Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/908/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бондаренко Г. К.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Бєлінської І.М., Суровицької
Л.В.,

при секретарі Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Державного підприємства
«Онуфріївське лісове господарство»
про усунення порушень трудового
законодавства та відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Онуфріївське лісове
господарство» (далі - ДП) про усунення
порушень трудового законодавства та
відшкодування моральної шкоди.
Зазначив, що 01.03.2004 року він був
прийнятий на посаду сторожа в ДП.
Графік роботи був доба через три. 08.04.2013
року адміністрація підприємства
ознайомила сторожів з повідомленням
про скорочення двох посад сторожів та
зміну режиму роботи з 08.06.20ІЗроку.

Після тарифної відпустки він вийшов на
зміну 14.06.2013 року. У графіку чергувань
були встановленні зміни по 11 годин: з 21
години вечора до 8 години ранку через
ніч. Ці істотні зміни умов його праці
призвели до моральних страждань,
погіршення стану здоров'я, втрати
нормальних життєвих зв'язків, які
потребують від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

З наказом про зміну істотних умов праці
у зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці і з пропозицією
продовжити роботу після цих змін його
не ознайомили. Те, що він підписав
попередження, не може означати, що він
погодився з такими змінами у графіку
роботи.

Графік роботи робітників має
відповідати графіку змінності, графік
змінності - це сталий алгоритм
чергування робочих змін, годин між
змінного відпочинку та вихідних днів.
На даний час його графік змін
неправомірний тому, що відсутні
вихідні.

У зв'язку із вчиненням відповідачем
протиправних дій, невиконанням ним
умов трудового договору та
безпідставного систематичного
порушення його прав, позивачу завдано
моральної шкоди, яка полягає у
спричиненому йому тяжкого
психологічного шоку у момент, коли він
дізнався про зміну істотних умов його
праці, відношенні відповідача до нього,
в переживаннях з приводу розуміння
цілковитої незаконності дій
відповідача. Завдану відповідачем
моральну шкоду він оцінює у розмірі 8221,5
грн..

Рішенням суду в позові було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
суду в скарзі апелянт зазначив, що суд
не взяв до уваги обставини, на які він
посилався і тому дійшов неправильного
висновку. Просив рішення суду
скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно ст.50 КЗпП України, нормальна
тривалість робочого часу працівників
не може перевищувати 40 годин на
тиждень. Підприємства і організації
при укладенні колективного договору
можуть встановлювати меншу норму
тривалості робочого часу, ніж
передбачено в частині першій цієї
статті.

Статтею 57 КЗпП України передбачено, що
час початку і закінчення щоденної
роботи (зміни) передбачається
правилами внутрішнього трудового
розпорядку і графіками змінності у
відповідності з законодавством.

Згідно ст.61 КЗпП України, на
безперервно діючих підприємствах, в
установах, організаціях, а також в
окремих виробництвах, цехах, дільницях,
відділеннях і на деяких видах робіт, де
за умовами виробництва (роботи) не може
бути додержана встановлена для даної
категорії працівників щоденна або
щотижнева тривалість робочого часу,
допускається за погодженням з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником) підприємства, установи,
організації запровадження
підсумованого обліку робочого часу з
тим, щоб тривалість робочого часу за
обліковий період не перевищувала
нормального числа робочих годин
(статті 50 і 51)

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої
інстанції на підставі досліджених
доказів правильно встановлено, що
позивач працює сторожем в ДП. До
08.06.2013року, крім позивача, працювало
сторожами 3 робітники у відповідності
до графіку роботи - 24 години через 72
години.

У зв'язку з крадіжками на підприємстві
були встановлені технічні засоби
охорони: на території - камери
відеоспостереження, а в приміщеннях -
сигналізація, що спонукало ДП внести
зміни в організації праці сторожів і
тому відпала потреба в цілодобовому
чергуванні сторожів.

Наказом директора ДП від 08.04.2013 року
позивач був повідомлений про зміну
режиму його роботи з 08.06.2013 року та
введення з 08.06.2013 року графіку роботи з
21 години до 08 години наступного дня, без
вихідних днів. Таким чином, робоча
зміна становить 11 годин, а перерва між
змінами - 37 годин. Позивач 08.04.2013 року
письмово ознайомлений та попереджений
з Наказом та змінами в режимі його
роботи. 25.04.2013 року позивач був
присутній на засіданні профкому, де
запровадження підсумкового обліку
робочого часу сторожів підприємства, і
в тому числі позивача, погоджено з
профспілковим комітетом.

Відповідно до порівняльного
розрахунку, відпрацювання годин
сторожами підприємства на друге
півріччя 2013 року за календарем
п'ятиденного робочого тижня й за
графіком змінності (при 11 - годинній
тривалості зміни) позивач повинен в
другому півріччі 2013 року відпрацювати
1046 годин, що не перевищує норми
тривалості робочого часу за друге
півріччя 2013 року за календарем
п'ятиденного робочого тижня.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов
правильного висновку щодо відсутності
зі сторони відповідача порушень КЗпП
України, на які посилається позивач, а
тому безпідставним є позов про
відшкодування моральної шкоди.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду є
законним та обгрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді