У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Оріхівської міської
ради Запорізької області, треті особи:
ОСОБА_7, державне комунальне
підприємство «Імпульс» Пологівської
районної ради Запорізької області,
Оріхівська районна державна
нотаріальна контора, приватний
нотаріус Оріхівського районного
нотаріального округу ОСОБА_8,
товариство з обмеженою
відповідальністю ПФ «Топаз», про
скасування рішення Оріхівської
міської ради Запорізької області та
скасування реєстрації права власності,
за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє
в інтересах ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 27 червня 1996 року ним,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ООО ПФ «Топаз» було
придбано у представництва фонду
державного майна України в
Оріхівському районі Запорізької
області частину приміщень майнового
комплексу, розташованого у будинку
АДРЕСА_1 Між кожним з покупцем та
продавцем - представництвом фонду
державного майна України, були
укладені відповідні договори
купівлі-продажу, де були оговорені всі
істотні умови.

У відповідності до договору
купівлі-продажу, укладеному між
представництвом фонду державного
майна та ОСОБА_5, остання придбала 7/50
часток майнового комплексу за вказаною
адресою, а саме: кімнату НОМЕР_1 площею
53,8 кв.м, кімнату, НОМЕР_2 площею 6,4 кв.м.,
кімнату НОМЕР_3 площею 1,7 кв.м, коридор №
39 площею 14,1 кв.м, частину приміщення
вбиральні площею 1,67 кв.м, всього
приміщень загальною площею
78,07 кв.м. Зазначений договір було
посвідчено державним нотаріусом
Оріхівської державної нотаріальної
контори.

18 грудня 2002 року виконавчий комітет
Оріхівської міської ради Запорізької
області постановив рішення № 1154 щодо
оформлення за ОСОБА_5 права власності
на 7/50 часток приміщення, загальною
площею 82,1 кв.м. майнового комплексу у
будинку АДРЕСА_1

У березні 2012 року ОСОБА_5 подарувала
вищезазначені належні їй приміщення
ОСОБА_6 Договір дарування був
посвідчений нотаріально.

Враховуючи вказане, позивач просив
скасувати рішення виконавчого
комітету Оріхівської міської ради
Запорізької області від 18 грудня 2002
року за № 1154, скасувати реєстрацію
права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
приміщення побутового комплексу,
площею 82,1 кв.м. за вказаною адресою.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 07 листопада 2013
року, позов було задоволено. Скасовано
рішення виконавчого комітету
Оріхівської міської ради Запорізької
області від 18.12.2002 року за № 1152.

Скасовано реєстрацію права власності
за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на приміщення
побутового комплексу, площею 82,1 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 15 січня 2014
року,

рішення суду першої інстанції було
скасовано та у справі ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову було
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, який діє в
інтересах ОСОБА_4 просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова