Справа № 367/4400/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

17 січня 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого судді
Пархоменко О.В.

при секретарі Ринда
Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бучанської
міської ради Київської області, треті
особи - виконком Бучанської міської
ради Київської області, КП КОР
"Ірпінське бюро технічної
інвентаризації", відділ
Держземагентства у м. Буча, приватний
нотаріус Ірпінського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, приватний
нотаріус Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_6 про визнання договорів
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки недійсними, переведення на неї
прав та обов'язків покупця за ? частину
будинку, скасування Державних актів на
право приватної власності на земельні
ділянки, скасування рішення та
усунення перешкод в користуванні
будинком і земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідно до рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
30.06.2004 року за нею було визнано право
власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2 на
підставі названого рішення суду також
являється власницею 1/2 частини даного
будинку. Ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 22.01.2009 року
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 30.06.2004 року
залишене без змін. Не дивлячись на те,
що вона являється співвласницею
АДРЕСА_1, відповідачка ОСОБА_2 не тільки
не допускає її до будинку, але й не
бажає добровільно вирішити між ними
спір з приводу користування належним
їм на праві спільної часткової
власності будинком та присадибною
ділянкою, вона не має доступу до
належного їй та відповідачці будинку і
не може привести техніка БТІ для
виготовлення нового технічного
паспорта на будинок. Оскільки
відповідачка порушує її права як
співвласниці будинку, встановлені ст.
ст. 317, 319 та 358 ЦК України, то вона
змушена звертатися в суд з даним
позовом.

Позивачка просила зобов'язати
відповідачка не чинити їй перешкод в
користуванні будинком АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою біля даного
будинку, видавши ключі від вхідної
хвіртки на подвір'я та від будинку;
розділити будинок АДРЕСА_1 та визначити
порядок користування земельною
ділянкою площею 1028 кв. м. біля будинку
АДРЕСА_1.

В подальшому під час розгляду справи
позивачка уточнила позовні вимоги, та
крім зазначеного вище, посилалася на
те, що по справі судом була призначена
судова будівельно-технічна експертиза,
відповідно до отриманого висновку
експертизи експертом було
запропоновано два варіанти розподілу
АДРЕСА_1 та земельної ділянки біля
даного будинку. Не дивлячись на те, що
відповідачка ОСОБА_2 добре знала про те,
що вони являється співвласниками
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 30.06.2004 року і кожний з них
має право власності по 1/2 частині
даного будинку, не тільки не повідомила
КП КОР "Ірпінське БТІ" Київської
області та приватного нотаріуса про те,
що свідоцтво про право власності на
весь будинок від 21.02.2001 року на підставі
якого був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1
на її ім."я рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від
30.06.2004 року було визнане недійсним, але
й почала незаконно переоформляти та
проводити відчуження всього будинку та
земельної ділянки біля нього на свого
чоловіка ОСОБА_3 та 30.12.2008 року продала
належний їм будинок ОСОБА_3 Тоді ж
ОСОБА_2 договором купівлі-продажу
переоформила і земельну ділянку біля
даного будинку пл. 1000 кв. м. на ім."я
свого чоловіка ОСОБА_3

Позивачка також вказує, що про те, що
ОСОБА_2 договорами купівлі-продажу
переоформила весь будинок АДРЕСА_1 та
прилеглу біля даного будинку земельну
ділянку пл. 0,1000 га на свого чоловіка
ОСОБА_3 вона дізналася лише в листопада
2010 року і з цього часу у неї виникло
право на звернення в суд з цих підстав.
Крім того відповідачка ОСОБА_2 без її
згоди та відому , утаївши від
Бучанської міської ради Київської
області ту обставину, що будинок
АДРЕСА_1 належить їм в рівних частках,
на підставі рішення № 450 ХХУ сесії 5
скликання Бучанської міської ради
Київської області від 25.10.2007 року
приватизувала всю земельну ділянку пл.
1027 кв. м. біля даного будинку лише на
своє ім."я. На підставі названого
рішення Бучанської міської ради ОСОБА_2
13.03.2008 року отримала Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку, а ОСОБА_3 25.05.2010 року отримав
Державні акти на земельні ділянки біля
даного будинку в зв'язку з оформленням
договору купівлі-продажу земельної
ділянки на пл. 0,0642 га та на 0,0538 га. Вище
названі Державні акти на землю на ім."я
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки від 30.12.2008 року та рішення
Бучанської міської ради Київської
області про передачу ОСОБА_2 земельної
ділянки у особисту власність повинні
бути визнані недійсними та скасовані,
оскільки вона як співвласниця будинку
АДРЕСА_1 не тільки не давала згоди на
приватизацію всієї земельної ділянки
на ім."я ОСОБА_2, але вона між ними навіть
не була розділена. Вона також ніколи не
давала згоди на продаж відповідачкою
ОСОБА_2 належної їй частини будинку,
який також не був розділений між ними і
до того ж вона мала переважне право на
придбання у ОСОБА_2 належної їй частини
будинку в разі продажу нею своєї
частки. Сама ж ОСОБА_2 не вправі була
розпоряджатися її частиною будинку та
земельною ділянкою, яка була
закріплена біля даного будинку для
його обслуговування.

Позивачка також вказує, що оскільки
договір купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки, рішення про
приватизацію земельної ділянки біля
будинку лише на ім."я ОСОБА_2 були
прийняті з порушенням закону, а саме
направлені на порушення її
конституційного права власності на
будинок та з порушенням ст. ст. 317, 319, 358
ЦК України, то вони повинні бути
визнані недійсними і з цих же підстав
повинні бути визнані недійсними і
Державні акти на землю на ім."я ОСОБА_2
та ОСОБА_3 Хоча відповідачі уклали між
собою договор купівлі-продажу будинку
та земельної ділянки біля нього за
відплатними договорами, але ОСОБА_3 як
чоловік ОСОБА_2 знав, що ОСОБА_2 не мала
права відчужувати як будинок, так і
земельну ділянку і вона ніколи не
давала ОСОБА_2 таких повноважень, то він
повинен бути визнаний недобросовісним
набувачем будинку та земельної
ділянки.

В зв'язку із даними уточненнями
позивачка просила визнати недійсним та
скасувати рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 450-20-У в
частині передачі ОСОБА_2 у особисту
власність земельної ділянки пл. 1027 кв.
м. біля будинку АДРЕСА_1; визнати
недійсними та скасувати договори
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки пл. 0,1000 га біля
будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 (продавець)
та ОСОБА_3, які були укладені 30.12.2008 року
у приватного нотаріуса Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 з реєстровими
номерами нотаріальних дій відповідно
№ 4617 та 4615; визнати недійсними та
скасувати Державні акти на право
приватної власності на земельні
ділянки: на ім."я ОСОБА_2 на земельну
ділянку біля будинку АДРЕСА_1 пл. 0,1000 га
та на земельну ділянку пл. 0,0027 га,
видані 13.03.2008 року; на ім."я ОСОБА_3 на
земельну ділянку пл. 0,0358 га біля
будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку
пл. 0,0642 га біля цього ж будинку, які були
видані 25.05.2010 року; розділити будинок
АДРЕСА_1 по 2 варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи;
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3 064
гривни компенсації за перевищення її
частки в праві власності на будинок;
визначити порядок користування
земельною ділянкою біля будинку
АДРЕСА_1 по 2 варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи;
зобов'язати відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити їй перешкод в
користуванні будинком АДРЕСА_1,
прилеглою до даного будинку земельною
ділянкою та звільнити виділену їй
частину будинку від свого майна;
стягнути з відповідачів судові
витрати.

В подальшому під час розгляду справи
позивачка уточнила свої позовні вимоги
та крім зазначеного вище посилалася на
те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
після її позову з метою порушення її
прав любими шляхами затягують розгляд
справи і перешкоджають їй на протязі
більше 6 років користуватися спадковим
будинком та земельною ділянкою; вона на
протязі всього часу діяла по
відношенню до відповідачки ОСОБА_2 в
рамках закону і намагалася мирним
шляхом та чесно розділити спадкове
майно після смерті їх матері, але
відповідачі не тільки діють
недобросовісно, а цинічно зловживають
своїми правами. Такі протиправні дії
відповідачів по відношенню до неї та її
права на користування спадковою
часиною будинку змушують її
скористатися правом на звернення до
суду з позовом про переведення на неї
прав та обов'язків покупця 1/2 частини
будинку АДРЕСА_1 в порядку,
передбаченому ст. 362 ч.4 ЦК України.
Оскільки Державні акти на право
власності на землю, рішення Бучанської
міської ради Київської області про
передачу у власність земельної ділянки
ОСОБА_2 та договори купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки повинні
бути визнані недійсними і на неї
повинні бути переведені права та
обов'язки покупця 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1, то відповідачі повинні
звільнити будинок та земельну ділянку.
За таких обставин у неї відпала
підстава ставити питання про розподіл
даного будинку та земельної ділянки,
оскільки вона являється власницею 1/2
частини будинку, а друга 1/2 її частини
повинна до неї перейти в порядку вимог
ст. 362 ЦК України. Разом з будинком до
неї повинна перейти і земельна ділянка
біля даного будинку, яка закріплена
біля даного будинку для його
обслуговування.

Також під час розгляду справи
позивачка подала доповнюючу позовну
заяву, в якій, крім зазначеного вище,
вказує, що ОСОБА_3 28.05.2010 року у
приватного нотаріуса оформив договір
купівлі-продажу частини земельної
ділянки пл. 0,0642 га біля АДРЕСА_1 ОСОБА_4.
Даний договір купівлі-продажу повинен
бути визнаний недійсним з тих підстав,
що земельна ділянка відповідно до
вимог ст. 377 ЦК України та ст. ст. 88, 120 ЗК
України, яка закріплена для
обслуговування будинку, переходить до
власників будинку без зміни її
цільового призначення. Оскільки вона
та ОСОБА_2 стали власниками будинку з
часу відкриття спадщини, тобто з 17.08.2001
року, а біля даного будинку земельна
ділянка пл. 0,1000 га була закріплена для
обслуговування даного будинку, то дана
земельна ділянка перейшла до них разом
з будинком для обслуговування даного
будинку. При цьому так як земельна
ділянка не була розділена між нею та
ОСОБА_2, то вона не вправі була
розпоряджатись нею без її згоди. Але
оформляючи 28.05.2010 року договір
купівлі-продажу земельної ділянки пл.
0,0642 га ОСОБА_3 як і при укладенні
попередніх договорів купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки утаїли
від приватного нотаріуса ту обставину,
що дана земельна ділянка як і будинок з
2000 року знаходиться в судовому спорі.
Оформляючи договір купівлі-продажу
земельної ділянки ОСОБА_3 навмисно
порушував її права як
землекористувача, а тому даний договір
купівлі-продажу повинен бути визнаний
недійсним як і попередні договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Про те, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються дружиною та
чоловіком свідчать та обставина, що в
наданих ними паспортах вони на час
оформлення всіх оспорених нею
договорах купівлі-продажу
зареєстровані за однією адресою, вони
являються батьками 2-х дітей, а ОСОБА_3
представляв інтереси ОСОБА_2 по її
дорученням і також був присутнім в
судових засіданнях при розподілі
спадщини між нею та ОСОБА_2 Їх сумісні
завідомо протиправні дії спрямовані
лише на затягування розгляду справи в
суді і порушенням її особистих прав з
метою незаконного заволодіння її
майном.

В зв'язку із викладеними обставинами
позивачка просила визнати недійсним та
скасувати рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 450-20-У в
частині передачі ОСОБА_2 у особисту
власність земельної ділянки пл. 1027 кв.
м. біля будинку АДРЕСА_1; визнати
недійсними та скасувати договори
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки пл. 0,1000 га біля
будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 (продавець)
та ОСОБА_3, які були укладені 30.12.2008 року
у приватного нотаріуса Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 з реєстровими
номерами нотаріальних дій відповідно
№ 4617 та № 4615; перевести на неї права та
обов'язки покупця за 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1 із стягненням з неї на користь
ОСОБА_2 грошової компенсації за 1/2
частину будинку в розмірі 62 012,50 гривен;
визнати недійсними та скасувати
Державні акти на право приватної
власності на земельні ділянки : на ім."я
ОСОБА_2 на земельну ділянку біля
будинку АДРЕСА_1 пл. 0,1000 га та на
земельну ділянку пл. 0,0027 га, видані
13.03.2008 року; на ім."я ОСОБА_3 на земельну
ділянку пл. 0,0358 га біля будинку АДРЕСА_1
та на земельну ділянку пл. 0,0642 га біля
цього ж будинку, які були видані 25.05.2010
року; зобов'язати відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 не чинити їй перешкод в
користуванні будинком АДРЕСА_1,
прилеглою до даного будинку земельною
ділянкою та звільнити даний будинок
особисто та від належного їм майна;
визнати недійсним та скасувати договір
купівлі-продажу земельної ділянки пл.
0,0642 га біля будинку АДРЕСА_1 укладений
28.05.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
приватного нотаріуса Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6 реєстровий №
750; стягнути з відповідачів на її
користь судові витрати та витрати за
надання правової допомоги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_9 позов
підтримали, підтвердили обставини,
викладені в позовній заяві, просили
позов задовольнити у повному обсязі та
не заперечували проти розгляду справи
у відсутності відповідачів, які
неодноразово належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи та навмисно затягують розгляд
даної справи, а також не заперечували
проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, від відповідачки
ОСОБА_2 16.01.2014 року надійшло письмове
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку із тим, що вона
перенесла операцію та у зв'язку з
хворобою не може з'явитися в судове
засідання, проти розгляду справи в її
відсутності заперечує. Представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник,
а також відповідач ОСОБА_4 та його
представник в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача - Бучанської
міської ради Київської області в
судове засідання не з'явився, надав
суду письмову заяву про розгляд справи
в його відсутності.

Представник третьої особи - виконкому
Бучанської міської ради Київської
області в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Представники третіх осіб - КП КОР
"Ірпінське бюро технічної
інвентаризації" та відділу
Держземагентства у м. Бучі Київської
області в судове засідання не
з'явилися, надали суду листи, в яких
просили розглядати справу без участі
їх представників.

Треті особи - приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

В зв'язку із цим суд, враховуючи думку
позивачки ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_9, а також те, що відповідачі
належним чином неодноразово
повідомлені про час та місце розгляду
справи, вважав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідачів та
їх представників, а також у відсутності
третіх осіб.

За згодою позивача та її представника
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_9, вивчивши
письмові докази по справі, суд вважає
заявлений позов таким, що підлягає до
часткового задоволення, виходячи із
наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30 червня 2004 року
у справі № 2-631/2004 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Бучанської селищної ради Київської
області, третя особа - Ірпінська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним заповіту, свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
встановлення факту прийняття спадщини,
факту належності грошового вкладу та
розподіл спадкового майна позов
задоволено, визнано недійсним заповіт,
складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2,
посвідчений 06.08.1999 року в виконавчому
комітеті Бучанської селищної ради
Київської області; визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане Ірпінською державною
нотаріальною конторою 21.02.2001 р. на ім."я
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_7; встановлено факт
належності ОСОБА_7, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_7, грошового вкладу НОМЕР_1 в
Ірпінському відділенні Ощадного банку
України № 7853/016 в смт. Буча Київської
області, відкритого на ім."я ОСОБА_12;
встановлено факт прийняття ОСОБА_1
спадщини в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_7; розділено спадкове майно,
визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1 та визнано
право власності на 1/2 частину грошового
вкладу НОМЕР_1, відкритого на ім."я
ОСОБА_12 в Ірпінському відділенні
Ощадбанку № 7853/016 в смт. Буча Київської
області, визнавши за нею право
власності на вказане майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1
та визнано право власності на ? частину
грошового вкладу НОМЕР_1, відкритого на
ім."я ОСОБА_12 в Ірпінському відділенні
Ощадбанку № 7853/016 в смт. Буча Київської
області, визнавши за нею право
власності на вказане майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 Дане рішення набрало законної
сили, а тому обставини, встановлені
даним рішенням відповідно до ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Встановлено, що згідно Інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно № 29954859, виданої
Комунальним підприємством "Бучанське
бюро технічної інвентаризації"
власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 21.02.2001 року, виданого
Ірпінською державною нотаріальною
конторою.

Встановлено, що рішенням Бучанської
міської ради Київської області від 25
жовтня 2007 року № 450-20-У "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів, що посвідчують право
власності громадян на земельні
ділянки" затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки та передано
безкоштовно у власність ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,1 га для
обслуговування житлового будинку та
земельну ділянку площею 0,0027 га для
ведення особистого селянського
господарства за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянки серії ЯД
№ 768512, виданого13 березня 2008 року ОСОБА_2
на підставі рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради від 25.10.2007 року
№ 430-20-У є власником земельної ділянки
площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд; згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянки
серії ЯД № 768511, виданого13 березня 2008
року ОСОБА_2 на підставі рішення 20 сесії
5 скликання Бучанської міської ради від
25.10.2007 року № 430-20-У є власником
земельної ділянки площею 0,0027 га за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки -ведення особистого
селянського господарства.

Встановлено, що відповідно до Договору
купівлі-продажу житлового будинку від
30 грудня 2008 року , посвідченого
приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 4614
ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 житловий будинок
АДРЕСА_1. Згідно п. 2 даного договору
вказаний житловий будинок належить
продавцю на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого Ірпінською державною
нотаріальною конторою 21.02.2001 року, за
реєстром № 3-1356, зареєстрованого в
Ірпінському бюро технічної
інвентаризації 22.02.2001 р. Згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 21 лютого 2001 року,
виданого державним нотаріусом
Ірпінської державної нотаріальної
контори ОСОБА_13, зареєстровано в
реєстрі за № 3-1356 на підставі заповіту,
посвідченого в Бучанській селищній
Раді народних депутатів 06 серпня 1999
року по реєстру № 398 спадкоємцем
зазначеного в заповіті майна
громадянки ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_2; спадкове майно,
на яке видано свідоцтво складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в селищі
АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 30 грудня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі
за № 4617 ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 0,1000 га , кадастровий
номер :01:021:0036, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки : будівництво та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
вказана земельна ділянка належить
продавцю на підставі державного акту
серії ЯД № 768512 на право власності на
земельну ділянку, виданого Бучанською
міською радою 13.03.2008 року на підставі
рішення 20 сесії 5 скликання Бучанської
міської ради від 25.10.2007 року № 450-20-У.

Встановлено, що згідно Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 074909 від 25 травня 2010 року
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки № 4617
від 30.12.2008 року є власником земельної
ділянки площею 0,0358 га за адресою
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 074910 від 25 травня 2010 року ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки № 4617 від 30.12.2008 року є
власником земельної ділянки площею 0,0642
га за адресою АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

В судовому засіданні також
встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28 травня 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі за № 750 ОСОБА_3
продав ОСОБА_4 земельну ділянку площею
0,0642 га, за адресою АДРЕСА_1; згідно п. 1.3
даного договору земельна ділянка
належить продавцю на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 074910,
виданого на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого 30 грудня 2008 року ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області за реєстром № 4617.

Наведені обставини підтверджуються
поясненнями позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_9, матеріалами
справи.

У відповідності до ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

У відповідності до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

У відповідності до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

У відповідності до ст. 362 ЦК України у
разі продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.
Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає. Якщо інші
співвласники відмовилися від
здійснення переважного права купівлі
чи не здійснять цього права щодо
нерухомого майна протягом одного
місяця, а щодо рухомого майна - протягом
десяти днів від дня отримання ними
повідомлення, продавець має право
продати свою частку іншій особі. Якщо
бажання придбати частку у праві
спільної часткової власності виявили
кілька співвласників, продавець має
право вибору покупця. У разі продажу
частки у праві спільної часткової
власності з порушенням переважного
права купівлі співвласник може
пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця. Одночасно позивач
зобов'язаний внести на депозитний
рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.
До таких вимог застосовується позовна
давність в один рік. Передача
співвласником свого переважного права
купівлі частки у праві спільної
часткової власності іншій особі не
допускається.

У відповідності до ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

У відповідності до ст. 152 ЗК України
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Як встановлено в судовому засіданні
рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30 червня 2004 року
у справі № 2-631/2004 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Бучанської селищної ради Київської
області, третя особа - Ірпінська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним заповіту, свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
встановлення факту прийняття спадщини,
факту належності грошового вкладу та
розподіл спадкового майна, яке набрало
законної сили, визнано недійсним
заповіт, складений ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_2, посвідчений 06.08.1999 року в
виконавчому комітеті Бучанської
селищної ради Київської області;
визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане
Ірпінською державною нотаріальною
конторою 21.02.2001 р. на ім."я ОСОБА_2 після
смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7;
встановлено факт належності ОСОБА_7,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_7, грошового вкладу
НОМЕР_1 в Ірпінському відділенні
Ощадного банку України № 7853/016 в смт.
Буча Київської області, відкритого на
ім."я ОСОБА_12; встановлено факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7;
розділено спадкове майно, визнано за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
будинку АДРЕСА_1 та визнано право
власності на 1/2 частину грошового
вкладу НОМЕР_1, відкритого на ім."я
ОСОБА_12 в Ірпінському відділенні
Ощадбанку № 7853/016 в смт. Буча Київської
області, визнавши за нею право
власності на вказане майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1
та визнано право власності на 1/2
частину грошового вкладу НОМЕР_1,
відкритого на ім."я ОСОБА_12 в
Ірпінському відділенні Ощадбанку №
7853/016 в смт. Буча Київської області,
визнавши за нею право власності на
вказане майно в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7

Таким чином на підставі даного рішення
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право
власності по ? частині за кожною на
будинок АДРЕСА_1. У зв'язку із цим суд
вважає, що відповідачка ОСОБА_2 не мала
передбачених законом підстав для
оформлення на своє ім."я права
власності на цілий будинок АДРЕСА_1 та в
подальшому відчужувати даний будинок
ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу
житлового будинку від 30 грудня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі
за № 4614.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що підлягає визнанню
недійсним договір купівлі-продажу
житлового будинку від 30 грудня 2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі
за № 4614 .

Також суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не
мала передбачених законом підстав для
оформлення на своє ім."я права
власності на цілий будинок АДРЕСА_1, то
також не мала права на приватизацію
всієї земельної ділянки біля даного
будинку, яка не була розділена між нею
та ОСОБА_1, а тому підлягає визнанню
незаконним та скасуванню рішення
Бучанської міської ради Київської
області від 25 жовтня 2007 року № 450-20-У
"Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право власності громадян
на земельні ділянки" в частині передачі
ОСОБА_2 у власність земельної ділянки
площею 0,1027 га біля будинку АДРЕСА_1,
тобто всієї земельної ділянки,
закріпленої за спірним будинком.

Разом із цим, оскільки суд визнає
незаконним та скасовує рішення
Бучанської міської ради Київської
області від 25 жовтня 2007 року № 450-20-У, на
підставі якого ОСОБА_2 були отримані
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 768512 від 13
березня 2008 року на земельну ділянку
площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 та
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 768511 від 13
березня 2008 року на земельну ділянку
площею 0,0027 га за адресою АДРЕСА_1 ,
зазначені державні акти також слід
визнати недійсними та скасувати.

З наведених вище підстав суд також
вважає, що необхідно визнати
недійсними та скасувати Державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 074909 від 25 травня 2010 року на
ім."я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею
0,0358 га за адресою АДРЕСА_1 та Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 074910 від 25 травня 2010
року на ім."я ОСОБА_3 на земельну ділянку
площею 0,0642 га за адресою АДРЕСА_1.

При цьому, оскільки відповідачкою
ОСОБА_2 чиняться перешкоди позивачці у
володінні та користуванні спадковою
частиною будинку, суд вважає, що слід
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод в користуванні належною їй
частиною будинку та земельної ділянки
в АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Розглядаючи справу в межах заявлених
позовних вимог та оцінюючи надані
докази в їх сукупності, суд вважає, що
відсутні передбачені законом підстави
для переведення на позивачку ОСОБА_1
прав та обов'язків покупця за 1/2 частину
будинку АДРЕСА_1 із стягненням з неї на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації за
1/2 частину будинку в розмірі 62 012,50
гривен, оскільки на даний час відсутні
докази того, що відповідачкою ОСОБА_2
буде відчужена належна їй частина
спірного будинку та при цьому порушені
права ОСОБА_1 як переважного покупця, а
тому дані вимоги є передчасними. Також ,
оскільки на даний час позивачкою не
ставиться питання про конкретний
розподіл будинку, суд вважає, що
відсутні підстави для зобов'язання
відповідачки звільнити будинок від
належних їй речей.

Що стосується вимог позивачки про
визнання недійсним та скасування
договору купівлі-продажу земельної
ділянки пл. 0,0642 га біля будинку АДРЕСА_1,
укладеного 28.05.2010 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у приватного нотаріуса
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_6
реєстровий № 750, суд, розглядаючи
справу в межах заявлених позовних
вимог, вважає, що оскільки судом вже
скасовано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 074910 від 25 травня 2010 року на ім."я
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0642
га за адресою АДРЕСА_1, на якому є
відмітка про перехід права власності
до ОСОБА_4, та позивачкою не ставиться
питання про скасування державної
реєстрації даної земельної ділянки за
ОСОБА_4, дані вимоги задоволенню не
підлягають.

Разом із цим суд вважає, що із
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь позивачки слід стягнути судові
витрати в розмірі 30,0 гривен. Оскільки
суд не вирішує питання про конкретний
розподіл спірного будинку, не
підлягають до задоволення вимоги
позивачки про стягнення судових витрат
за проведення судової
будівельно-технічної експертизи, а
також, оскільки не надано доказів того,
яка конкретно сума витрат на правову
допомогу підлягає стягненню з
відповідачів, суд відмовляє позивачки
у стягненні таких витрат.

Таким чином суд задовольняє заявлений
позов частково..

На підставі ст. ст. 15, 16, 203, 215, 228, 317, 319, 358,
362, 386, 393 ЦК України, ст. ст. 12, 88, 152, 158 ЗК
України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212, 214,
215, 218, 224-226 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Бучанської міської ради
Київської області від 25 жовтня 2007 року
№ 450-20-У "Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право власності громадян
на земельні ділянки" в частині передачі
ОСОБА_2 у власність земельної ділянки
площею 0,1027 га біля будинку АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку від
30 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за № 4614.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
30 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за № 4617.

Визнати недійсними та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 768512 від 13
березня 2008 року на ім."я ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 0,1000 га за
адресою АДРЕСА_1 та Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 768511 від 13 березня 2008 року на
ім."я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею
0,0027 га за адресою АДРЕСА_1.

Визнати недійсними та скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 074909 від 25
травня 2010 року на ім."я ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 0,0358 га за
адресою АДРЕСА_1 та Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 074910 від 25 травня 2010 року на
ім."я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею
0,0642 га за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод в користуванні належною їй
частиною будинку та земельної ділянки
в АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 30,0
гривен.

В інший частині позову відмовити.

Повне рішення буде виготовлене
протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи 22.01.2014 року.

Копію заочного рішення направити
сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. В. Пархоменко