АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29 жовтня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Орган
опіки та піклування Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, ОСОБА_4 про визначення
місця проживання дітей‚

В С Т А
Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 29.10.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Орган опіки та піклування
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_4 про
визначення місця проживання дітей
відмовлено.

ОСОБА_2, вважаючи, що зазначене рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, при неповному
з'ясуванні судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи в апеляційній скарзі
просила його скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що суд при
постановленні рішення не врахував
обставин чинення ОСОБА_3 перешкод
матері ОСОБА_5 у спілкуванні з дітьми,
які були встановлені рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29.05.2012 року та ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 21.11.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав. Судом
не прийнято до уваги консультативний
висновок фахівця-психолога №120329-003 від
29.03.2012 року в якому зазначено суть
проблеми складних життєвих обставин
для дітей при визначенні їх місця
проживання. Помилково не взято до уваги
суду посилання позивача та зазначені в
позові обставини щодо умов проживання
дітей в квартирі відповідача,
психологічного стану в його родині.
Проживання дітей з матір'ю буде
відповідати їх інтересам. Крім того,
судом проігноровано довідки на
підтвердження матеріального стану
позивача, натомість ОСОБА_3 не було
надано суду жодних доказів щодо свого
працевлаштування та доходів. Вважає, що
висновок Органу опіки та піклування
Солом'янської РДА в м. Києві від 07.08.2013
року є необґрунтованим та таким, що
суперечить інтересам дітей.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції позивач ОСОБА_2, її
представник, третя особа ОСОБА_4
апеляційну скаргу підтримали, просили
її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Солом'янської районної в
м. Києві державної адміністрації також
просила відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, вважаючи рішення
суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх
дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в шлюбі не перебували,
з серпня 2004 року по січень 2008 року
проживали спільно без реєстрації
шлюбу.

17.11.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
зареєстровано шлюб Лівобережним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
Державним центром розвитку сім'ї, про
що зроблено відповідний актовий запис
в книзі реєстрації шлюбів за № 2656 ( а.с.
9).

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 21.01.2011 року
первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа: Орган опіки та піклування
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації про
визначення місця проживання дітей
задоволено. Визначено місце проживання
дітей - сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_3 Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган
опіки та піклування Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації про зобов'язання не
чинити перешкод у спілкуванні з дітьми
та їх вихованні та встановлення
порядку участі у спілкуванні та
вихованні малолітніх дітей задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з
дітьми-сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
донькою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та їх
вихованні у разі встановлення її
емоційно-психологічного контакту з
дітьми в присутності психолога. В разі
встановлення емоційно-психологічного
контакту ОСОБА_2 з дітьми визначити
спосіб її участі у спілкуванні та
вихованні дітей шляхом встановлення
зустрічей з дітьми кожного вівторка та
четверга з 14 години до 16 години, кожної
п'ятниці та неділі з 14години до 18
години, 1 тиждень влітку для сумісного
відпочинку (а.с. 10-13).

Рішенням колегії суддів
Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2011
року рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 21.01.2011 року в частині
зобов'язання не чинити перешкод у
спілкуванні з дітьми та їх вихованні
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким зобов'язано ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з дітьми
- сином ОСОБА_6, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та донькою ОСОБА_10,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2
Встановлено ОСОБА_2 час спілкування та
виховання малолітніх дітей: сина
ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_10 , кожної
п'ятниці та неділі з 14 години до 16
години один тиждень влітку для
сумісного відпочинку. В задоволенні
інших вимог ОСОБА_2 відмовлено. В іншій
частині рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 21.01.2011 року
залишено без змін (а.с. 14-16).

Вказані рішення судів набрали
законної сили.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2
обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3
ухиляється від виконання рішень
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21.01.2011 року та Апеляційного суду м.
Києва від 27.04.2011 року, оскільки діти
разом з ним не проживають, а передані на
проживання до його родичів в с. Чайки
Київської області де не мають належних
умов для проживання, навчання та
медичного обслуговування та тим, що
ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у побаченні
з дітьми, переховуючи їх від неї, не
допускає до місця їх проживання.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
дітей, суд першої інстанції виходив з
того, що обставини на які посилається
позивач щодо ухилення ОСОБА_3 від
виконання рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 21.01.2011 року
та Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2011
року не знайшли свого підтвердження в
ході судового розгляду та
спростовуються наявними у справі
доказами.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 СК України у
разі ухилення від виконання рішення
суду особою, з якою проживає дитина, суд
за заявою того з батьків, хто проживає
окремо, може передати дитину для
проживання з ним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Для
встановлення в судовому засіданні
фактів, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення, досліджуються
показання свідків, письмові та речові
докази, висновки експертів (ст. 179 ЦПК
України).

На підтвердження ухиляється
відповідача від виконання рішень
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21.01.2011 року та Апеляційного суду м.
Києва від 27.04.2011 року позивачем надано
до суду висновок ДІМ Богуславського РВ
ГУ МВС України в Київській області від
11.01.2012 року, лист ГУ МВС України в
Київській області від 11.01.2012 року та
заяви про злочин, адресовані прокурору
Солом'янського району м. Києва від
22.06.2012 року та начальнику
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві від 25.06.2012 року.

Так, згідно висновку старшого ДІМ
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області Артеменко О.С. від
11.01.2012 року в ході проведення перевірки
письмової заяви ОСОБА_2 стало відомо з
показів депутата Мисайлівської
сільської ради Богуславського району,
а саме по округу с. Чайки,
Богуславського району Калашник О.П., що
малолітні діти ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично
проживають за адресою АДРЕСА_2. Разом з
ними проживають їх прадідусь ОСОБА_13 та
прабабуся ОСОБА_14, а також їхня
прапрабабуся ОСОБА_15, які і фактично
займаються їх вихованням, вищевказані
діти проживають зі своїми родичами
близько з 2009 року (а.с. 20).

Згідно відповіді ГУ МВС України в
Київській області від 11.01.2011 року на
заяву ОСОБА_2, її малолітні діти ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1
фактично проживають за адресою АДРЕСА_2
приблизно з 2009 року. З 2009 року разом з
ними мешкають їх прадідусь ОСОБА_13 та
та прабабуся ОСОБА_14, а також їхня
прапра бабуся ОСОБА_15 які і фактично
займаються їх вихованням (а.с. 21).

22.06.2012 року та 26.06.2012 року ОСОБА_2
зверталась до прокурора Солом'янського
району м. Києва та начальника
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві з заявами про злочин, у яких,
зокрема просила порушити відносно
ОСОБА_3 кримінальну справу за вчинення
злочину передбаченого ч.3 ст. 382 КК
України (а.с. 24-25).

Як вбачається з довідки форми №3,
виданої ЖБК «Радянська наука» №81 від
20.06.2013 року в АДРЕСА_1 зареєстровані та
проживають ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_18, а з
2011 року - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 85).

Актом обстеження сім'ї від 30.05.2012
року, складеного депутатом
Михайлівської сільської ради Реп’яхом
Г.Д. за наслідком перевірки питання
щодо проживання дітей ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, яку
було проведено в присутності
господарів АДРЕСА_2, ОСОБА_14 та ОСОБА_13,
встановлено, що діти ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в
період з 2008 року по день складання акту
за адресою АДРЕСА_2 діти приїздять на
нетривалий період - на свята, на
відпочинок та оздоровлення до дідуся
та бабусі. Умови для відпочинку є
належними. На момент перевірки дітей за
вказаною адресою не було (а.с. 86).

Згідно довідок від 18.06.2013 року №
412, № 21, виданих директором середньої
загальноосвітньої школи №166, ОСОБА_6
навчається в загальноосвітній школі
№116 м. Києва в 2-Б класі, ОСОБА_10 - буде
зарахована до 1 класу зазначеної школи
(а.с. 87-89).

З характеристики учня 1-Б класу
СЗШ №?116 м. Києва, складеної 31.05.2013 року
директором школи та класним
керівником, вбачається, що ОСОБА_6
навчається у 1-Б класі з 1 вересня 2012
року. За час навчання показав високий
рівень навчальних досягнень. ОСОБА_6
займаються батько та прабабуся.
Хлопець отримує належну увагу та
турботу про здоров'я, виховання та
навчання. За час навчання ОСОБА_6 мати,
ОСОБА_2 у школі не з'являлася,
батьківські збори не відвідувала,
успіхами сина не цікавиться (а.с. 87).

Згідно висновку Органу опіки та
піклування Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації від
07.08.2013 року №108-9896/01, з урахуванням
висновку психолога після бесіди з
дітьми та рішення комісії з питань
захисту прав дитини (засідання від
06.08.2013 року), орган опіки та піклування
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації вважає за
доцільне не змінювати місце проживання
малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та залишити їх на
проживання з батьком, ОСОБА_3 (а.с. 93-95).

Оскільки ОСОБА_2 не довела належними та
допустимими доказами порушення своїх
прав відповідачем, зокрема факту
ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення
суду, судом обґрунтовано відмовлено у
задоволенні позову. Колегія суддів
погоджується з висновками суду, що
заяви позивача про злочин та звернення
до служби у справах дітей не містять
зазначення конкретних фактів щодо
невиконання рішення суду батьком
дітей, з яким вони проживають саме щодо
встановленого судом часу побачень
матері з дітьми та їх порядку. .

Судом дано належну правову оцінку
показам свідків ОСОБА_21 - дружини
позивача та ОСОБА_22 - доньки ОСОБА_21, які
показали, що жодних перешкод ОСОБА_3 в
побаченнях ОСОБА_2 з дітьми не чинив,
останній не проти побачень матері з
дітьми, ОСОБА_2 під час побачень з
дітьми вчиняє сварки, ображає ОСОБА_3,
через що самі діти лякаються і не
бажають таких зустрічей.

З матеріалів справи вбачається,
що обставини, які були враховані в
інтересах дітей при ухваленні рішення
Солом′?янського районного суду м.
Києва від 21.01.2011 року, зміненого
рішенням Апеляційного суду м. Києва від
27.04.2011 року при визначенні місця
проживання дітей з батьком на час
звернення ОСОБА_2 з позовом до суду не
змінилися.

Разом з тим, при зміні таких
обставин та ухиленні батька дітей від
виконання рішення суду в подальшому,
ОСОБА_2 не позбавлена права звернення
до суду з позовом про передачу дітей
для проживання з нею.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду щодо
відсутності підстав для задоволення
позову ОСОБА_2

Приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків суду та
безпідставність приведених в
апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 29 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий - суддя:

Судді:

Справа № 2-2482/13

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1464/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сирбул О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.