У Х В А Л А

09.01.2014 року

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі : головуючого -
судді Вернік В.М.,

при секретарі : - Росовській О.Ю.

із участю : - представника
заявника ОСОБА_2, заявника ОСОБА_3

- державного виконавця
Ланового В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка скаргу
ОСОБА_3 на бездіяльність державного
виконавця,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 25.12.2013 року звернувся до суду з
даною скаргою, вказавши, що 09.09.2011 року
апеляційним судом Вінницької області
було постановлено судове рішення на
його користь, і саме на цю дату вказане
рішення суду набуло законної сили,
оскільки при подальшому перегляді його
в суді касаційної інстанції воно не
було скасовано. Повідомив, що 29.03.2012
року було відкрито виконавче
провадження щодо виконання рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 09.09.2011 року в частині вжиття
невідкладних заходів щодо усунення
загрози життю, здоров'ю, майну заявника
та його сім'ї шляхом демонтажу та
перенесення ємкостей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів
відповідно до Державних будівельних
норм. Зазначив, що 29.10.2013 року
апеляційний суд Вінницької області
виніс вступну та резолютивну частину
ухвали стосовно залишення без змін
ухвали Жмеринського міськрайонного
суду від 30.09.2013 року про визнання
незаконними дій відділу ДВС
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції щодо винесення
постанови від 23.01.2013 року про
закінчення виконавчого провадження.
12.11.2013 року виконавче провадження було
поновлено головним державним
виконавцем відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Троцькою К.Г., бездіяльність якої
заявник оскаржив до суду 22.11.2013 року.
Зауважив, що 18.12.2013 року в ході судового
засідання за поданою ним скаргою йому
стало відомо, що виконавче провадження
з 02.12.2013 року здійснює головний
державний виконавець відділу ДВС
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Лановий В.В., що
вважає терміном, коли йому стало відомо
про порушення його прав останнім, у
зв'язку з чим просив визнати
неправомірною бездіяльність головного
державного виконавця відділу ДВС
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Ланового В.В.
стосовно тривалого невиконання
судового рішення, ухваленого на
користь заявника, нерозроблення плану
подальшої процедури проведення робіт
по виконавчому листу щодо процедури
демонтажу ємкостей АЗС ПП "Адіс" та
незалучення до цих робіт необхідних
спеціалістів, неприйняття рішення
стосовно розгляду заяви скаржника від
13.02.2013 року та нездійснення комісійної
перевірки фактичного здійснення
перенесення ємкостей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів на
безпечну відстань згідно норм ДБН за
повідомленням керівництва АЗС ПП
"Адіс"; також просив суд зобов'язати
головного державного виконавця
відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Ланового В.В.: звернутися із
відповідною заявою до суду щодо зміни
та встановлення способу і порядку
виконання виконавчого провадження по
демонтажу ємкостей АЗС ПП "Адіс" шляхом
демонтажу даних ємкостей за рахунок
власника даної АЗС; встановити
боржнику строк для виконання судового
рішення та направити на юридичну
адресу боржника і скаржника постанови
ДВС, в яких зазначити кінцевий термін
виконання судового рішення по
виконавчому провадженню; письмово
опитати керівника боржника ОСОБА_6 щодо
відомостей по фактичному виконанню ПП
"Адіс" судового рішення, про яке було
ним вказано в листі на адресу відділу
ДВС від 24.12.2012 року; накласти штраф на
керівника боржника ОСОБА_6 з підстав
невиконання ним судового рішення;
звернутися до правоохоронних органів
щодо притягнення

керівника боржника - директора АЗС ПП
"Адіс" ОСОБА_6 до кримінальної
відповідальності за ознаками злочинів,
передбачених ст.382, 358, 236 КК України.

В судовому засіданні заявник та його
представник підтримали заявлені
вимоги. Пояснили, що за обставинами
розгляду поданої ОСОБА_7 скарги на
бездіяльність головного державного
виконавця відділу ДВС Жмеринського
управління юстиції Троцької К.Г. йому
18.12.2013 року стало відомо про передачу
виконавчого провадження, в межах якого
він є стягувачем, іншому державному
виконавцю - головному державному
виконавцю відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Лановому В.В. Вважають, що лише із
вказаної дати скаржник дізнався, що
його права порушуються бездіяльністю
вказаного державного виконавця, у
зв'язку з чим невідкладно оскаржив її
до суду. Повідомили, що бездіяльність
головного державного виконавця
відділу ДВС Жмеринського управління
юстиції Троцької К.Г. була оскаржена з
підстав тривалого невиконання
судового рішення, однак, стосовно
меншого строку перевищення
максимального обмеженого законом
терміну виконання судового рішення; з
підстав нерозроблення плану робіт по
виконавчому провадженню стосовно
процедури демонтажу ємкостей боржника
та незалучення необхідних
спеціалістів, нескладення локального
кошторису цих робіт на 2013 рік;
неприйняття рішення за письмовою
заявою ОСОБА_3 від 13.02.2013 року та
нездійснення комісійної перевірки
фактичного виконання керівництвом АЗС
ПП "Адіс" перенесення ємкостей для
зберігання паливно-мастильних
матеріалів на безпечну відстань у
відповідності до ДБН України;
незвернення до суду із заявою про зміну
та встановлення способу виконання
судового рішення шляхом демонтажу
ємкостей за рахунок боржника. Пояснили,
що при подачі до суду 22.11.2013 року скарги
на бездіяльність головного державного
виконавця відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Троцької К.Г. була оскаржена
бездіяльність іншого суб'єкта
оскарження. Визнали, що на вказану дату
стягувачу ОСОБА_3 було відомо про
надходження до ДВС листа керівника ПП
"Адіс" від 24.12.2012 року щодо фактичного
виконання судового рішення. Також
послались на висновки ухвали
Жмеринського міськрайонного суду від
30.09.2013 року стосовно необмеження
кількості притягнень винних осіб до
адміністративної відповідальності за
невиконання законних вимог державного
виконавця та незаборону повторного
звернення до правоохоронних органів
для вирішення питання притягнення
керівництва боржника до кримінальної
відповідальності за ухилення від
виконання рішення суду. Просили
задоволити скаргу.

Державний виконавець заперечив проти
скарги та просив відмовити у її
задоволенні, пояснивши, що 02.12.2013 року
згідно акту приймання-передавання
матеріали виконавчого провадження
було передано йому на виконання.
Повідомив, що за час перебування у
нього виконачого провадження ним
проведені слідуючі заходи, спрямовані
на виконання рішення суду: 04.12.2013 року
було підготовлено та направлено до
Головного управління юстиції у
Вінницькій області службову записку
про можливість виділення коштів на
оплату вищевказаних робіт із
спеціального фонду грошових коштів
відповідно до кошторису. Після
отримання відповіді начальника
управління планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Головного управління
юстиції у Вінницькій області, стосовно
того, що кошти на демонтаж та
перенесення ємкостей, в яких
зберігаються паливно-мастильні
матеріали, кошторисом доходів та
видатків на 2013 рік не передбачені,
державним виконавцем 17.12.2013 року
направлено лист стягувачу ОСОБА_3 із
повідомленням даних обставин та
повторною пропозицією надання згоди на
авансування витрат на проведення
виконавчих дій. Також зазначив, що
11.12.2013 року директору ПП "Адіс" було
направлено вимогу про надання копії
всієї технічної документації щодо
перебудови АЗС ПП "Адіс", яка
здійснювалась на території АЗС в
м.Жмеринка, на вул. Київській, 55, на
протязі травня 2012 року; копії актів
державної комісії, щодо прийомки в
експлуатацію перебудованої АЗС ПП
"Адіс", яка була прийнята державною
комісією на протязі травня 2012 року;
належним чином посвідченої копії
проектних матеріалів - "Обгрунтування
скорочення санітарно-захисної зони для
АЗС ПП "Адіс" на вул. Київській, 55, в
м.Жмеринка, що виготовлений ПП
"Інтер-Еко" м.Вінниця 2012, із всіма
додатками до даного проекту; а також
копії робочого проекту, виготовленого
Вінницьким проектним інститутом
станом на 1998 рік, щодо будівництва АЗС в
м.Жмеринка по вул. Київська, 55;
підготовлено та направлено відповіді
на шість клопотань ОСОБА_3 від 19.11.2013
року. Зауважив, що 12.12.2013 року
направлено запити до державної
установи "Інститут гігієни та медичної
екології ім. О.М. Марзєєва Національної
академії медичних наук України",
Жмеринського міськрайонного
управління ГУ ДСЕС у Вінницькій
області, Жмеринського районного
сектору управління ДСНС України у
Вінницькій області, інспекції
державного архітектурно-будівельного

контролю у Вінницькій області,
Державної інспекції техногенної
безпеки України стосовно чинності
виданих ними упродовж 2011-2013 років
документів стосовно правомірного
функціонування АЗС ПП "Адіс" на вул.
Київській, 55, в м.Жмеринка. Вказав, що за
вимогою державного виконавця від 18.12.2013
року ПП "ВОК-ПЛЮС" розроблено локальний
кошторис, яким визначено вартість
демонтажних та монтажних робіт АЗС ПП
"Адіс" станом на 19.12.2013 року в сумі 38879
грн. Пояснив, що 27.12.2013 року направлено
заяву до апеляційного суду Вінницької
області про встановлення порядку та
способу виконання рішення суду, за
виконавчим листом згідно якого
здійснюється дане виконавче
провадження, стосовно демонтажу та
перенесення ємкостей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів
відповідно до Державних будівельних
норм за рахунок ПП "Адіс" та на підставі
п.1 ст.38 Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження.
Також зауважив про безпідставність
вимог скаржника стосовно встановлення
строку для виконання судового рішення,
посилаючись на відсутність вимог
зобов'язального характеру за змістом
резолютивної частини виконавчого
документу.

Представник боржника належно
повідомлявся судом про час та місце
судового розгляду, в судове засідання
не з'явився та не повідомив про
поважність причин своєї неявки, що не
перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши представлені докази суд
доходить до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно вимог ч.1,2 ст.384 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби;
скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Аналогічні положення містяться у ч.2,4
ст.82 Закону України "Про виконавче
провадження".

У відповідності до вимог ст.385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод;
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Згідно ч.3 ст.386 ЦПК України, якщо суд
встановить, що особа, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються, не
працює на попередній посаді, він
залучає до участі в справі посадову
особу, до компетенції якої належить
вирішення питання про усунення прав чи
свобод заявника.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.207 ЦПК
України суд залишає заяву без рогляду,
якщо спір між тими самими стронами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
розглядається в іншому суді.

В судовому засіданні встановлено, що
стягувачем за виконавчим докуменом
ОСОБА_3 22.11.2013 року було оскаржено
бездіяльність державного виконавця
стосовно тривалого невиконання
судового рішення, однак, стосовно
меншого строку перевищення
максимального обмеженого законом
терміну виконання судового рішення; з
підстав нерозроблення плану робіт по
виконавчому провадженню стосовно
процедури демонтажу ємкостей боржника
та незалучення необхідних
спеціалістів, нескладення локального
кошторису цих робіт на 2013 рік;
неприйняття рішення за письмовою
заявою ОСОБА_3 від 13.02.2013 року та
нездійснення комісійної перевірки
фактичного виконання керівництвом АЗС
ПП "Адіс" перенесення ємкостей для
зберігання паливно-мастильних
матеріалів на безпечну відстань у
відповідності до ДБН України;
незвернення до суду із заявою про зміну
та встановлення способу виконання
судового рішення шляхом демонтажу
ємкостей за рахунок боржника. Суд не
приймає до уваги доводів скаржника та
його представника стосовно оскарження
в межах даної скарги бездіяльності
іншого державного виконавця, оскільки
заміна фізичної особи останнього не
визначає зміни його процесуального
статусу посадової особи та
відповідного учасника виконавчого
провадження, оскільки суб'єктом
оскарження в даному кокретному випадку
є саме державний виконавець. При цьому
процесуальним законом визначено
відповідну процедуру залучення нового
державного виконавця взамін
попереднього в разі вибуття
останнього, а тому суд доходить
висновку, що вирішення вказаних вимог
оскарження бездіяльності державного
виконавця повинно було вирішуватись з
її дотриманням в межах поданої ОСОБА_3
22.11.2013 року скарги, і не може бути
вирішено у здійснений спосіб подання
повторної скарги про спір між тими ж
правомими суб'єктами про той самий
предмет і з тих самих підстав, що
фактично було здійснено, у зв'язку з чим
дана скарга в цій частині вимог
підлягає залишенню без розгляду, що

фактично не обмежуватиме можливостей
захисту за потреби скаржником
вказаного оспорюваного права в межах
первинного звернення до суду у
належний спосіб.

Безпідставними на думку суду є
заявлена вимога стосовно зобов'язання
головного державного виконавця
відділу ДВС Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Ланового В.В. звернутись до суду із
заявою щодо зміни та встановлення
способу і порядку виконання
виконавчого провадження по демонтажу
ємкостей АЗС ПП "Адіс" шляхом демонтажу
даних ємкостей за рахунок власника
останньої також з огляду на
повідомлення в судовому засіданні
державного виконавця про здійснення
ним на час розгляду скарги
відповідного звернення до суду, яким
постановлено виконуване рішення, саме
у заявлений скаржником спосіб,
обставини чого не заперечені
заявниками, що визначає фактичне
задоволення вказаних вимог скаржника
та недоцільність вирішення питаня
судового зобов'язання з цього приводу.

Натомість такими, що не підлягають
задоволенню, судом визначаються вимоги
скарги в частині зобов'язання
державного виконавця звернутись до
правоохоронних органів з поданням про
притягнення особи до кримінальної
відповідальності як за ознаками
підробки документів та порушення
правил екологічної безпеки за
відсутності визначених законом таких
повноважень державного виконавця, так
і за ознаками умисного невиконання
рішення суду, оскільки таке
повідомлення передбачає здійснення
застереженої у ст.89 Закону України "Про
виконавче провадження" попереднього
застосування процедури повторного
накладення штрафних санкцій, що за
обставин заявлення однієї з вимог про
первинне накладення штрафу на посадову
особу боржника унеможливлює
одночасність вирішення вимоги,
стосовно якої законом визначено
відповідну послідовність. Інші
визначені ст.90 Закону України "Про
виконавче провадження" підстави
звернення державного виконавця до
правоохоронних органів обмежені
порушенням вимог виключно закону про
виконавче провадження, до яких
заявлені ознаки підробки документів та
порушення правил екологічної безпеки
вочевидь не належать.

Решта вимог оскарження бездіяльності
державного виконавця заявлена із
порушенням встановленого цивільним
процесуплним законом десятиденного
терміну, з часу якого скаржнику було
відомо про порушення його прав,
обставини чого не заперечені в
судовому засіданні. При цьому суд
враховує, що вказана норма закону не
містить інших виключень з наведеного
правила, окрім можливості продовження
зазначеного строку у разі його
пропуску з поважних причин. Разом з тим,
таких причин, що можливо вважати
поважними, судом у даному конкретному
випадку не встановлено, оскільки за
обставинами подання ОСОБА_3 двох скарг
до суду у листопаді 2013 року скаржнику
було достеменно відомо про існування
обставин, які вказувались тоді та
заявлені у теперішній час, що є
визначальним для відрахунку
відповідного строку, оскільки заміна
державного виконаця у виконавчому
провадженні не визначає нового початку
перебігу жодного із процесуальних
строків, у тому числі строку на
оскарження його бездіяльності. Також
судом зауважується, що державний
виконавець законодавчо наділений
правом вимагати від посадових осіб
боржників - юридичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження, що не узгоджується із
заявленою вимогою зобов'язання
письмового опитування керівника
боржника про фактичне виконання
судового рішення, виключно в межах чого
суд повинен вирішувати скаргу.
Визначення державним виконавцем
строку для добровільного виконання
боржником судового рішення законом
визначено в порядку винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження; подальше винесення
постанов про додаткове встановлення
державним виконавцем строку виконання,
у тому числі й після відновлення
виконавчого провадження, законом не
передбачено.

Сукупність викладених обставин, що
були встановлені в судовому засіданні,
не визначають підстав задоволення
скарги та не спростовуються доводами
скаржника та його представника.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 5,
8, 10, 11, 15, 60, 61, 207, 383-387 ЦПК України, ст.11, 82,
89, 90 Закону України "Про виконавче
провадження", суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Ланового
Володимира Васильовича в частині
тривалого невиконання судового
рішення, ухваленого на користь
заявника, нерозроблення плану
подальшої процедури проведення робіт
по виконавчому листу щодо

процедури демонтажу ємкостей АЗС ПП
"Адіс" та незалучення до цих робіт
необхідних спеціалістів, неприйняття
рішення стосовно розгляду заяви
скаржника від 13.02.2013 року та
нездійснення комісійної перевірки
фактичного здійснення перенесення
ємкостей для зберігання
паливно-мастильних матеріалів на
безпечну відстань згідно норм ДБН за
повідомленням керівництва АЗС ПП "Адіс"
- залишити без розгляду.

У задоволенні решти вимог скарги
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків її оскарження

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, Апеляційного суду
Вінницької області через Жмеринський
міськрайонний суд.

СУДДЯ В.М.
Вернік