Єдиний унікальний номер 257/9452/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1717/2014
Справа № 22ц/775/1717/14
Єдиний унікальний номер 257/9452/13-ц
Головуючий в 1 інстанції Павленко Л.М.
Доповідач Канурна О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого: Санікової О. С.

суддів: Барсукової О.І.,
Канурної О.Д.,

при секретарі Пасічній О.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Донецька від 04 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Київської районної у м.
Донецьку ради про зміну частки в праві
спільній власності домоволодіння,
визнання права власності на частку
домоволодіння та виділу її в натурі,-

В С Т А Н О
В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до Київського районного
суду м.Донецька із позовом до ОСОБА_3,
Київської районної у м. Донецьку Ради
про зміну часток у сумісній частковій
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
про визнання за нею права власності на
51/100 частки, про розподіл та виділ їй у
натурі 51/100 часток домоволодіння.

В обґрунтування позовної заяви
посилалася на те, що домоволодіння
АДРЕСА_1, це два житлових будинка А-1 та
Б-1 з надвірними спорудами: два сараї,
дві вбиральні та паркан. 30/100 часток
домоволодіння, належало ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та після якої
позивач успадковує за законом її
частку; 21/100 частка належить ОСОБА_3; 49/100
частки належать ОСОБА_5 У власності
матері позивача та ОСОБА_3 земельна
ділянка, зайнята домоволодінням
АДРЕСА_1 не знаходилась. Фактично
вказана земельна ділянка поділена по
кордону між частинами житлового
будинку його спорудами встановлено
паркан №1, який був встановлений
відповідачем ОСОБА_3 Свою частку ОСОБА_5
продав. Новий власник на земельній
ділянці побудував ринок. Позивач
вважає, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_5
зніс будинок Б-1, то її частка складає
51/100, а ОСОБА_3 -49/100 частки. Позивач
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про видачу їй свідоцтва про
право власності на 30/100 часток, що
відкрились після смерті матері ОСОБА_4.
Однак їй було відмовлено оскільки
житловий будинок Б-1 був знесений, межі
земельної ділянки змінені; а тому
змінилися частки власників у
домоволодінні. Крім того необхідно
провести новий розрахунок часток у
спільній власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 та переоформити відповідні
правовстановлюючі документи. Все це
перешкоджає в видачі нотаріусом
свідоцтва про право власності на
спадщину.

При цьому відповідно до експертного
будівельно-технічного дослідження №
64/13 від 20.07.2013 року є технічна
можливість виділу в натурі двох
квартир в будинку АДРЕСА_1 відповідно
до порядку користування, що склався,
при цьому реальні долі квартир
складають: кв.1 - 49/100, кв. 2 - 51/100 долям.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 04 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні
позову до ОСОБА_3, Київської районної у
м. Донецьку ради про зміну частки у
сумісній частковій власності у
домоволодінні АДРЕСА_1 та про право
визнання права власності за ОСОБА_1 на
51/100 указаного домоволодіння по праву
спадкування за законом, про розподіл
та виділ у натурі 51/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1.

З вказаним рішенням суду не
погодилась ОСОБА_1, в інтересах якої
діє ОСОБА_2 та оскаржила його в
апеляційному порядку. В обґрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, при
ухваленні рішення суд першої
інстанції не застосував закон, якій
підлягало застосувати, а також порушив
норми цивільно- процесуального
законодавства України.

Просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги позивача
задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання апеляційного
суду ОСОБА_1 не з'явилася, хоча
своєчасно і належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, що підтверджується розпискою
(а.с. 183).

В судове засідання апеляційного
суду відповідач ОСОБА_3 не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

В судове засідання апеляційного
суду представник Київської районної у
м. Донецьку ради не з'явився, хоча
своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
телефонограмою, зареєстрованою в
журналі телефонограм № 2 за № 4748 (а.с.
185).

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє
ОСОБА_2 слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається,
що на підставі договору дарування від
14.08.1969 року ОСОБА_4 належало 30/100 частки
домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с. 17-18). Домоволодіння
АДРЕСА_1, це два житлових будинка А-1 та
Б-1 з надвірними спорудами Згідно з
матеріалами інвентаризації станом на
26.12.2011 року житловий будинок Б-1
знесений, та як наслідок змінилися
частки власників.

Відповідно до частини 1 статті 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Висновок суду першої інстанції
про те, що позивач не надав суду
доказів яким чином відповідачі
порушили його права чи заважають
позивачу звернутися до БТІ м. Донецька
для визначення змінившихся часток у
домоволодінні, позивач не надав
доказів, чи виділялася ОСОБА_4 земельна
ділянка та її межі в натурі, а також що
суд позбавлений можливості вирішити
питання про виділ частки у натурі
позивачці, тобто провести розподіл
домоволодіння, є законним і
обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається,
що як в квартирі № 1, так і в квартирі № 2
вищевказаного житлового будинку
маються самовільні побудови, які
треба узаконити у встановленому
порядку.

Так, в матеріалах справи є
постанова про накладення
адміністративного стягнення про
накладення на гр. ОСОБА_3
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн. за порушення ст.
97 Кодексу України про адміністративні
правопорушення (самовільне
будівництво будинків або споруд) (а.с.
36).

Доводи апеляційної скарги
позивача, в інтересаї якої діє ОСОБА_2
про те, що з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач не надала
доказів чи виділялася ОСОБА_4 земельна
ділянка і які межі цієї земельної
ділянки в натурі, вона не згодна,
оскільки предметом спору по справі є
домоволодіння зі спорудами і
будівлями, а не земельна ділянка, не
заслуговують на увагу, оскільки
домоволодіння із спорудами і будівлями
розташовані на земельній ділянці.

Крім того, частиною 3 статті 61 ЦПК
України передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Із рішення Київського районного
суду м. Донецька від 06 червня 2007 року за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи -
ОСОБА_5 і Київська в м. Донецьку рада про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою вбачається, що
позивач не довів, що відповідач порушує
її права в користуванні певним
розміром земельної ділянки, яка їй
належить згідно її долі у сумісній
власності співвласників вказаного
домоволодіння, так як вона не довела і
не представила доказів що їй і іншим
співвласникам чи іншим власникам було
надано певний розмір земельної ділянки
для забудови вказаного домоволодіння,
а надані розміри земельної ділянки
згідно технічних паспортів із БТІ
судом також не можуть бути прийняті до
уваги, так як вони не відповідають
даним, які указані уперше і даним на
теперішній час і ці плани і розміри не
можуть бути правовстановлюючими
документами про виділ певного розміру
земельної ділянки як і вказані
позивачем рішення ради Донецької
області, так як у цих рішеннях немає
свідчень, що під вказані домоволодіння
сторін виділені певні розміри
земельних ділянок і сторонам по справі
видані правовстановлюючі документи на
ці земельні ділянки, у зв'язку з чим суд
вважає неможливим визнання і
встановлення границь користування
земельними ділянками пропорційно
належним сторонам по справі долям у
домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Апеляційний суд не бере до уваги
також інші доводи апеляційної скарги
позивача, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які уклалися між
сторонами і дав їм належну правову
оцінку.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_1 в
інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
якої діє ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 04 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: