У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Оніпко О.В.,

секретар судового засідання - Пиляй
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від
29 жовтня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення
розміру аліментів,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду
від 29 жовтня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів та
скасування додаткових витрат
відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення
розміру аліментів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 114 грн. 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
недоплачений судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп.

У поданій на вказане рішення
апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався
на його незаконність та
необгрунтованість через порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказував, що на даний час він не має
постійного офіційного місця роботи,
має лише тимчасові заробітки,
зареєстрований в АДРЕСА_1, де відсутня
будь-яка робота та можливість заробити
кошти, а тому не має можливості при
доході у 1000 грн. сплачувати аліменти у
визначеному мировою угодою розмірі: 500
грн. - аліментів та 200 грн. додаткових
витрат на дитячий садок.

Доводив, що сплата аліментів у такому
розмірі позбавить його можливості
забезпечити мінімальні потреби в
харчуванні та пошуку роботи, і він
змушений буде повернутися в село за
своїм місцем реєстрації, що взагалі
унеможливить виплату аліментів.

Стверджував, що ОСОБА_2 подала до суду
документи, які свідчать про розмір
додаткових витрат на дитину в місяць - 55
грн., однак він на даний час має
зобов'язання по оплаті додаткових
витрат в розмірі 200 грн. щомісячно. Крім
того, в судовому засіданні відповідач
особисто зазначила, що дитина має
статус потерпілої від Чорнобильської
катастрофи, а тому її перебування та
харчування в дитячому садку оплачує
держава.

Зазначив, що 30 квітня 2013 року їх дочці
виповнилося три роки, а тому
відповідачка має можливість вийти на
роботу та розділити з ним відповідно до
ст. 141 СК України витрати на утримання
їх спільної дитини.

Просив рішення Рівненського міського
суду від 29 жовтня 2013 року змінити,
задоволивши його позов у повному
обсязі, а в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_2 рішення
залишити без змін.

________________________________________________________________________
_________________________

Справа №569/11849/13ц
Головуючий в суді І інст. -
Харечко С.П.

Провадження № 22-ц /787/82/2014р.
Суддя-доповідач - Боймиструк
С.В.

ОСОБА_1 та його представник адвокат
ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явились, причину неявки, зазначену в
заяві, поданій до суду, про відкладення
розгляду справи, колегія суддів не
вважає поважною.

ОСОБА_2 у встановленому законом
порядку, завчасно була повідомлена про
час і місце розгляду справи, однак до
суду не з'явилася і причин неявки суду
не повідомила, а тому колегія суддів
прийшла до висновку про можливість
розгляду справи за її відсутності.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні первісного
та зустрічного позовів, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони не
довели ті обставини, на які посилались,
зокрема зміну, погіршення їх
матеріального стану.

Такий висновок місцевого суду
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них
та в інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ст.10 та 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, для задоволення їх позовних
вимог, кожна із сторін спору, як за
первісним, так і зустрічним позовами
мали довести, що в них змінився
матеріальний або сімейний стан,
погіршилось або поліпшилось здоров'я
когось із них.

В матеріалах відсутні відповідні
докази.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність
постійної роботи та невеликий
заробіток, не заслуговує на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з копії трудової книжки ОСОБА_1,
на час укладення мирової угоди про
сплату аліментів та постановлення
ухвали суду про її затвердження від 21
серпня 2012 року, він також не працював,
однак погодився сплачувати аліменти на
утримання дитини в розмірі 500 грн.
щомісячно та додаткові витрати на
оплату витрат на оплату дитячого
садочка в розмірі 200 грн.

Зазначена ухвала ним не оскаржувалась
та набрала чинності (а.с.6,7,14). Доказів
погіршення свого матеріального стану
ОСОБА_1 до суду не подав.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржувала.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
місцевого суду ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, наведених
у ньому, тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313-314,316-317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
29 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: