САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
У Х В А Л А

12.02.2014 року

Суддя Самарського районного суду м.
Дніпропетровська Мірошниченко Н.В.,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, Головного
управління державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, Державного Казначейства
України про відшкодування
матеріальних та моральних збитків -

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2014 р. до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська,
Головного управління державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, Державного
Казначейства України про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2014
року визначено підсудність цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська,
Головного управління державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, Державного
Казначейства України про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків - Самарському
районному суду м.Дніпропетровська.

Розглянувши зазначені матеріали
позовної заяви, вважаю за необхідне у
відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська відмовити з
наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь - який спосіб
забороняється, і що однією з
основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення судів,
крім випадків встановлених законом (
ст.ст. 126,129).

Згідно із зазначеними положеннями
Конституції України судові рішення і
відповідно дії або бездіяльність судів
(суддів) з питань здійснення правосуддя
(пов"язаних із підготовкою й розподілом
справ у судових інстанціях) можуть
оскаржуватись у визначеному порядку до
суду вищої інстації, а не в суд першої
інстанції.

Останнє порушило б і принцип
незалежності суддів і заборону
втручання у вирішеня справи належним
судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на
рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових і службових
осіб, а його рішення (дії,
бездіяльність) оскаржується лише в
порядку ст. 129 Конституції України і
законодавстава про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні
врегульовано конституційними нормами
окремо від діяльності інших органів
державної влади.

Суд (суддя) як орган (особа), що здійснює
правосуддя не може бути відповідачем у
цивільній справі. Винятком є лише
випадки коли суд (суддя) виступає не як
орган (особа), що здійснює правосуддя, а
як будь - яка інша установа (особа).
Заяви, скарги спрямовані на дії судді
при здійсненні правосуддя, не
підлягають розгляду у суді першої
інстанції, оскільки відповідно до
закону є інший механізм усунення
помилок і недоліків, допущених при
здійсненні правосуддя.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного
суду України від 13.06.2007 року № 8 " Про
незалежність судової влади"
роз"яснено, що виключне право перевірки
законності та обгрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.

Оскарження у будь - який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів, щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається , і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства ( пункт 1 частина 2 статті
122 ЦПК України).

Стосовно вимог ОСОБА_1 до Головного
управління державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області та Державного Казначейства
України, вважаю за необхідне залишити
позов без руху по наступним обставинам.

Статтею 119 ЦПК України встановлені
вимоги до форми та змісту позовної
заяви. Зокрема, відповідно до ч.5
ст.119 ЦПК України до позовної заяви
додається документ про сплату судового
збору.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

У відповідності до ст.82 ЦПК України,
ст.8 Закону України «Про судовий збір»
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою звільнити від
оплати судових витрат, відстрочити або
розстрочити їх сплату.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_1 не
приєднано документу на підтвердження
факту сплати судового збору та його
певної частини, натомість подано суду
заяву, яка міститься у прохальній
частині позову, в якій ставиться
питання про розстрочку сплати судового
збору. При цьому, позивачем не надано
достовірних доказів скрутного
матеріального становища та не наведено
обґрунтування повязаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, що позбавляє суд можливості
вирішити по суті її клопотання про
розстрочку сплати судового збору.

Таким чином, за відсутності підстав для
звільнення від сплати судового збору,
останній повинен бути сплачений у
встановленому законом порядку. Розмір
ставок судового збору визначений
Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» у разі якщо судовий збір
сплачується за подання позовної
заяви до суду в розмірі, визначеному
з урахуванням ціни позову, а
встановлена при цьому позивачем ціна
позову не відповідає дійсній
вартості спірного майна або якщо на
день подання позову неможливо
встановити точну його ціну,
розмір судового збору
попередньо визначає суд з
подальшою сплатою недоплаченої
суми або з поверненням суми
переплати судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом у процесі розгляду
справи.

Як вбачається із змісту позовних вимог,
позивачем заявлено вимоги майнового
характеру, а саме: позивач просить
стягнути за рахунок державного бюджету
в особі відповідача Державного
Казначейства України на його користь
матеріальні збитки у розмірі які
будуть визначені судовою
будівельно-технічною експертизою, які
необхідні для проведення будівельних
робіт по відновленню зруйнованої стіни
та стягнути моральну шкоду що сталося в
наслідок застосування судом заходів по
забезпеченню позову.

В порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України
позивачем не зазначена ціна позову.

У разі неможливості надати відповідні
документи щодо підтвердження ціни
позову, відповідно до ст.80 ЦПК України,
позивачу необхідно сплатити судовий
збір у максимальному розмірі, а саме: не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати та надати суду
документ на підтвердження його сплати
в оригіналі.

Крім того, до позовної заяви не додано
її копії та копії всіх документів, що
додаються до неї, відповідно до
кількості відповідачів.

Згідно статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, подана без додержання
вимог, викладених у статті 119 ЦПК
України підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1
до Головного управління державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, Державного
Казначейства України про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, слід залишити буз
руху та надати позивачу строк для
усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 126-129 Конституції України, ст.ст.
119-121, п. 1 ч. 2 ст. 122 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И
В:

У відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків - відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1
щодо відстрочки та розстрочки сплати
судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного
управління державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області, Державного Казначейства
України про відшкодування
матеріальних та моральних збитків -
залишити без руху.

Надати строк для виправлення вказаних
в ухвалі недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня її
отримання позивачем, але в будь - якому
разі не пізніше 21.02.2014 року. Одночасно
роз'яснити, що у випадку невиконання
вимог суду заява буде визнана
неподаною і повернута позивачу.

Ухвала про відмову у відкритті
провадження у справі може бути
оскаржена в апеляційному порядку
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Н.В.Мірошниченко