Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.03.2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в
особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 частини суми боргу
за борговою розпискою у розмірі 22 294,00
грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30
січня 2012 року було надано боргову
розписку, згідно якої останній
зобов'язувався повернути суму позики
до 10.02.2013 року. Однак взяті на себе
зобов'язання по поверненню позики,
відповідач не виконав.

В ході розгляду справи представник
позивача збільшив розміру позовних
вимог до 59 850,00 грн., мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач
відмовляється добровільно виконувати
зобов'язання, які виникають за борговою
розпискою, а сума боргу за борговою
розпискою становить 7500 доларів США (що
еквівалентно 59 850,00 грн. згідно курсу
НБУ).

Представник позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримав та
просив задовільнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, а тому суд в порядку ст. 169
ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити повторне заочне
рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2012 року
ОСОБА_3 позичив під розписку у ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 7500 доларів США,
які зобов'язувався повернути до 10.02.2013
року. Факт отримання грошей
підтверджується борговою розпискою
від 30.01.2012 року. Відповідач, взятий на
себе обов'язок щодо повернення боргу до
10.02.2013 року не виконав.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України), за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей також роду та такої ж
якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України,
договір позики вважається укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визнаних родовими ознаками.

Відповідно с. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, які були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 1046-1049 ЦК
України та ст.ст. 4,5,14,60,81,88,212-215,224-227,233, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за борговою розпискою -
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_2)
суму боргу за борговою розпискою у
розмірі 59 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_2)
суму судового збору у розмірі 589,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Лемак О. В.