ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в
складі : головуючого судді -
Ковалевської Л.М., при секретарі
-Омельчук С.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу в
порядку окремого провадження за
заявою ОСОБА_1 до заінтересованої
особи - управління пенсійного фонду
України в м.Фастові і Фастівському
районі про встановлення факту, що має
юридичне значення,-

в с т а н о
в и в :

Заявник звернувся до суду з даною
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, посилаючись на те,
що

, але для отримання їй необхідно
встановити факт проживання

В судовому засіданні заявник
підтримав подану заяву, просив
встановити факт, що

Представник заінтересованої
особи- управління пенсійного фонду
України в м.Фастові і Фастівському
районі не з»явився, направив до суду
свої заперечення.

Вислухавши пояснення заявника,
покази свідків, вивчивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, досягнувши віку 55
років, будучи потерпілим внаслідок
аварії на ЧАЕС та отримавши
посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1
звернувся до управління пенсійного
фонду України в м.Фастові та
Фастівському районі з метою
призначення йому пенсії по досягненню
пенсійного віку -55 років.

Управління пенсійного фонду
України в м.Фастові і Фастівському
районі призначило заявнику та
нарахувало пенсію, а пізніше
призупинив нарахування та виплату
пенсійного забезпечення з посиланням
на той факт, що враховуючи специфіку
роботи ОСОБА_1, який у період з 1985 року
по 1992 рік працював вахтовим методом на
роботах в Росії, відсутнє право на
призначення пенсійного забезпечення
по досягненню 55 річного віку у зв»язку
з тим, що він не прожив і не відпрацював
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю не менше чотирьох років
станом на 01.01. 1993 року.

Відповідно до записів в трудовій
книжці заявника, він прцював:

- з 17.04.1985 року по 22.03.1989 року-
«Ніжнєвартовскстрой»;

- з 01.04.1989 року по 15.01.1990 року -
«Центр молодежних проблем»;

- з 15.01.1990 року по 01.09.1990 року- СП
СССР-ФРГ «Діамакс інтернейшенл»;

- з 03.09.1990 року по 15.01.1992 року -
Западно-Сибирское об»єднання ХХІ век»

Вищезазначені підприємства
знахолились на території бувшого
Радянського союзу в Російські
Федерації.

Згідно копії будинкової книги
протягом усього життя заявник був
приписаний за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з наданих суду
архівних довідок про дні перебування
ОСОБА_1 на роботах в Російській
Федерації, його відрядження тривали
від 3 до 15 днів. В загальній сукупності,
за мінусом днів перебування на роботі (
поза межами м.Фастова) у період з 1985 по
1992 рік -заявник ОСОБА_1 постійно
проживав за адресою своєї прописки
разом зі своїми батьками в м.Фастові
станом на 01.01.1993 року - протягом 1748 днів
(що значно перевищує -чотири роки
(4х365=1460днів).

Вказані факти підтвердили в
судовому засіданні свідки -ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особи, які постійно
проживають на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони станом на
01.01.1993 року прожили у цій зоні не менше
чотирьох років - отримують статус
потерпілого -категорія 4.

Заявник, у встановленому законом
порядку отримав вказане посвідчення
-категорія -4 (серія-НОМЕР_1). Воно є
дійсним, діє безстроково на всій
території України.

До того ж, у зазначеному вище
законі, законодавець зазначає «особи,
які «постійно проживають», проте
відсутні посилання на термін
«безперервно проживають», отже,
тимчасове перебування ОСОБА_1 за межами
зони посиленого радіологічного
контролю не означає його непостійне
проживання в м.Фастові.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підверджені певними засобами
доказування, не можуть підверджуватись
іншими засобами доказування.

В даному випадку, суд, враховуючи
положення ст. 63 ЦПК України, вважає
подані документальні докази та покази
свідків належними і допустимими
доказами для встановлення факту, що має
юридичне значення.

Метою встановлення даного факту,
суд, відповідно до вимог ст. 259 ЦПК
України визначає отримання заявником
права на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК
України, рішення суду про встановлення
факту, який підлягає реєстрації в
державних органах, не замінює собою
документів, що видаються цими органами,
а лише є підставою для одержання
зазначених документів.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає заяву обгрунтованою, а
обставини, на які посилається заявник -
доведеними належними доказами.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,63, 256-259 ЦПК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно перебував за
адресою АДРЕСА_1:

з 01.05.1986 р. по 31.12.1986 р.- 158 днів;

в 1987 р.- 258 днів;

в 1988 р.-254 дні;

в 1989 р.-245 днів;

в 1990 р.-245 днів;

в 1991 р.-227 днів;

в 1992 р.-361 день.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: