Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1331/14 Головуючий у
1-й інстанції Галчанский С.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 04 грудня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до укладеного договору №б/н
від 12.05.2006 року ОСОБА_3 12.05.2006 року
отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у
вигляді встановленого кре дитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36.00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банків ських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтве рджується підписом у заяві.
Копії Умов та правил надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою
додаються до позовної заяви.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кре дитом та інших витрат.

ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання
за Договором та угодою виконав в
повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі
встановленому Договором.

Відповідач свої зобов'язання щодо
своєчасного погашення кредиту не
виконав, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка станом на 30.09.2013
року становить - 23079,32 грн., та
складається з наступного: 4910,11 грн. -
заборгованість за кредитом; 16594.00 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500.00 грн. -
штраф (фіксована частина). 1075,21 грн. -
штраф (процентна складова).

Посилаючись на те, що відповідач на
даний продовжує ухилятись від
виконання зобов'язання і
заборгованість за договором не
погашає, просив стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість у
розмірі 23079.32 грн. за кредитним
договором № б/н від 12.05.2006 року та
судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 04 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним положенням
закону.

Як вбачається із матеріалів
справи, що згідно кредитного договору,
укладеного за заявою ОСОБА_3 від 12.05.2006
року ЗАО КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», надав ОСОБА_3 кредит у
сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 3 % у місяць на
залишок заборгованості (а.с.5).

При оформленні кредитної картки
позичальник був ознайомлений і
погодився з Умовами і правилами
надання банківських послуг, тарифами
банку, що підтверджується його
підписом на заяві про видачу кредиту
(а.с.5 зворот). В заяві про відкриття
банківського рахунку і отримання
кредитної картки відповідач зазначив
про свою згоду з тим, що вказана заява
разом з Умовами надання споживчого
кредиту, Правилами користування
кредитною карткою і Тарифами складають
договір, укладений між ним і банком про
надання банківських послуг (а.с.5).

Умовами і правилами надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг Банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і Банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладання
договору являється дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі "відмітки
Банку. Договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Строки і
порядок погашення кредиту (кредитного
ліміту, кредитної лінії) по платіжним
карткам з встановленим мінімальним
обов'язковим платежем наведений у
Пам'ятці клієнта, яка являється
невід'ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частку заборгованості по Кредиту. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми
позову. (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг:
(а.с.6-8).

На порушення умов договору
позичальник взяті на себе зобов'язання
не виконував, передбачені умовами
договору платежі не вносив, у зв'язку із
чим станом на 30.09.2013 року за
розрахунком банку у ОСОБА_3 існує
заборгованість у сумі 23079,32 грн., та
складається з наступного: 4910,11 грн. -
заборгованість за кредитом; 16594.00 грн. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500.00 грн. -
штраф (фіксована частина). 1075,21 грн. -
штраф (процентна складова). (а.с.3-4).

Відмовляючи в задоволені позову
суд першої інстанції проігнорувавши
надані позивачем докази зазначає, що
ніякого кредитного договору не
укладалося, надані умови не підписані
відповідачем, отже не є кредитним
договором. Розрахунок наданий
позивачем не містить інформації щодо
предмету доказування, представник
позивача не зміг пояснити розмір
відсотків нарахованих у розрахунку.

Проте, судом проігноровані
надані позивачем докази, так у заяві
про видачу кредиту передбачено, що
ОСОБА_3 бере кредит у сумі 2 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3 % у місяць на залишок
заборгованості (а.с.5). та за умовами
щомісячного погашення заборгованості
по кредиту, процентам і комісіям
(мінімальний платіж), розмір якого
складає 7% від залишку заборгованості
на кінець звітного періоду. (а.с. 5).

При оформленні кредитної картки
позичальник був ознайомлений і
погодився з Умовами і правилами
надання банківських послуг, тарифами
банку, що підтверджується його
підписом на заяві про видачу кредиту
(а.с.5 зворот). В заяві про відкриття
банківського рахунку і отримання
кредитної картки відповідач зазначив
про свою згоду з тим, що вказана заява
разом з Умовами надання споживчого
кредиту, Правилами користування
кредитною карткою і Тарифами складають
договір, укладений між ним і банком про
надання банківських послуг (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Надані позивачем докази отримання
кредиту, розрахунок банку, відповідно
до вимог ст. 10,11,60 ЦПК України
відповідачем не спростовуються,
проігноровані судом та з порушенням
вимог принципу диспозитивності
безпідставно відмовлено у задоволенні
позову.

ОСОБА_3 отримавши позовну заяву та
повістку під розписку (а.с.24), своїх
заперечень проти нього не подавала,
заяви про застосування строку позовної
давності до ухвалення рішення не
заявляла , отже відповідно до вимог ст.
11 ЦПК України , ч.4 ст. 267 ЦК України
підстав для відмови у задоволенні
позову , як і застосування строку
позовної давності до заявлених
позивачем вимог не має.

Оскільки висновки суду про
недоведеність позову не відповідають
матеріалам справи, ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309,313, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 04 грудня 2013
року у цій справі скасувати. Ухвалити
нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
яка станом на 30.09.2013 року становить 23 079
(двадцять три тисячі сімдесят дев'ять)
гривень 32 копійки, та складається з
заборгованості за кредитом у сумі 4910,11
грн, заборгованості за процентами за
користування кредитом 16 594,00 грн.,
штрафів у сумі 500 грн. (фіксована
частина) та 1075,21 грн. (процентна
складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
понесені судові витрати у суді першої
та апеляційної інстанції в сумі 346
гривень 19 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: