інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/415/14 Категорія: 46 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.

при секретарі Захаровій Н.А.

з участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів за апеляційною
скаргою представника відповідача
ОСОБА_3 ОСОБА_1 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 09 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Представник відповідача ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 09 грудня року,
яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалено шлюб між ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Луцьк, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м.
Луцьк, зареєстрований 30 листопада 2009
року Піддубцівською сільською радою
Луцького району Волинської області,
актовий запис № 13, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Луцьк, на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот)
гривень щомісячно, починаючи з 16 жовтня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до обов'язкового
негайного виконання.

Вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням у
частині стягнення аліментів,
представник відповідача ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, покликаючись на
неповне з'ясування обставин справи,
неправильне застосування норм
процесуального права, просить рішення
в частині стягнення аліментів змінити,
зменшити розмір стягнутих аліментів до
309 грн. 60 коп.

В даному судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав із
наведених у ній підстав і просить її
задовольнити.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явилися, хоча були
повідомлені про час і місце розгляду
справи.

Заслухавши пояснення представника
ОСОБА_1, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 30
листопада 2009 року, зареєстрованому
Піддубцівською сільською радою
Луцького району Волинської області,
актовий запис № 13. Від шлюбу є
неповнолітня донька - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ці обставини підтверджуються
свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 4),
свідоцтвом про народження дитини (а.с.
5), з копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач та
відповідач є батьками ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, відповідач ОСОБА_7 як
батько дитини зобов'язаний утримувати
останнього до досягнення ним
повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі. За
рішенням суду аліменти присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За ст. 184 ч.1 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не має постійного місця
роботи, його дохід є не регулярним, а
тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення
аліментів з відповідача в розмірі 500
грн.

Крім того, відповідач не відноситься до
категорії непрацездатних осіб і не
позбавлений можливості
працевлаштуватися з метою утримання
своєї неповнолітньої дитини.

За таких обставин суд першої інстанції
з врахуванням матеріального стану
позивача та відповідача, дійшов
правильного висновку про обов'язок
відповідача утримувати неповнолітню
дитину та, виходячи із встановлених
обставин, вірно визначив розмір
аліментів.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 ЦПК
України відповідач не довів суду, що
стягнення аліментів у визначеному
судом розмірі погіршить його
матеріальне становище та позбавить
можливості утримувати та допомагати
своїй матері та бабусі, остання є
пенсіонеркою і які проживають в
сільській місцевості.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: