Номер провадження № 22-ц/785/885/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І, Процик М.В.

При секретарі - Булгак Х.О.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі представника
Одеської міської ради на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 31 березня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до КП Одеське міське
бюро технічної інвентаризації і
реєстрації об'єктів
нерухомості,ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21

-про визнання права власності на
приміщення горища,

В С Т А Н О В И Л А:

13.03.2006 року ОСОБА_5 звернувся до суду
вищезазначеним позовом в якому
зазначав, що являється власником
квартири АДРЕСА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу від 15.11.2005
року. Над його квартирою розміщено
горище загальною площею 170,2 кв.м.,котре
за власні кошти було ним
переобладнано та здійснено ремонт.
Посилаючись на те, що приміщення
горища є спільною сумісною власністю
мешканців будинку, які не заперечують
проти передачі йому у власність просив
суд з підстав ст.369 ч.2 ЦК України та 182
ЦК України задовольнити позовні
вимоги.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 31 березня 2006 року позовні
вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_5
право власності на приміщення
горища,площею 170,2 кв.м.,що розташоване в
АДРЕСА_1. Зобов'язано Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості
зареєструвати за ОСОБА_5 право
власності на приміщення горища, площею
170,2 кв.м.,що розташоване в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду з
ухваленням нового,про відмову в
заявлених вимогах,посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
посилається на те, що підстави набуття
права власності за позивачем відсутні
та на те, що суд порушив інтереси
територіальної громади.

В судове засідання позивач та
представник КП Одеське міське бюро
технічної інвентаризації і реєстрації
об'єктів нерухомості не з'явились. Про
час та місце розгляду справи сповіщені
належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за його відсутності.

Судова колегія заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін,обговоривши доводи
апеляційної скарги,дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача,
районний суд виходив з того, що спірне
горище є загальною спільною власністю
мешканців будинку,АДРЕСА_1, які не
заперечували щодо набуття за
позивачем право власності. Одночасно з
підстав ст.182 ч.1,2 ЦК України суд
зобов'язав Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості
зареєструвати за ОСОБА_5 право
власності на приміщення горища, площею
170,2 кв.м.,що розташоване в АДРЕСА_1.

Проте з таким висновком районний суд
погодитись не може з огляду на
наступне.

Допоміжні приміщення житлового
будинку - приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду»власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку це
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону про
приватизацію суть приватизації
державного житлового фонду полягає у
відчуженні на користь громадян
України, а отже, у їхню власність як
квартир (будинків), кімнат у квартирах
та одноквартирних будинках, де
мешкають два і більше наймачів, так і
належних до них господарських споруд і
приміщень (підвалів, сараїв тощо)
державного житлового фонду. Закон
врегульовує також відносини, пов'язані
з виникненням, оформленням та набуттям
права приватної власності на квартири
та інші об'єкти приватизації
державного житлового фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону про
приватизацію допоміжні приміщення
стають об'єктами права спільної
власності співвласників
багатоквартирного будинку, тобто їх
спільним майном, одночасно з
приватизацією громадянами квартир, що
засвідчується єдиним документом -
свідоцтвом про право власності на
квартиру. Для підтвердження набутого в
такий спосіб права не потребується
вчинення будь-яких інших додаткових
юридичних дій.

За таких обставин, судова
колегія приходить до висновку, що право
власності на квартиру породжує й право
спільної власності на допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку,
технічне обладнання тощо, які
призначені для обслуговування
житлового комплексу і забезпечують
його використання. В процесі
приватизації державного житлового
фонду одночасно відчужуються на
користь громадян не тільки квартири,
але й допоміжні приміщення. Тому момент
виникнення права власності на квартиру
є й моментом виникнення права спільної
власності на допоміжні приміщення.

Рішенням Конституційного суду
України № 4 від 02 березня 2004 року
передбачено,що в аспекті
конституційного звернення і
конституційного подання положення
частини першої статті 1, положення
пункту 2 статті 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» треба розуміти так: 1.1. Допоміжні
приміщення (підвали, сараї, кладовки,
горища, колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку,вступу до
нього. 1.2. Власник (власники)
неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.1.3.
Питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності».

Отже, чинним законодавством не
передбачено механізм передачі у
власність громадян окремо допоміжних
приміщень будинку шляхом приватизації,
викупу тощо, також як і право власників
квартир багатоквартирних будинків на
розпорядження своєю частиною
зазначених приміщень.

Більше того, позивачем не надано
доказів узгодження реконструкції
горища з компетентними органами, суд
не залучив до участі в справі Одеські
міську раду, як представника
територіальної громади, розглянув
справу за участю відповідача КП
Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів
нерухомості, як реєстратора права
власності інтереси котрих даний спір
не порушує.

Виходячи з вищезазначеного,
судова колегія приходить до висновку,
що районний суд порушив вимоги
матеріального та процесуального права,
висновок районного суду не відповідає
обставинам справи, а тому з підстав
ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову в заявлених вимогах.

Керуючись ст.309 ч.1п.3,4; 316; 317;319 ЦПК
України,судова колегія

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 31 березня 2006 року
скасувати.

В позовних вимогах ОСОБА_5 до КП
Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів
нерухомості, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21 про визнання права власності
на приміщення горища відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді

Л.І.Доценко

М.В.Процик