Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Полуциган О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Павлоградвугілля" про
відшкодування моральної шкоди
спричиненої пошкодженням здоров'я, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся через суд з позовом
до Публічного акціонерного товариства
“ДТЕК Павлоградвугілля” про
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000,00 грн. посилаючись на те, що
він з 23.07.1990 року по 23.11.2012 рік
знаходився в трудових відносинах із
відповідачем та працював за різними
професіями із повним робочим днем у
шахті. Під час роботи на підприємстві
він отримав професійне захворювання. В
зв’язку з захворюванням МСЕК
встановила йому 16.07.2013 року втрату
працездатності в розмірі 65% та визнала
інвалідом 3 групи безстроково.
Внаслідок отриманого захворювання
йому була завдана моральна шкода, яка
виражається в тому, що він втратив
працездатність, став інвалідом,
постійно відчуває наслідки
професійного захворювання, часто
відбуваються напади кашлю, тому
змушений вживати лікарські препарати
та переодично проходити лікування в
лікарнях. Тому просить суд стягнути з
відповідача на його користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10 000,00
гривень.

Позивач в судове засідання не з"явився,
в позовній заяві вказав, що просить
слухати справу в його відсутність.
Позовні вимоги підтримує повністю.

Від представника відповідача ПАТ
“ДТЕК Павлоградвугілля” ОСОБА_2
надійшли письмові заперечення на позов
в яких він зазначив, що позов не визнає,
посилаючись на обставини вказані в
запереченні.

Суд, вивчивши заяви сторін, заперечення
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював
на шахтах ВАТ “Павлоградвугілля”,
правонаступником якого є ПАТ “ДТЕК
Павлоградвугілля”, у підземних умовах
з повним робочим днем у ш ахті, що
підтверджується копією трудової
книжки ( а.с. 5 - 7).

За час роботи позивач отримав
професійне захворювання, став
інвалідом 3 групи й йому 16.07.2013 року
первино встановлено 65% втрати
працездатності. ( довідка МСЕК № 3, а.с.
9).

Згідно п.3 ст. 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, який діяв з 01.04.2001
року, було передбачено відшкодування
моральної шкоди відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, але вказана
частина від 23.02.2007 року виключена.

Згідно п.1 ст.9 ЦК України положення
цього Кодексу застосовуються до
врегулювання відносин, які виникли у
сфері трудових відносин, якщо вони не
врегульовані іншими актами
законодавства.

Відповідно ст.1167 ЦК України і ст. 237-1
КЗпП України та рішення
Конституційного суду України № 20-рп/2008
від 08.10.2008 року, відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу моральну шкоду,
яка завдана йому в результаті
отриманого професійного захворювання
під час роботи в шкідливих умовах
праці, тобто під час роботи в ПАТ “ДТЕК
Павлоградвугілля”.

Доводи відповідача стосовно
відсутності висновку МСЕК щодо
наявності моральної шкоди є
безпідставними, оскільки згідно
рішення Конституційного Суду України
від 27.01.2004 року № 1-рп2004 р. громадяни,
котрим встановлена стійка втрата
професійної працездатності, мають
право на стягнення на їх користь
моральної шкоди.

В судовому засіданні наявність факту
заподіяння моральної шкоди позивачеві
встановлена тому, що він втратив
працездатність, став інвалідом,
змушений вживати лікарські препарати
та переодично проходити лікування в
лікарнях.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
бере до уваги роз'яснення п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Беручи до уваги конкретні обставини по
справі, характер отриманої позивачем
виробничої травми, ступінь втрати
професійної працездатності, обсяг
фізичних та моральних страждань, їх
інтенсивність та довготривалість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
наслідків, що наступили, суд вважає, що
належною компенсацією відповідачем
отриманої позивачем моральної шкоди
є сума в 6500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача повинні бути стягнуті
судові витрати по справі, а саме :
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

На підставі ст.1167 ЦК України, ст. 237-1
КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" про відшкодування
моральної шкоди спричиненої
пошкодженням здоров'я - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства “ДТЕК Павлоградвугілля”
на користь ОСОБА_1 в відшкодування
моральної шкоди суму в розмірі 6500 (
шість тисяч п"ятсот ) грн..

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” в
доход державного бюджету 229 ( двісті
двадцять дев"ять ) грн. 40 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя :

Л. В. Боженко