Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

" 30 " грудня 2014 року

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Канівця Л.Ф.,

за участю секретаря - Венгловської О.С.

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадковому майні , земельної ділянки ,-

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд до ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом посилаючись на те , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 яка на день смерті проживала в будинку АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно належне на праві приватної власності .

17 лютого 1988 року її мати ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження , що житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 заповідає відповідачу ОСОБА_2 .

В заповіті спадкодавиця зробила заповітне розпорядження лише на житловий будинок та надвірні будівлі , а тому вона , позивач ОСОБА_3 має право на частку земельної ділянки відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України .

Оскільки розмір часток у спадщині є рівними , то просить суд визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині 1/1 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог ,пославшись на те , що мати крім будинку, була власником земельної ділянки , площею 570 м.кв. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд , вартістю 55 423 , 00 грн . Земельну ділянку не заповіла . Оскільки частки у спадщині є рівними, то кожен із спадкоємців має право на виділ своєї частки у спадковому майні .

Просить визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/2 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 не визнала , суду пояснила , що вона є власником житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_1 , а відтак земельна ділянка розподілу не підлягає .

Просить в позові відмовити .

Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов до задоволення не підлягає .

Судом встановлено , що мати сторін , яка була власником нерухомого майна , 17 лютого 1988 року на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження , що житловий будинок з надвірними будівлями , який знаходиться в АДРЕСА_1 заповідає відповідачу ОСОБА_2 .

Свідоцтвом про смерть стверджується , що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із Державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_4 яка проживала в АДРЕСА_1 була передана у приватну власність земельна ділянка , площею 570 м.кв. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд .

Ухвалою Володимир - Волинського міського суду від 27 травня 2014 року стверджується , що була затверджена мирова угода сторін у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права на обов'язкову частку у спадщині та виділ частки в натурі в житловому будинку та в господарських спорудах після смерті матері ОСОБА_4 за умовами якої , ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , який є спадковим майном та зобов'язується не чинити їй перешкоди при оформленні права власності на вказане майно .

А ОСОБА_2 зобов'язується сплатити ОСОБА_3 кошти в сумі 55 000,00 грн . в рахунок компенсації за належну їй обов'язкову частку в спадковому майні , будинку по АДРЕСА_1 в строк до 27 травня 2014 року .

Розпискою стверджується , що ОСОБА_2 умови мирової угоди виконала , сплативши ОСОБА_3 зазначену грошову суму .

Згідно ст. 377 ЦК України , що узгоджується з ст.120 Земельного Кодексу України , роз'ясненнями даними в під. "г" пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 2 ( із змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 ) " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " до особи , яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду , переходить право власності на земельну ділянку , на якій вони розміщені , без зміни її цільового призначення , у розмірах встановлених договором .

Якщо договором про відчуження житлового будинку , будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений , до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки , яка зайнята житловим будинком , будівлею або спорудою , та на частину земельної ділянки , яка є необхідною для їх обслуговування .

Судом встановлено , що ОСОБА_2 придбала частину житлового будинку за заповітом після смерті матері та згідно рішення суду другу частину в позивача ОСОБА_3

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається , що ОСОБА_2 являється власником всього будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Приватна власність зареєстрована в реєстрі за № 6319415 від 10 липня 2014 року .

А відтак , з переходом права власності на будинок до ОСОБА_2 перейшло право власності на земельну ділянку .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Позивач ОСОБА_3 не довела суду ті обставини , на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

З врахуванням вищенаведеного , суд вважає , що в позові ОСОБА_3 слід відмовити .

Керуючись ст.ст.10,60,81,88,209, 213-215, 218 ЦПК України,

ст. .377 ЦК України, ст .120 Земельного Кодексу України суд ,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадковому майні , в розмірі 1/2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя :/-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.Ф.Канівець