інстанції Порєзова Г.О.Провадження №
22-ц/780/2149/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні
апеляційного суду Київської області
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про відшкодування витрат на поліпшення
будинку,-

встановила :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що житловий будинок
АДРЕСА_1 належить на праві власності їх
батьку ОСОБА_3, відповідачу у справі.

З 2002 року позивачі з усного дозволу
батька користуються вказаним будинком
та зробили за власні кошти поліпшення у
вказаному будинку на загальну суму 28695
грн., які просили стягнути з
відповідача на їх користь у рівних
частках, посилаючись при цьому за
аналогією на ч.3 ст. 778 ЦК України щодо
права наймача на відшкодування
вартості необхідних витрат, якщо
поліпшення речі зроблено за згодою
наймодавця.

Під час розгляду справи сторони подали
заяву про визнання мирової угоди.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 лютого 2014 року вказану заяву
задоволено.

Визнано мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 про відшкодування витрат на
поліпшення житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_1 по 8500 грн. кожному.

Сторони зобов»язуються після
підписання мирової угоди та визнання
її судом не мати в подальшому претензій
одна до одної відносно даного предмету
та підстав позову.

Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
позивачі подали апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказали, що після підписання мирової
угоди відповідач відмовився
виконувати її умови щодо виплати
коштів одноразовим платежем, що
порушує права та інтереси позивачів.
Крім того, положення мирової угоди щодо
зобов»»язання відповідачів у
подальшому не мати претензій відносно
даного предмету та підстав позову
порушують їх права, оскільки будинок з
часом потребує поліпшення та ремонту,
одна позивачі після чергового ремонту
не матимуть права на відшкодування цих
витрат.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити,
виходячи з таких підстав.

Визнаючи мирову угоду, укладену між
сторонами та закриваючи провадження у
справі суд першої інстанції виходив з
того, що ця мирова угода не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси осіб.

Проте, з такими висновками судів
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України,
закриваючи провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи та інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка під
житловим будинком та господарськими
будівлями і спорудами, площею 0,2820 га
належить на праві власності ОСОБА_3.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції сторони подали до суду
мирову угоду від 18.02.2014 року про те, що
вони дійшли згоди щодо позовних вимог
про відшкодування витрат на поліпшення
будинку. Згідно з умовами мирової угоди
відповідач погодився відшкодувати
позивачам грошові кошти в сумі по 8500
грн. кожному в рахунок відшкодування
поліпшень у приватному житловому
будинку по вул. 1 Травня, 15 в с. Томилівка
Білоцерківського району Київської
області. Крім того, сторони відмовились
від будь-яких претензій один до одного
після виконання мирової угоди та
вказали, що їм зрозумілі наслідки її
укладення.

Відповідно до ч.3 ст. 778 ЦК України, на
яку позивачі посилались як на правову
підставу задоволення своїх вимог,
наймач має право на відшкодування
вартості необхідних витрат за умови,
якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони визнали, що у спірному будинку
позивачі провели певні ремонті роботи
власним коштом.

При цьому позивачі стверджували, що
такі ремонті ремонтні роботи
проводились за усної згоди
відповідача, однак відповідач
наявність такої згоди заперечував.

Аналізуючи встановлені судом
обставини справи та зміст визнаної
судом мирової угоди, колегія суддів
приходить до висновку, що провадження
по справі закрито незаконно, так як
предметом цієї угоди є стягнення
коштів з відповідача в рахунок
відшкодування вартості необхідних
витрат на поліпшення речі, хоча
матеріали справи не містять доказів
про те, що позивачі робили поліпшення в
будинку за згоди його власника.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦК України якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Однак суд першої інстанції на вказане
уваги не звернув та дійшов
передчасного висновку про можливість
затвердження мирової угоди.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України,
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушенням норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку щодо
необхідності скасувати ухвалу, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 лютого 2014 року скасувати
на направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: