Справа №584/1143/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Данік Я. І.Номер провадження
22-ц/788/589/14 Суддя-доповідач - Білецький О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І., Кононенко О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК»

на рішення Путивльського районного
суду Сумської області від 28 січня 2014
року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а
н о в и л а :

19 листопада 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з позовом.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_3 умов
укладеного з банком кредитного
договору від 26 вересня 2007 року №б/н, за
яким відкрито картковий рахунок НОМЕР_1
з кредитним лімітом 4000 грн. на умовах
сплати 36% річних, просив стягнути з
даного відповідача заборгованість
станом на 31 жовтня 2013 року у сумі 17328
грн. 33 коп.

Рішенням Путивльського районного суду
Сумської області від 28 січня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено за
пропуском строку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», посилаючись на неповноту
з'ясування обставин, невідповідність
висновків фактичним обставинам та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначене рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Вказує, що справа розглядалася без
участі відповідача і заяви про
застосування строку позовної давності
від нього не надходили, а тому
оскаржуване рішення є заочним. Вважає,
що позичальник не виконав обов'язків за
договором, зобов'язання не припинилося,
отже договір діє до повного виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань,
тому строки позовної давності
дотримані. Доводить, що до уваги не
взяті докази про ознайомлення
відповідача з умовами кредитування та
про домовленість сторін щодо
автоматичної пролонгації договору на
кожний наступний рік.

Заслухавши пояснення представника
банку, заперечення представника
відповідача, дослідивши матеріали та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається із Заяви позичальника від 26
вересня 2007 року SAMD№8779, між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (на даний час - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_3 було укладено
договір кредиту №б/н, за умовами якого
останньому відкрито картковий рахунок
НОМЕР_1 з кредитним лімітом 4000 грн., зі
сплатою за користування коштами 36%
річних на суму залишку заборгованості
(а.с.8-13).

Даний договір складається із Заяви,
Пам'ятки клієнта, Умов та Правил
надання банківських послуг (далі -
Умови), Правил користування платіжною
картою (далі - Правила) і Тарифів (а.с.8-13).

У п.3.1.1 Правил вказано, що строк дії
Картки вказаний на лицьовій стороні
Картки (місяць і рік). Картка діє до
останнього календарного дня вказаного
місяця.

Відповідно до п.6.5 Умов позичальник
повинен здійснювати погашення
заборгованості по кредиту, відсотках
за його використання, перевищенню
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах передбачених даним
договором.

Згідно з п.5.2 Умов у випадку невиконання
відповідачем боргових зобов'язань та
інших умов договору, банк має право
вимагати виконання боргових
зобов'язань в цілому, або у визначеній
позивачем частині.

Пунктом 9.12 Умов визначено, що сторони
домовились про те, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же строк.

08 жовтня 2007 року ОСОБА_3 отримав
кредитну картку «Універсальна» з
30-денним пільговим періодом
кредитування (а.с.8 зв.).

З виписки із особового рахунку
вбачається, що 05 серпня 2008 року
кредитний ліміт було збільшено до 8000
грн. (а.с.53); 16 листопада 2009 року ОСОБА_3
вніс на погашення заборгованості
платіж у розмірі 350 грн.; останнє зняття
коштів у сумі 600 грн. ним здійснено 20
листопада 2009 року (а.с.57).

У подальшому даний позичальник не
виконував зобов'язання за договором, у
зв'язку з чим кредитний ліміт було
зменшено до 5700 грн., а з 30 листопада 2009
року виникла прострочена
заборгованість, яка залишається
неліквідованою по даний час (а.с.57).

Загальний розмір нарахованої банком
заборгованості станом 31 жовтня 2013 року
становить 17328 грн. 33 коп. (а.с.4-7), з них:

- 5729 грн. 79 коп. - заборгованість за
кредитом;

- 8361 грн. 39 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1935 грн. 80 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 801 грн. 35 коп. - штраф (процентна
складова).

Відмовляючи у задоволенні позову за
таких у цілому правильно встановлених
обставин, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що відповідачем
допущена заборгованість по сплаті
кредиту та останній платіж на її
погашення вчинено 16 листопада 2009 року і
з цієї дати в банку виникло право
стягнення заборгованості, однак в
порушення вимог ст.ст.257, 259 ЦК України
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з такою
вимогою лише 19 листопада 2013 року, тобто
з пропуском трирічного строку позовної
давності, про застосування якого
представником відповідача була подана
заява.

Однак, при цьому судом допущена
істотна неповнота з'ясування обставин,
а тому вказані висновки місцевого суду
не відповідають фактичним обставинам
справи та ґрунтуються на неправильному
застосуванні норм матеріального права
і порушенні норм процесуального права.

Так відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1, 4 ст.631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконувати свої обов'язки відповідно
до договору. Закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Із 30 листопада 2009 року допущена
прострочена заборгованість, яка не
погашена, тобто з цієї дати у банку
настало право лише дострокового
стягнення заборгованості.

Виходячи з п.9.12 Умов про те, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання і автоматично
пролонгується на такий же строк та
враховуючи той факт, що останнє зняття
коштів у сумі 600 грн. здійснювалось 20
листопада 2009 року, можна зробити
висновок що договір був пролонгований
як мінімум до 26 вересня 2010 року.

Місцевий суд взагалі не з'ясував строк
дії кредитної картки (п.3.1.1 Правил), у
той час як ця обставина має істотне
значення з огляду на положення п.5.4.
Правил, яким передбачено строк
погашення кредиту в повному обсязі - не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній карті у полі MONTN.

Позивач надав до апеляційного суду
роздруківку з якої убачається, що строк
дії виданої відповідачу картки було
визначено до вересня 2011 року включно
(а.с.93). Відомостей про те, що дана карта
в подальшому перевипускалася
сторонами не надано.

Отже 30 вересня 2011 року було строком
погашення кредиту в повному обсязі і
саме після цієї дати у банку виникло
право звертатися з вимогами про
стягнення суми заборгованості з усіма
нарахуваннями. З вказаного часу
трирічний строк позовної давності
банком не пропущено.

Крім того, досліджуючи виписки по
особовому рахунку відповідача,
місцевий суд не звернув увагу, на те що
після 16 листопада 2009 року ОСОБА_3
здійснював інші платежі в рахунок
погашення заборгованості, а саме: 29
жовтня 2010 року - 500 грн. 29 червня 2011 року -
200 грн. (а.с.59, 60), що свідчить про його
обізнаність з наявністю боргу та його
визнання. Внесенням цих платежів
відповідно до ст.264 ЦК України
переривався строк позовної даності,
тому визначені ст.257 ЦК України строки
позивачем дотримано.

На підтвердження своїх доводів у суді
апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_3
у жовтні 2010 року подав банку письмову
заяву та повернув кредитну картку, його
представник жодних достовірних
доказів не надав і не зазначив, а
довідкою банку ці посилання, навпаки -
спростовуються (а.с.101).

За таких порушень рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі на підставі ст.ст.546, 549-551, 1048, 1050,
1054 ЦК України та ч.14 ст.47 Закону України
«Про банки і банківську діяльність».

Надані банком розрахунки
заборгованості та штрафних санкцій
відповідач у суді першої інстанції не
оспорював, а подані його представником
заперечення на апеляційну скаргу в цій
частині також не містять посилань на
конкретні документи та розрахунки і
тому є лише припущеннями.

У той же час, завірені підписом
уповноваженої особи та печаткою
розрахунки банку повністю
узгоджуються з випискою із особового
рахунку.

Нарахування комісії у розмірі 1% від
суми заборгованості передбачено
вищезгаданою довідкою про умови
кредитування (яка є невід'ємною
частиною договору) за несвоєчасне -
понад пільговий період погашення
простроченої заборгованості, що
перевищує 50 грн.

У п.8.4 Умов визначено, що при порушенні
клієнтом строків платежів понад 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
штраф в розмірі 500 грн. та + 5% від суми
позову.

Положення пунктів 4.9 і 6.3 Умов у їх
сукупності та у взаємозв'язку із заявою
та анкетою позичальника вказують на те,
що отримання щомісячних виписок про
стан карткового рахунку є обов'язком
позичальника, який не довів відмови
банку у їх видачі.

При задоволенні позову та апеляційної
скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його
користь з відповідача відповідно до ч.5
ст.88, ст.316 ЦПК України слід стягнути у
повному обсязі понесені витрати по
сплаті судового збору за розгляд
справи у суді першої інстанції у
розмірі 229 грн. 40 коп. та за апеляційний
перегляд у розмірі 121 грн. 80 коп. (а.с.1, 81),
всього - 351 грн. 20 коп.

Посилання банку в апеляційній скарзі
про заочний розгляд справи та про
відсутність клопотання відповідача
про застосування строку позовної
давності є необґрунтованими.

В силу ст.ст.224, 225 ЦПК України заочний
розгляд справи можливий лише за
наявності згоди позивача і за умови
постановлення відповідної ухвали; а
відповідно до ст.ст.226, 227 ЦПК України
заочне рішення повинно мати певну
форму та особливості направлення
відповідачам, які не з'явилися. Проте
матеріали справи не містять жодних
таких даних, які б вказували про
ухвалення судом саме заочного рішення.

Із журналу судового засідання (а.с.68)
вбачається, що представник відповідача
ОСОБА_4 був присутній у судовому
засіданні суду першої інстанції 27
січня 2014 року та заявляв клопотання про
застосування строків позовної
давності.

Керуючись ст.ст.88, 303, п.2 ч.1 ст.307, п.2, 3, 4
ст.309, ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Путивльського районного суду
Сумської області від 28 січня 2014 року в
даній справі скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість станом на 31 жовтня 2013
року у розмірі 17328 грн. 33 коп.
(сімнадцять тисяч триста двадцять
вісім гривень 33 копійки), а також 351 грн.
20 коп. (триста п'ятдесят одна гривня 20
копійок) у повернення судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -