Справа № 215/885/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2014 року Тернівський районний
суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судді
Лиходєдова А.В.

при секретарі Поліян І.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без
фіксації судового засідання
технічними засобами, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про стягнення
сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
5727 грн. сплаченого страхового
відшкодування, посилаючись на те, що
02.11.2009 р. по вул. Волгоградській в м.
Кривому Розі сталася ДТП за участю
автомобілів «СПВ Рута» номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та «М-2140»
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, в результаті чого було
пошкоджено автомобіль «М-2140», що
належить останньому. Моторне
(транспортне) страхове бюро України
сплатило ОСОБА_2 5727 грн. страхового
відшкодування. За постановою
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу винним у ДТП визнано ОСОБА_1. До
МТСБУ перейшло право вимоги до ОСОБА_1
на відшкодування суми страхової
виплати.

Представник позивача надав до суду
заяву про підтримку позову та розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач надав заяву про розгляд
справи за його відсутності та
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що право страховика на
стягнення сплаченого страхового
відшкодування з водія автомобіля
нарівні з власником цього автомобіля,
виникло лише з 17.02.2011 р., тобто з моменту
прийняття нової редакції п. п. 38.2.1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а до цього діяла
редакція вказаної норми, що надавала
право позивачу подавати регресний
позов лише до власника транспортного
засобу, який спричинив ДТП, та який не
застрахував свою цивільно - правову
відповідальність, якщо не відбулося
протиправне заволодіння транспортним
засобом. Тобто, ні на час ДТП, ні на час
проведення позивачем страхової
виплати - 12.02.2010 р., він не мав права
регресного стягнення з водія, а мав
лише право такої вимоги до власника
транспортного засобу. ОСОБА_3, з яким
він - відповідач, перебував у трудових
відносинах , як водій маршрутного
таксі.

Судом були досліджені слідуючі докази:
- копія постанови від 02.12.2009 р.
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення за ст. 124
КУпАП для встановлення його вини як
водія автомобіля «СПВ Рута» номерний
знак НОМЕР_1 в ДТП 02.11.2009 р. (а.с. 41);

- копія полісу № ВВ / 7270059 обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2
для встановлення того, що належний йому
та пошкоджений автомобіль «М-2140» було
застраховано (а.с. 12);

- копії повідомлення до МТСБУ від імені
ОСОБА_2 про ДТП 02.11.2009 р. як про страховий
випадок (а.с. 13, 42);

- копія довідки про ДТП від органу ДАІ
про належність автомобіля «СПВ Рута»
ОСОБА_3 (а.с. 14);

- копія звіту № 140 про оцінку страхового
відшкодування автомобіля «М-2140»
державний номер НОМЕР_2 для
встановлення розміру відшкодування
ОСОБА_2 (а.с. 15-40);

- копії наказу № 336 від 11.02.2010 р. про
відшкодування шкоди, довідки № 1 від
03.02.2010 р. про розмір відшкодування,
розрахунку розміру виплати, платіжного
доручення № 525 від 12.02.2010 р. про виплату
страхового відшкодування для
перевірки проведення виплати, розміру
виплати та особи, що її отримала (а.с. 43,
44, 45, 45 А).

Дослідивши вказані докази суд вважає
встановленими слідуючі обставини, що
мають значення для справи.

Так 02.11.2009 р. сталася ДТП за участю
автомобілів «СПВ Рута» номерний знак
НОМЕР_1, належним ОСОБА_3, під керуванням
водія ОСОБА_1, що допустив порушення
правил дорожнього руху, працюючи
водієм маршрутного таксі за трудовим
договором, та «М - 2140» номерний знак
НОМЕР_2, належним ОСОБА_2 та під його
керуванням, в результаті чого було
пошкоджено останній автомобіль.

Позивач сплатив 12.02.2010 р. ОСОБА_2
платіжним дорученням 5727 грн.
страхового відшкодування. У зв'язку з
цим до позивача перейшло право
регресної вимоги до особи, що за
законодавством несе відповідальність
за завдану ОСОБА_2 шкоду.

Відносини з регресного відшкодування
шкоди регулюються в даному випадку
положеннями абзацу 1 Глави 82
«Відшкодування шкоди» Цивільного
кодексу України та п.п. 38. 2.1, п. 38.2 ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», який в діючій на
цей час редакції від 17.02.2011 р., дійсно
надає позивачу право подати регресний
позов до власника, а також водія
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо - транспортну пригоду, який не
застрахував свою цивільно - правову
відповідальність, крім осіб зазначених
у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Оцінивши досліджені докази в їх
сукупності суд вважає, що в позові
потрібно відмовити.

Так, дійсно позивач має право на регрес
не відшкодування проведеної ним
страхової виплати, але в даному випадку
не з відповідача ОСОБА_1 - водія
автомобіля «СПВ Рута», а лише з
власника вказаного автомобіля ОСОБА_3,
з яким водій перебував у трудових
правовідносинах.

Даний висновок зроблено судом із
аналізу положень п.п. 38.2.1 п. 38.1 ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у редакції від
17.02.2011 р., що діє на цей час, і в редакції
від 01.07.2004 р., що діяла на час ДТП і на час
проведення виплати страхового
відшкодування, 12.02.2010 р..

Так у редакції від 01.07.2004 р. п. п. 38.2.1 п. 38.1
ст. 38 вказаного Закону позивач мав
право подати регресний позов виключно
до власника транспортного засобу, якщо
не відбулося протиправне заволодіння
транспортним засобом.

Відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу
України, акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності, не мають
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Крім цього, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, що
діяла як на час виникнення
правовідносин по відшкодуванню шкоди,
так і на час виникнення правовідносин з
регресного відшкодування страхової
виплати, передбачає, що шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, та не покладає
обов'язку відшкодовувати таку шкоду
безпосередньо на водія транспортного
засобу.

Після отримання представником
позивача заперечень відповідача, в
яких він зазначив , що керував
транспортним засобом, перебуваючи в
трудових відносинах з власником
автомобіля, представник позивача не
спростовував цього твердження, тобто
визнав цю обставину, такою, що не
підлягає доказуванню, згідно з ч. 1 ст. 61
ЦПК України.

Тому суд вважає встановленим, що
відповідач не відноситься до категорії
осіб, які визначені ч. 2 ст. 1187, ст. 1188
Цивільного кодексу України, та п. 6
Постанови № 4 Пленуму ВССУ «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р., як
особи, що крім власника, на відповідній
правовій підставі володіють
транспортним засобом, що давало б
правові підстави для відповідальності
залученого позивачем відповідача за
цим позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
стягнення сплаченого страхового
відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги
в 10-и денний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: