АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення
Дарницького районного суду м.Києва від
26 лютого 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа КП
«УЖГ» Дарницького району м.Києва про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-7153/2012 № апеляційного
провадження:22-ц-796/2666/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Басалаєва
А.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Заочним
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 26 лютого 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа КП «УЖГ» Дарницького району
м.Києва про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) суми збитків завданих
внаслідок залиття квартири у розмірі 19
000 гривен (дев'ятнадцять тисяч гривень 00
копійок), суму завданої моральної шкоди
у розмірі 1 000 (одна тисяча гривень 00
копійок), витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідачів у розмірі 420
гривень (чотириста двадцять гривень 00
копійок) та суму судового збору у
розмірі 214 гривень 60 копійок (двісті
чотирнадцять гривень 60 копійок).

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3
подано апеляційну скаргу в якій вона
просить скасувати заочне рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
26 лютого 2013 року та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог, яким
відмовити в задоволені позову ОСОБА_4 в
повному обсязі.

Зокрема посилається на те, що судом
першої інстанції при постановленні
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального і процесуального
права та неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, що
призвели до прийняття неправильного
рішення.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги в інтересах ОСОБА_4,
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 24
травня 2012 року відбулося залиття
квартири АДРЕСА_1, з причин проведення в
квартирі НОМЕР_2, яка знаходиться
поверхом вище та належить
відповідачам, робіт капітального
характеру з руйнуванням
залізобетонних перегородок приміщень
кухні і санвузла без погоджувальної
документації.

Факт залиття квартири, яка належить
позивачу, підтверджується актом від 24
травня 2012 року, який затверджений
начальником ЖЕД-203 Плотник О.А.

Крім того, 13 червня 2012 року
житлово-експлуатаційною дільницею № 203
було складено Акт, затверджений
начальником ЖЕД-203 Плотник О.А., згідно
якого у квартирі АДРЕСА_1 внаслідок
залиття квартири, пошкоджені стеля та
стіни в коридорі на кухні, в ванній
кімнаті, в санвузлі та в житловій
кімнаті пошкоджено підлогу (паркет).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачу внаслідок залиття його
квартири було завдано майнової шкоди,
виходячи з наступного.

Відповідно до Правил користування
жилими приміщеннями, утримання будинку
і прибудинкової території в Україні
обов'язок по догляду за обладнанням в
квартирі покладений на її мешканців.
Аналогічний припис міститься, у
частині 3 статті 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» і у статті
151 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У зв'язку з вищенаведеним є підставою
для відновлення порушених прав
позивача, шляхом відшкодування за
рахунок відповідачів завданих ним
збитків.

Згідно висновку від 16 січня 2013 року за
№ 01/01-П, ринкова вартість проведення
відновлювального ремонту квартири
НОМЕР_3 після залиття, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, складає 19 000
гривень.

Суд першої інстанції, дійшов вірного
висновку про стягнення з відповідачів
суми матеріальної шкоди.

Задовольняючи позов частково у частині
відшкодування моральної шкоди на
підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України та
стягуючи з відповідачів 1000 гривень, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач переніс моральні страждання і
достатньо врахував роз'яснення, що
містяться в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31
березня 1995 року №4, згідно з якими
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
про наявність правових підстав для
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 є правильним, розмір
відшкодування 1000 гривень, з
урахуванням вимушених змін у її житті,
відповідає вимогам розумності,
виваженості та справедливості.

Розрахунок матеріальної та моральної
шкоди проведено правильно і підстав
для коригування цих сум, немає.

Посилання відповідачів в апеляційній
скарзі на те, що вони не є належними
відповідачами по справі, нічим не
підтверджується документально та
спростовується належними в матеріалах
справи актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду та не впливають на їх
правильність, а тому не можуть бути
прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - відхилити,

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 26 лютого 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: