Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:
головуючого - Власова С.О.,

суддів -
Дроботі В.В., Фазикош Г.В.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

з участю:
представника позивача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» в особі
представника О.Кульчицього на заочне
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 03 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні
позивача-Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» про
стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна», де третя
особа: ПАТ «Родовід Банк» про стягнення
доплати страхового відшкодування, в
якому зазначав, що 11.11.2005 року між ним
та відповідачем було укладено договір
добровільного страхування домашнього
майна громадян, за умовами якого
відповідач застрахував належний
позивачеві об»єкт громадського
харчування по АДРЕСА_1 Вигодонабувачем
за договором страхування є ВАТ
«Родовід Банк» (ПАТ «Родовід Банк»).
30.10.2006 року на об»єкті страхування
сталася пожежа, внаслідок чого його
було знищено, про що відразу було
повідомлено відповідача, шляхом
оформлення відповідної заяви про
виплату страхового відшкодування за
пошкоджене майно. Однак, у зв»язку з
бездіяльністю відповідача, позивачем
було замовлено проведення незалежної
експертної оцінки, за результатами
якої було встановлено вартість
відтворення об»єкту становить 638 009,00
грн. За наслідками настання страхової
події відповідач, враховуючи умови
страхування ( франшизу у розмірі 1% від
визначеної у договорі страхування
страхової суми у розмірі 1 414 000,00 грн.)
виплатив страхове відшкодування лише у
розмірі 49 995, 00 грн., переказавши ці
кошти на користь Банку-вигодонабувача
за договором страхування. Тобто,
відповідач мав здійснити виплату
страхового відшкодування у розмірі 623
869, 00 грн. ( 638 009,00 грн. - 14 140, 00 грн.).

У добровільному порядку
відповідач відмовляється виконати
умови договору страхування, а тому,
враховуючи частину коштів, яка була
виплачена відповідачем, позивач просив
суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_3 573 874,00
грн. доплати страхового відшкодування,
а також судові витрати, в т.ч. оплату за
правову допомогу у розмірі 5 625,00 грн.

Заочним рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 03.06.2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» на користь
ОСОБА_3 573 874, 00 грн. страхового
відшкодування, 5625,00 грн. на
відшкодування судових витрат на
правову допомогу, в дохід держави 573,84
грн.

Ухвалою Ужгородського
міськрайонного суду від 03.12.2013 року
заяву ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» про перегляд заочного
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 03.06.2013 року залишено без
задоволення.

Не погодившись із рішенням суду,
ПАТ «СК «Універсальна» в особі
представника О. Кульчицького подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
вказується на те, що суд дійшов
хибного висновку про те, що до поняття
«об'єкт громадського харчування »,
крім приміщень будівлі площею 234,2 м. кв.,
входить конструкція тераси та
побутова техніка та обладнання. Судом
не звернуто увагу та той факт, що в п.1.2
Договору страхування вказано
конкретну площу застрахованого
об»єкту в розмірі 234,2 м.кв. і згідно п.1.3
зазначеного договору вказано адресу
місцезнаходження застрахованого
майна, а саме: АДРЕСА_1 Документів на
право власності на терасу, чи
обладнання, яке використовувалося для
обслуговування об»єкту громадського
харчування та розміщення місць
відпочинку відвідувачів комерційного
закладу на момент страхування та
виплати страхового відшкодування
надано не було. Апелянт вважає, що
позивачем доведено своє право
власності тільки на будівлю - як об'єкт
громадського харчування, а не на
обладнання, яке знаходилось у ній та
було пошкоджене у зв'язку з настанням
страхового випадку (знищенням
внаслідок пожежі).

З цих підстав, відповідачем взято
до уваги висновок ПП ОСОБА_5 лише щодо
ремонтних робіт будівлі на суму 64 135
грн., а від так тому позивачу було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 49 995,00 грн., яке перераховане на
рахунок ЗРУ ВАТ «Родовід Банк».

Посилаючись на зазначені
обставини, відповідач просив заочне
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 03.06.2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Явку свого представника ПАТ «СК
«Універсальна» у судове засідання не
забезпечило, про час та місце розгляду
справи представник відповідача
повідомлявся належним чином (а.с.244, 249).

Представник позивача у судовому
засіданні доводи апеляційної скарги не
визнав, просив заочне рішення від
03.06.2013 року залишити без змін,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення.

ПАТ «Родовід Банк», від імені яких
діє представник Скучка О.С., надав суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та надані сторонами
додаткові докази, які перевірено
судом та долучено до справи,
перевіривши відмовний матеріал по
факту пожежі № 318906, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а заочне
рішення зміні з таких підстав.

Згідно з п. 1.2 Договору страхування,
об'єктом страхування є майнові
інтереси позивача, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням застрахованим майном, а
саме об'єктом громадського
харчування - яким був рестораном,
розміщеним за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до п.1.5 Правил роботи
закладів (підприємств) ресторанного
господарства, затверджених наказом
Міністерства економіки та питань
європейської інтеграції України від
24.07. 2002 р. № 219, ресторани відносяться до
закладів громадського харчування.

Згідно з п. 1.3 цих же Правил, заклад
громадського харчування - це
організаційно- структурна одиниця у
сфері ресторанного господарства, яка
здійснює виробничо- торгівельну
діяльність: виробляє і (або)
доготовляє, продає і організовує
споживання продукції власного
виробництва і закуплених товарів, може
організовувати дозвілля споживачів.

Встановлено, що 11.11.2005 року між
ОСОБА_3 та ВАТ «Страхова компанія
«Універсальна» (на даний час
перейменовано у ПАТ «Страхрова
компанія «Універсальна») було укладено
договір №12-23/0002296 добровільного
страхування домашнього майна громадян,
за умовами якого страховик застрахував
належний позивачеві діючий об»єкт
громадського харчування, розташований
по АДРЕСА_1 Вигодонабувачем за
договором страхування є ВАТ «Родовід
Банк» (а.с.3). Тобто, предмет страхування
за згаданим договором виступав
належний позивачу заклад громадського
харчування по казаній адресі, який
складався з будівлі, тераси та наявному
у ньому обладнання

Зазначене підтверджено розміром
страхової суми, вказаної в Договорі
страхування, яка є значною (1414000,00 грн.)
та не відповідає лише вартості
будівлі, а згідно з висновком ПП ОСОБА_5
про вартість майна від 25.05. 2005 р.
вказана сума складає вартість всього
об'єкту громадського харчування (з
терасою та обладнанням).

30.10.2006 року в об»єкті громадського
харчування сталася пожежа, внаслідок
якої його було знищено, тобто настав
страховий випадок, що підтверджується
як матеріалами цивільної справи, так і
витребуваними та перевіреними
апеляційним судом відмовним
матеріалом №3189/06 Ужгородського МВ УМВС
України в Закарпатській області.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону
України «Про страхування» страховий
випадок-це подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов»язок
страховика здійснити виплату
страхового відшкодування
страхувальнику або іншій особі.

У день настання страхового
випадку позивач повідомив страховика
про настання такої події, надавши до
Закарпатської регіональної філії
відповідну письмову заяву та інші
документи (а.с.4).

15.11.2006 року позивач, з метою
встановлення вартості заподіяних
збитків, уклав з ПП ОСОБА_5 договір №68
на проведення незалежної експертної
оцінки вартості збитку, заподіяного
внаслідок пожежі (а.с.5).

Пунктом 3 Національного
стандарту № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.09.2003р. № 1440 передбачено, що
вартість заміщення - це визначена на
дату оцінки поточна вартість витрат
на створення (придбання) нового
об'єкта, подібного до об'єкта оцінки,
який може бути йому рівноцінною
заміною.

Відповідно до висновку про
вартість майна від 21.11.2006 р. вартість
відтворення об»єкту громадського
харчування становить 638 009,00 грн. з
урахуванням ПДВ, з яких: 64 135,00 грн.-
ремонтні роботи будівлі, 348 014,00 грн. -
відновлення тераси, а 225 860,00 грн. -
обладнання (а.с. 6-7)

Аналогічна вартість відтворення
об»єкту громадського харчування та
його окремих складових підтверджена
аудиторських висновком ПП ОСОБА_7 від
20.01.2007 року (а.с. 8-10).

Таким чином, встановлені у
згаданому вище висновку незалежної
експертної оцінки вартість зміщення
об'єкту громадського харчування в
розмірі 638009,00 грн. є сумою, необхідною
для придбання чи виготовлення майна,
аналогічного застрахованому.

З експертного висновку ПП ОСОБА_5
від 25.10.2005 р. на підставі якого
укладений Договір страхування і
визначено ринкову вартість об'єкта
громадського харчування у сумі 1419000,00
грн., та експертного висновку цієї ж
особи від 21.11.2006 р. слідує, що
оцінюваний об'єкт включає в себе
обладнання та терасу, яка представлена
каркасною спорудою з метала, дерева,
пластика.

Вказані висновки про вартість
відтворення майна відповідачем не
оспорені та не спростовані належними
допустимими доказами. Інших даних про
менший розмір витрат, які необхідні
позивачу на відновлення (заміщення)
аналогічного застрахованого майна в
розпорядженні суду немає.

Згідно з ст.9 Закону України «Про
страхування», страхове
відшкодування-це страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договором майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку, і така виплата є
грошовою сумою, яка виплачується
страховиком відповідно до умов
договору страхування.

При настанні страхового випадку
страховик зобов»язаний здійснити
страхову виплату у передбачений
договором страхування строк та
відповідно до умов договору (п.3 ч.1 ст.20
Закону України «Про страхування»).

За наслідками настання
страхового випадку, враховуючи умови
страхування (франшизу у розмірі 1% від
визначеної у договорі страхування
страхової суми у розмірі 1 414 000,00 грн.),
страховик виплатив страхове
відшкодування у розмірі 49 995,00 грн.,
переказавши ці кошти на користь банку -
вигодонабувача за договором
страхування, які у подальшому банком
були видані позивачеві готівкою (а.с.11).

Встановлено, що страховик,
визначаючи розмір страхового
відшкодування та здійснюючи його
виплату, взяв до уваги здійснений на
замовлення позивача висновок
незалежної експертної оцінки і виходив
тільки з вартості вказаного у ньому
відновлення самої будівлі 64 135, 00 грн. й
франшизи у сумі 14 140,00 грн., яка на
підставі ч.18 ст.9 Закону України «Про
страхування» не підлягає
відшкодуванню страховиком.

За умовами Договору страхування,
зокрема: п.п.8.5..1, п.8.5, у випадку повного
знищення майна, коли витрати на його
відновлення перевищують дійсну
вартість об»єкта, розмір збитку,
належного до сплати страхового
відшкодування, визначається шляхом
вибору меншої з сум: суми, розрахованої
методом вирахування вартості залишків
з дійсної вартості об»єкта на момент
настання страхового випадку або суми,
необхідної для придбання чи
виготовлення майна, аналогічного
застрахованому.

Оскільки, внаслідок пожежі,
діючий на той час об»єкт громадського
харчування було майже повністю
знищено, страховик та позивач
погодились, що визначення розміру
страхового відшкодування повинно
відбуватися шляхом визначення суми,
необхідної для придбання чи
виготовлення майна, аналогічного
застрахованому.

Так, суд першої інстанції вірно
констатував факт, що визнавши факт
настання страхового випадку, страховик
безпідставно не прийняв до уваги умови
п.1.2 договору страхування, згідно з
якими об»єктом страхування є майнові
інтереси позивача, пов»язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме - діючим
об»єктом громадського харчування, а
від так, страховик помилково визначив
суму страхового відшкодування, яка
складала тільки вартість відновлення
будівлі самого об»єкту громадського
харчування і була лише одним з
складових елементів останнього.

Тому, на порушення згаданих вище
норм законодавства, страховик виплатив
страхове відшкодування за настання
згаданої пригоди не в повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної
скарги та на підтвердження своїх
доводів, ПАТ «СК «Універсальна» було
надано копію Договру страхування
№12-23/0002296 від 11.11.2005 року, де в графі
«назва майна» вказано: об'єкт
громадського харчування 234,2 м.2, тобто
визначено площу об»єкта страхування, з
якої страховик виходив здійснюючи
страхове відшкодування, враховуючи 64
135,00 грн.-ремонтні роботи будівлі та не
беручи до уваги розрахунки вартості
іншого пошкодженого майна: 348 014,00 грн. -
відновлення тераси, 225 860,00 грн. -
обладнання.

В той же час згідно копії цього
договору страхування, наданої
стороною позивача, у якому вказано
застраховане майно - «об'єкт
громадського харчування» без
зазначення площі.

З метою усунення суперечностей
щодо площі застрахованого майна,
колегія суддів витребувала у
відповідача оригінал договору
страхування, однак за повідомленням
відповідача такого в нього немає у
зв'язку із його знищенням (а.с.223, 224, 225).

Згідно п.4 Договору страхування,
вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ «Родовід Банк» і ці
правовідносини між сторонами
регулюються ст.ст. 636, 979, 985 ЦК України.

Згідно наданої ПАТ «Родовід Банк»
завіреної належним чином копії
договору страхування №12-23/0002296 від
11.11.2005 року в графі «назва майна» також
відсутнє зазначення площі об»єкта
громадського харчування.

За таких обставин, колегія
критично оцінює надану відповідачем
копію страхового договору із
зазначенням площі об'єкту
застрахованого майна 234,2 м. кв. і не
бере її як належний доказ до уваги,
оскільки зібраними по праві належними
та допустимими доказами доведено, що
об'єктом страхування є майнові
інтереси позивача (страхувальника),
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням застрахованим
майном - цілим діючим на час
страхування об'єктом громадського
харчування.

Тому, враховуючи викладене,
колегія суддів відхиляє твердження в
апеляційній скарзі представника
відповідача на визначену договором
площу об»єкта харчування і відповідно
виплату страхового відшкодування лише
відносно цієї частини майна, оскільки
як в копії Договору, наданої позивачем,
так і в копії Договору, наданої ПАТ
«Родові Банк», зазначення площі
відсутнє, а оригінал Договору стороною
відповідача суду не надано.

Листом від 17.01.2013 року №10 Банк
повідомив позивача про відмову від
права на стягнення виплати страхового
відшкодування за настання страхового
випадку.

Згідно положень ст.268 ч.1 п. 5 ЦПК
України позовна давність не
поширюється на вимогу страхувальника
(застрахованої особи) до страховика
про здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування).

На підставі викладено, колегія
суддів приходить до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягали до задоволення в
повному об'ємі, тому суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що предметом страхування за
Договором страхування є не тільки
будівля (об'єкт нерухомого майна), а
цілий заклад громадського харчування,
як єдиний комплекс, що включає в себе і
цю будівлю, терасу та відповідне
обладнання , тому суд першої інстанції
правомірно і обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги з покладенням на
відповідача судових витрат.

Згідно ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглядаючи справу в
апеляційному порядку, колегія суддів
встановила, що на даний час заочне
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 03.06.2013 року вже частково
виконано.

З повідомлення начальника МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ вбачається, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа №308/849/13, виданого 30.07.2013 року
Ужгородським міськрайонним судом, з
ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»
стягнуто та перераховано на користь
ОСОБА_3 борг в сумі 11912, 85 грн., а від так
оскаржуване рішення підлягає зміні. На
користь ОСОБА_3 підлягає стягненню
сума, вирахувана за мінусом стягнутої
за вказаним виконавчим листом, яка
становить 561 961,15 грн. (573 874, 00 грн. - 11912,85
грн. = 561961,15 грн ).

Керуючись ст.ст.304, п.3 ч.1 ст.307, 313, 316,
317, 319 ЦПК України судова колегія
судової палати ,-

РІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» в особі
представника О.Кульчицього -
задовольнити частково.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 03 червня 2013
року змінити, стягнувши з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» (01030, м.Київ,
вул.Б.Хмельницького,48а, ,
МФО: 300335, р/р:26500336 в ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» м.Києва) на користь ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) 561961
(п»ятсот шістдесят одна тисяча
дев»ятсот шістдесят одна) гривень 15
коп. страхового відшкодування.

В решті заочне рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :