Провадження №2/521/1207/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді
- Поліщук І.О.,

при секретарі
- Святецькій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
довіреності недійсною, про визнання
дій незаконними, вчиненими після
смерті особи, яка видала довіреність, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, уточнивши який,
просив суд визнати недійсною
довіреність, видану ОСОБА_3 15.08.2012 року
на ім'я ОСОБА_2, у зв'язку зі смертю
ОСОБА_3 Дії ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3
визнати незаконними. Свій позов
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_3, з якою він перебував у
фактичних шлюбних відносинах, а 25.05.2002
року у шлюбі. Відповідачка,
використовуючи довіреність від ОСОБА_3,
звернулася до суду з позовом про
розірвання договору довічного
утримання, визнання дійсним заповіту.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2012 року
зазначена позовна заява залишена без
руху. Усуваючи недоліки за поданою
заявою, ОСОБА_2 30.10.2012 року подала
клопотання з переліком документів, які
просила залучити до матеріалів справи,
а саме розписки з підробкою, в яких мали
місце виправлення 2003 рік на 2005 рік.
Мета виправлення в тому, щоб позивач
начебто пішов від ОСОБА_3 та не виконує
умови договору довічного утримання.
Також дані його паспорту не
відповідають даним паспорту в
розписці. Далі в позові ОСОБА_1
зазначає, що на підставі вимог ст.248 ЦК
України з часу смерті особи, яка видала
довіреність, представництво за
довіреністю припиняється. При
припиненні представництва,
представник зобов'язаний повернути
довіреність. Однак ОСОБА_2 після смерті
ОСОБА_3 вчиняла незаконні дії по
довіреності, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 року
подала доповнення апеляційної скарги
вх. № 22-2144 відновлення строку, 19.12.2012
року ОСОБА_2 по довіреності подала
доповнення до апеляційної скарги вх. №
22-27351 - відновлення строку, 19.12.2012 року
ОСОБА_2 по довіреності подала
клопотання зупинити апеляційне
провадження по скарзі ОСОБА_3 вх. №
22-27401,30.10.2012 року ОСОБА_2 по довіреності
подала документи, які начебто
відповідають оригіналу - підробка. За
клопотанням ОСОБА_2 на його власність
АДРЕСА_1 накладений арешт, який знятий
апеляційним судом, хоча вона не була
учасником договору довічного
утримання, не могла заявляти такі
вимоги без довіреності. Позивач
зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_2
вказала неправдиву інформацію суду, що
ОСОБА_3 про рішення суду 2007 року
дізналася у 2012 році, що не відповідає
дійсності. У справі три повістки
підписані ОСОБА_3, крім того у справі є
заява власноруч написана ОСОБА_3 з
проханням розглянути справу в її
відсутності. Далі в своєму позові
ОСОБА_1 посилається на наступні
обставини, а саме,що у 2002 році після
інсульту ОСОБА_3 виписалася з МКЛ №1, у
2002 році зареєстровано шлюб між ним та
ОСОБА_3 Як довірена особа за
генеральною довіреністю він зробив
документ и в БТІ та зареєстрував право
власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 У 2003
році ОСОБА_3 прийняла рішення передати
йому до договором квартиру АДРЕСА_1. По
вимозі дочки ОСОБА_2 договір у 2006 році
був розірваний, у 2007 році визнаний
законним. ОСОБА_3 повідомлена про
рішення від 23.10.2007 року з рішенням
погодилася. Позивач в обґрунтування
вимог зазначає, що ОСОБА_3 не довіряла
своєї дочки ОСОБА_2,всі прожиті з ним 15
років, він був довіреною особою
дружини, всі ці роки представляв
інтереси ОСОБА_3 як дружини, а потім, як
інваліда першої групи за дорученнями. У
зв'язку з тим, що клопотання від 30.10.2012
року подано ОСОБА_2 по довіреності
після смерті ОСОБА_3 а також в додатку
до клопотання документація з підробкою
слугувала винесенню ухвали від 02.11.2012
року, якою провадження по справі
відкрито, позивач повідомляє, що 07.11.2012
року по заяві ОСОБА_2 заведена спадкова
справа, в якій по заяві ОСОБА_2
зазначено, що спадкоємицею всього
майна ОСОБА_3, донька ОСОБА_2, інших не
має. Шахрайство ОСОБА_2 в тому, що вона
приховала від нотаріуса що її старший
брат живий та також спадкоємець, у
спадщину брат не вступив, так як його
паспорт у рідної сестри ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав з підстав викладених
уточненій позовній заяві, просив суд
ухвалити рішення яким довіреність
видану 15 серпня 2012 року ОСОБА_3,
посвідчену приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, якою вона уповноважила
ОСОБА_2 представляти її інтереси в усіх
державних, громадських, господарських
та інших органах, підприємствах,
установах і організаціях незалежно від
підпорядкування, форм власності,
галузевої належності з усіма
необхідними повноваженнями з питань
розпорядження всім її майном, з чого б
воно не складалося і де б воно не
знаходилося та ведення всіх її справ,
після смерті ОСОБА_3 визнати недійсною.
Дії ОСОБА_2, які вона вчиняла після
смерті ОСОБА_3, за довіреністю від 15.08.2012
року визнати незаконними.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2
на неодноразовий виклик суду не
з'являлася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
шляхом направлення судових повісток за
місцем її реєстрації. Представники
ОСОБА_2 повідомлені про час та місце
розгляду справи, про що в матеріалах
справи є відповідні розписки.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, надавши оцінку
поданим доказам, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15
серпня 2012 року ОСОБА_3 видала
довіреність, посвідчену приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, якою
уповноважила ОСОБА_2 представляти її
інтереси в усіх державних, громадських,
господарських та інших органах,
підприємствах, установах і
організаціях незалежно від
підпорядкування, форм власності,
галузевої належності з усіма
необхідними повноваженнями з питань
розпорядження всім її майном, з чого б
воно не складалося і де б воно не
знаходилося та ведення всіх її справ.

24 жовтня 2012 року ОСОБА_2 від свого імені,
та діючи від імені ОСОБА_3 за
довіреністю від 15 серпня 2012 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1
про розірвання договору довічного
утримання та визнання дійсним
заповіту. Ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року вказана позовна заява залишена
без руху. 02 листопада 2012 року відкрито
провадження у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору
довічного утримання, про визнання
заповіту дійсним. В судовому засіданні
03.12.2012 року представник ОСОБА_2 заявила
клопотання про зупинення провадження
по справі у зв'язку зі смертю ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ухвалою
суду від 03.12.2012 року провадження по
справі - зупинено, до залучення до
участі у справі правонаступника.
Ухвала суду про зупинення провадження
оскаржена відповідачем. Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
30.04.2013 року ухвала Малиновського
районного суду м. Одеси від 03.12.2012 року
залишено без змін. Ухвалою
Малиновського районного суду міста
Одеси від 15 травня поданій цивільній
справі провадження відновлено. Справа
за клопотання відповідача ОСОБА_1
зупинялася для проведення експертиз.
Після повернення справи з експертних
установ без виконання, провадження
відновлялося, та справа призначалася
до розгляду.

З 15 травня 2013 року після відновлення
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання договору довічного
утримання та визнання дійсним
заповіту, дана цивільна справа
перебувала в провадженні суду. Ухвалою
суду від 10 липня 2013 року за клопотанням
ОСОБА_1, по справі призначена
почеркознавча експертиза, провадження
по справі зупинено. 02.08.2013 року
директором Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надіслано клопотання про
надання оригіналів документів та
проведення оплати послуг експертів.
19.07.2013 року Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, витребував дану
цивільну справу у зв'язку з відкриттям
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського
районного суду м. Одеси від 03.12.2012 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30.04.2013 року. 21 серпня 2013 року
справа витребувана з Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для направлення до ВССУ.
Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
ухвала Малиновського районного суду м.
Одеси від 03.12.2012 року та ухвала
апеляційного суду Одеської області
від 30 квітня 2013 року - залишені без змін.
18.11.2013 року справа повернута до
Малиновського районного суду міста
Одеси для продовження розгляду по суті.
Ухвалою Малиновського районного суду
міста Одеси відновлено провадження по
даній справі, справа призначена до
розгляду на 17.12.2013 року. У зв'язку з
неявкою сторін справа відкладена на
28.01.2014 року на 15:30 годину.

11.12.2013 року ОСОБА_1 подав до суду
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
визнання довіреності недійсною. 17.02.2014
року ОСОБА_1 уточнив поданий позов, в
якому просив суд дану ОСОБА_3
довіреність визнати після її смерті -
недійсною. Дії ОСОБА_2 після смерті
ОСОБА_3 за довіреністю від ОСОБА_3
визнати незаконними. В судові
засідання ОСОБА_2 та її представники на
28.01.2014 року, на 17.02.2014 року та 28.02.2014 року
не з'являлися. Ухвалою Малиновського
районного суду міста Одеси від 28 лютого
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання договору довічного
отримання та визнання дійсним заповіту
залишені без розгляду, на підставі ч.3
ст. 207 ЦПК України, так як на думку суду
позивачка ОСОБА_2 втратила
процесуальний інтерес до вирішення
справи.

Відповідно до статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі встановленій
законом. Правочин маж бути спрямований
на реальне настання правих наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ст.244 ЦК України
представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. В контексті даної
статті більш зручною та поширеною
формою підтвердження повноважень є
довіреність - письмовий документ, що
видається представнику тим, кого
представляють, для представництва
перед третіми особами. Залежно від
обсягу повноважень, що надаються
представнику особою, яку він
представляє, виокремлюють два види
довіреності: 1) загальна довіреність; 2)
спеціальна, у тому числі разова,
довіреність. Загальна (генеральна)
уповноважує представника на
здійснення будь-яких правочинів
певного типу.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1,
яку він підтримав в ході судового
розгляду, позивачем в межах даної
справи не оспорюється факт
достовірності, правомірності,
дійсності генеральної довіреності
виданої ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2,
посвідченої приватним нотаріусом 15
серпня 2012 року, однак позивач вважає
законними вимоги про те, що довіреність
після смерті особи, яка її видала,
втрачає свою дійсність, а тому підлягає
визнанню недійсною за рішенням суду.

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 виданого 25 жовтня 2012 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у м. Одесі Одеського
міського управління юстиції, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що
зроблений відповідний актовий запис №
10142.

Згідно з листом № 1051-03 від 13.05.2013 року КУ
«Одеське обласне бюро судово-технічної
експертизи, повідомило, що смерть
ОСОБА_3 могла наступити ІНФОРМАЦІЯ_1
року в проміжок часу між 00:12 та 04:12
годин.

Частина 1 статті 248 ЦК України
встановлює загальні правила
припинення довіреності. Пунктом 6 ч.1
даної статті передбачено, що
представництво за довіреністю
припиняється у разі смерті особи, яка
видала довіреність, оголошення її
померлою, визнання її недієздатною або
безвісно відсутньою, обмеження її
цивільної дієздатності. У разі смерті
особи, яка видала довіреність,
представник зберігає свої
повноваження за довіреністю для
введення невідкладних справ або таких
дій, невиконання яких може привести до
виникнення збитків.

Враховуючи, що згідно з діючим
законодавством дія довіреності
припиняється у зв'язку зі смертю особи,
яка її видала, з цих підстав суд вважає,
що постановлення окремого рішення
суду, про визнання недійсною
довіреності виданої 15 серпня 2012 року
ОСОБА_3, посвідченої приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, якою вона
уповноважила ОСОБА_2 представляти її
інтереси в усіх державних, громадських,
господарських та інших органах,
підприємствах, установах і
організаціях незалежно від
підпорядкування, форм власності,
галузевої належності з усіма
необхідними повноваженнями з питань
розпорядження всім її майном, з чого б
воно не складалося і де б воно не
знаходилося та ведення всіх її справ, у
зв'язку зі смертю ОСОБА_3 - особи, яка
видала цю довіреність, законом не
вимагається.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання незаконними дій,
які вона вчиняла після смерті ОСОБА_3
по довіреності, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1
року подала доповнення апеляційної
скарги вх.№ 22-2144 відновлення строку,
19.12.2012 року ОСОБА_2 по довіреності
подала доповнення до апеляційної
скарги вх.. № 22-27351 - відновлення строку,
19.12.2012 року ОСОБА_2 по довіреності
подала клопотання про зупинення
апеляційного провадження по скарзі
ОСОБА_3 вх. № 22-27401, 30.10.2012 року ОСОБА_2 по
довіреності подала документи, які
начебто відповідають оригіналу -
підробка. За клопотанням ОСОБА_2 на його
власність АДРЕСА_1 накладений арешт,
який знятий апеляційним судом, хоча
вона не була учасником договору
довічного утримання, не могла заявляти
такі вимоги без довіреності, суд дійшов
наступних висновків.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав можуть бути: 1)визнання права,
2)визнання правочину недійсним,
3)припинення дії, яка порушує право, 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна право
відношення; 7) припинення право
відношення, 8) відшкодування збитків; 9)
відшкодування моральної (не майнової
шкоди) 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб. Зазначений перелік
способів захисту не є вичерпним, а тому
суд може застосувати інші способи
захисту. Разом з тим на думку суду
визначений позивачем спосіб захисту
його цивільного права такий як
визнання незаконними дій, які
відповідачка вчиняла після смерті
ОСОБА_3 по довіреності не відповідає
вимогам ст.16 ЦК України.

В ході судового розгляду позивач
вказував, що 25.10.2012 року ОСОБА_2, після
припинення дії довіреності подавала
до суду першої інстанції та до
апеляційної інстанції документи, а
саме: доповнення до апеляційної скарги
вх.№ 22-2144 відновлення строку, 19.12.2012
року ОСОБА_2 по довіреності подала
доповнення до апеляційної скарги вх.. №
22-27351 - відновлення строку, 19.12.2012 року
ОСОБА_2 по довіреності подала
клопотання про зупинення апеляційного
провадження по скарзі ОСОБА_3 вх. №
22-27401,30.10.2012 року. Суд, відмовляючи в
задоволенні цієї частини позову
враховує, що зазначені документи є
процесуальними, на які суд зобов'язаний
відреагувати при розгляді тільки тих
справ, в межах яких вони подаються. Суд
вважає, що в інших судових процесах
визнавати неправомірними дії сторін
щодо подання процесуальних документів,
поданих ними в судових засіданнях при
розгляді інших справ, законом не
дозволяється. Відповідно до норм ЦПК
України, сторони мають право на
оскарження судового рішення,
постановленого в межах розгляду
справи, якщо це передбачено
законодавством України, і послатися в
своїй скарзі в тому числі на
неправомірні дії іншої сторони
пов'язані з поданням незаконних, на її
думку, документів.

Судом не враховуються посилання
позивача на вчинення на його думку з
боку відповідачки ОСОБА_2 шахрайських
дій та дій пов'язаних з підробкою
письмових доказів, тому що ці питання
вирішуються в межах кримінального
провадження та не відносяться до
предмету даного спору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5-8, 10, 11, 15, 57-60, 62, 64, 195, 196, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.ст.16, 202, 203, 244, 248 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання довіреності недійсною,
про визнання незаконними дій,
вчиненими після смерті особи, яка
видала довіреність - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі десяти днів.

Головуючий: