АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/740/2014
І інстанції Сіденко С.І.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця «17» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 14 січня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС
Цюрупинського РУЮ Херсонської області,
про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Цюрупинського
районного управління юстиції
Херсонської області, про звільнення
майна з-під арешту, а саме: легкового
автомобіля марки GREAT WALL, модель HOVER, 2006
року випуску, тип ТЗ легковий
універсал, номер кузова/шасі НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому
позивач покликався, що відповідно до
укладеного договору від 04.09.2007 року
ОСОБА_2 отримав від ПАТ КБ «Приватбанк»
кредит у розмірі 38 536,13 доларів США з
кінцевим терміном повернення 04.09.2014
року. В забезпечення виконання
зобов'язань за цим кредитним договором
04.04.2007 року сторони уклали договір
застави рухомого майна, згідно якого
відповідач надав ПАТ КБ «Приватбанк» в
заставу автомобіль GREAT WALL, що належить
на праві власності ОСОБА_2

В рамках виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2121/2-1472/11 від 29.10.2012 року,
виданого за рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 11.07.2012 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» кредитної
заборгованості, державним виконавцем
ВДВС Цюрупинського РУЮ Херсонської
області було накладено арешт та
включено до акту опису заставний
автомобіль, що належить ОСОБА_2
Постанова державного виконавця
порушує права ПАТ КБ «Приватбанк»,
оскільки державним виконавцем ніяких
повідомлень щодо накладення арешту на
заставне майно не було надіслано на
адресу банку.

За думкою позивача, державним
виконавцем порушено його права на
переважне право на звернення стягнення
на предмет застави, передбачене ст.14
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», з
огляду на те, що на вказаний автомобіль
звернено стягнення в рахунок погашення
заборгованості за вказаним кредитним
договором рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
14.09.2012 року.

На підставі ст.ст. 54 та 60 Закону України
«Про виконавче провадження» позивач
просив звільнити з-під арешту вказаний
автомобіль.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 14.01.2014 року в
задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі із-за необґрунтованості
позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач просив
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким позов задовольнити, покликаючись
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Цюрупинського районного суду
від 18 квітня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 43 791,23 долари США, що еквівалентно
349 454,01 грн. Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 11 липня 2012 року
рішення Цюрупинського районного суду
змінено, зменшено стягнуту судом з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
загальну суму заборгованості за
кредитним договором до 38 389,29 доларів
США, що в еквіваленті складає 306 346,53
грн.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 08 листопада 2011 року рішення
Цюрупинського районного суду від 18
серпня 2011 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення
відмовлено.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
14.09.2012 року позов ПАТ КБ «Приватбанк»
задоволено частково, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором звернено стягнення на
предмет застави: автомобіль марки GREAT
WALL, модель HOVER, 2006 року випуску, тип ТЗ
легковий універсал, номер кузова/шасі
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

Постановою державного виконавця від
19.11.2012 року відкрито виконавче
провадження з примусового стягнення
заборгованості за рішенням
Цюрупинського районного суду,
зміненого апеляційним судом
Херсонської області від 11.07.2012 року.
Постановою державного виконавця за
заявою стягувача від 26.11.2012 року
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику,
що відповідає вимогам ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження». В
ході проведення виконавчих дій
встановлено, що за боржником
зареєстровано автомобіль GREAT WALL. Згідно
опису й арешту від 25.03.2013 року цей
автомобіль, як описане майно прийняв на
відповідальне зберігання представник
ПАТ КБ «Приватбанк».

Виходячи з того, що судові рішення
підлягають обов'язковому виконанню,
суд вважав, що позовні вимоги Банку про
звільнення майна з-під арешту є
незаконними, необґрунтованими і не
підлягаючими задоволенню.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, підтверджується
дослідженими судом доказами,
ґрунтується на вимогах закону.

За думкою судової колегії,
обґрунтування позивачем своїх вимог
ст.ст. 54,60 Закону України «Про виконавче
провадження» є неправомірними з огляду
на наступне.

Згідно ст. 54 ч. 4 Закону України «Про
виконавче провадження» про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває у
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Оскільки Банк є одночасно і стягувачем
у виконавчому провадженні за
виконавчим листом №2121/2-1472/11, в ході
якого накладено арешт на спірний
автомобіль, і заставодержателем, на
користь якого звернено стягнення на
цей же автомобіль рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровськ від 14.09.2012 року, то
вказана норма права не регулює
правовідносини, що склалися між
сторонами.

Крім того, за думкою судової колегії, у
спорі про звільнення майна з-під
арешту, накладеного ВДВС, ОСОБА_2 не є
належним відповідачем.

Банк посилається на ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
при цьому цитує ч.3 ст. 59 цього закону в
редакції від 23.06.2005 року, що не діє.

Згідно ч.3 ст.60, в редакції від 04.11.2010
року, з майна боржника може бути знято
арешт за постановою начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
якщо виявлено порушення порядку
накладення арешту, встановленого цим
Законом. Копія постанови начальника
відділу державної виконавчої служби
про зняття арешту з майна боржника не
пізніше наступного дня після її
винесення надсилається сторонам та
відповідному органу (установі) для
зняття арешту.

Оскільки правомірність дій державного
виконавця ВДВС, який не є відповідачем
у справі, щодо своєчасності
направлення учасникам виконавчого
провадження постанов та дії начальника
відділу не стосуються прав позивача на
майно, щодо якого складено акт опису й
арешту, то вказана норма права також, за
думкою колегії суддів, не є належним
правовим обґрунтуванням позовних
вимог.

Рішення ухвалено судом з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
порушення ВДВС прав як
заставодержателя не приймаються до
уваги, оскільки ВДВС не є відповідачем
у справі та з огляду на право Банку
самостійно визначитися з порядком
примусового виконання ухвалених на
його користь рішення апеляційного суду
Херсонської області від 11.07.2012 року та
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровськ від 14.09.2012р.

Безпідставними є також посилання
апелянта на наявне у нього право
вимагати виключення майна з акту опису,
оскільки згідно ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» право
звернення до суду із таким позовом та з
одночасним визнанням права власності
на майно може особа, яка вважає, що
майно, на яке накладене арешт, належить
їй, а не боржникові, у розглянутій
справі позивач не посилається на
наявність у нього такого права.

Керуючись ст.ст. 303,308,315, п.1 ч.1 ст.307
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 26 березня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 17 березня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:

О.О.Благовещенська