до п.5 ст.25 ЗУ
«Про виконавче провадження», яка
містить положення, що копії постанови
про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові, державним виконавцем на
адресу боржника була направлена копія
вищезазначеної постанови про
відкриття виконавчого провадження, що
підтверджується копією конверту,
наявного в матеріалах справи (а.с.17).

Також у своїй скарзі, ОСОБА_1 зазначив,
що 18 вересня 2013 року ним було отримано
постанову від 28.08.2013 року про відкриття
державним виконавцем Прокопченко Ж:Г.
виконавчого провадження (ВП №39524918),
відкритого на підставі судового наказу
від 23.05.2011 року №2-н-260, виданого
Оболонським районним судом м. Києва,
про стягнення з нього на користь ПАТ
«МТС України» боргу в розмірі 1172,18 грн,
що може свідчити про те, що державний
виконавець у повному обсязі, виконав
вимоги чинного законодавства, щодо
надсилання та повідомлення боржника
про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні було встановлено,
що судовий наказ від 23.05.2011 року №2-н-260,
виданий Оболонським районним судом м.
Києва, про стягнення з Прокопченко Ж.Г.
на користь ПАТ «МТС України» боргу в
розмірі 1172,18 грн, був переданий до ВДВС
Броварського міськрайонного
управління юстиції, у зв'язку з
винесенням постанови про закінчення
виконавчого провадження від 01.08.2013 року
№35686321, та на підставі ЗУ «Про виконавче
провадження» та інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 «Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень».

Також начальником відділу ДВС
Оболонського РУЮ у м.Києві на адресу
ВДВС Броварського РУЮ було направлено
супровідний лист, про те що, з
Оболонського РУЮ у м.Києві до ВДВС
Броварського РУЮ направляється
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 01.08.2013 року винесеня у зв'язку з
направленням за належністю
виконавчого документа: судового наказу
№2-н-260 від 23.05.2011 року, виданого
Оболонським районним судом м. Києва.

Перевіривши відомості викладені у
супровідному листі, судом було
встановлено, що виконавцем були
проведені всі можливі дії щодо
виконання судового наказу №2-н-260 від
23.05.2011 року, виданого Оболонським
районним судом м. Києва, але у зв'язку з
тим що, єдиним майном на яке може бути
звернене стягнення є земельна ділянка,
яка знаходиться на територіальній
підсудності ВДВС Броварського РУЮ,
державний виконавець дотримуючись
чинного законодавства України
направив судовий наказ, за для його
реального виконання, до ВДВС
Броварського РУЮ. На думку суду
державний виконавець діяв в межах
чинного законодавства, та з
дотриманням норм та положень ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п.7 ст.20 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
може бути передано від одного органу
державної виконавчої служби до
іншого, від одного державного
виконавця до іншого в порядку,
встановленому Міністерством юстиції
України.

Згідно п.3.16 вище зазначеної інструкції
у разі направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
органу ДВС відповідно до пункту 10
частини першої статті 49 Закону
державний виконавець у постанові про
закінчення виконавчого провадження
зазначає причини направлення
виконавчого документа за належністю,
повідомляє про проведені виконавчі дії
(якщо стягнення проведено частково,
зазначається про фактично стягнену
суму коштів), якщо боржник відсутній,
вказується дата складання акта про
відсутність боржника. До копії
постанови про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
додає також постанови про стягнення
виконавчого збору, витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій, копії постанов про накладення
арешту на кошти чи майно боржника,
копії документів щодо майнового стану
боржника та його доходів у разі їх
наявності.

Також судом було встановлено, що за
період перебування виконавчого
документа у відділі ДВС Оболонського
РУЮ, виконавчий документ стягувану не
повертався і строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання не
переривався.

Згідно п.10.ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче
провадження» У разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження
за рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Таким чином, враховуючи вище викладене,
відомості, що містяться в матеріалах
справи, суд вважає, що старший
державний виконавець ВДВС
Броварського РУЮ, під час винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, діяв межах чинного
законодавства, та у відповідності до
всіх норм та положень ЗУ «Про
виконавче провадження», дотримувався
інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 «Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», тому у задоволенні скарги має
бути відмовлено.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388
ЦПК України, на підставі ст.ст 20,49,50,63 ЗУ
«Про виконавче провадження», та
інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 «Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, на дії та
бездіяльність державного виконавця
ВДВС Броварського міськрайонного
управління юстиції Прокопченко Ж.Г. -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна