Справа № 274/6612/13-ц
Провадження № 2/0274/230/14
РІШЕННЯ

Іменем України

21.03.2014
м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді
Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Соломянюк
Л.О.,

позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в місті Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання договору
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 пред'явив в суді
позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики в розмірі 28 000
гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 25
жовтня 2012 року він уклав усний договір
позики з ОСОБА_2 Цього ж дня він передав
йому 28000 гривень, які ОСОБА_2
зобов'язався повернути до 01 травня 2013
року. Для підтвердження отримання
грошових коштів ОСОБА_2 написав
розписку. У зазначений в розписці строк
ОСОБА_2 грошей не повернув. Просить
стягнути з відповідача суму коштів, а
також витрати по сплаті судового збору
та витрати на правову допомогу в
розмірі 2350 гривень.

В січні 2014 року ОСОБА_2 пред'явив
зустрічний позов до ОСОБА_1 про
визнання договору позики недійсним.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що він
не отримував коштів від ОСОБА_1 Між ним
і ОСОБА_1 у серпні 2012 року було укладено
договір купівлі-продажу авто. Через
деякий час ОСОБА_1, виявивши недоліки
авто, почав вимагати повернення коштів
в сумі 3500 дол. США та погрожувати йому.
Сприйнявши погрозу як реальну він
написав розписку, яку передав
невідомому чоловікові. Оскільки
договір укладався під впливом
насильства, просить визнати його
недійсним.

Ухвалою суду від 24 січня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до
розгляду з первісним позовом.

У судовому засіданні позивач-
відповідач ОСОБА_1 позов підтримав з
підстав зазначених у позовній заяві.
Зустрічний позов не визнав. Підтвердив,
що у серпні чи вересні 2012 року між ним
та ОСОБА_2 було укладено угоду, згідно
якої він передав ОСОБА_2 два автомобілі
марки „Лексус": один битий, а інший не
розмитнений, а ОСОБА_2 взамін передав
йому авто „Шеврове Блейзер". В
подальшому автомобіль, який він
отримав від ОСОБА_2 було вилучено
правоохоронними органами. Факт
укладання договору позики
підтверджується розпискою, написаною
ОСОБА_2. 25 жовтня 2012 року він мав
телефонну розмову з ОСОБА_2. Через свого
знайомого передав кошти ОСОБА_2, а той
йому передав розписку. Чи то його були
кошти, чи знайомого він не пам'ятає,
мабуть його. Прізвище і імені
знайомого він не знає, той чоловік
відмовився наливати своє прізвище і
ім'я та давати свідчення в суді. ОСОБА_2
до моменту обміну авто він не знав.
Після того, як автомобіль у нього
вилучили працівники міліції, він не мав
претензій до ОСОБА_2. Вважав, що винних
покарають. Він не погрожував ОСОБА_2.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позов не
визнав, оскільки ніяких коштів не
отримував, зустрічний позов підтримав
з підстав, вказаних у зустрічній
позовній заяві. Розписку написав через
погрози ОСОБА_1

Дослідивши докази, судом встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносин.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої
статті 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Допитаний в судовому засіданні як
свідок відповідач-позивач ОСОБА_2
пояснив, що влітку 2012 року, за два
місяці до написання ним розписки, до
нього зателефонував ОСОБА_1 Вони
домовилися про обмін його автомобіля
Шевроле Блейзер на два автомобіля
марки «Лексус» ОСОБА_1: один битий,
інший не розмитнений. Вони обмінялися
автомобілями та документам. Ніякий
письмовий договір не укладався. Через
два місяці автомобіль "Шевроле Блейзер"
арештували та вилучили правоохоронні
органи. ОСОБА_1 почав до нього
телефонувати і вимагати повернення
коштів в сумі 3500 дол. США. При цьому
погрожував йому. Сприйнявши погрозу як
реальну він написав розписку, яку
передав невідомому чоловікові на якого
вказав ОСОБА_1 в кафе «Лісова пісня».
Імені того чоловіка він не знає. Ніяких
грошей від ОСОБА_1 в борг він не
отримував.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що він був присутній, коли
ОСОБА_1 на евакуаторі привозив битий
автомобіль „Лексус".

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показав, що він знає про домовленості
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про обмін
автомобілями. ОСОБА_1 привіз першого
дня битий автомобіль „Лексус", а ОСОБА_1
свій Шевроле Блейзер поставив на
стоянку. На наступний день ОСОБА_1
привіз ще одне не розмитнене авто
„Лексус". В подальшому, день через три
місяці після того він чув як ОСОБА_1
телефонував до ОСОБА_2 та погрожував
йому, оскільки з автомобілем, який
передав ОСОБА_2 виникли якісь проблеми.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
позову доказами.

На підтвердження укладання договору
позики між сторонам, ОСОБА_1 надав
розписку, з якої вбачається, що ОСОБА_2
зобов'язується повернути борг ОСОБА_1 в
розмірі 28 000 гривень в строк до 01
травня 2013 року ( а.с. 7)

Поряд з тим, з вказаної розписки не
вбачається, що ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 в борг грошові кошти. А ОСОБА_2
заперечував про отримання будь-яких
коштів він ОСОБА_1.

Обставини щодо обміну між сторонами
автомобілями в 2012 році, вилучення
автомобіля у ОСОБА_1 правоохоронними
органами та той факт, що розписка
ОСОБА_2 була передана через знайомого
ОСОБА_1, позивач-відповідач ОСОБА_1
підтвердив у судовому засіданні. А
тому, відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
вказані обставини вважаються
доведеними.

Оскільки належних та допустимих
доказів того, що ОСОБА_1 передавав
ОСОБА_2 в борг грошові кошти, суду не
надано, відсутні підстави вважати, що
між сторонам було укладено договір
позики.

При цьому суд зважає на встановлені у
судовому засіданні відносини, які
склалися між сторонами та обставини за
яких було написано ОСОБА_2 боргову
розписку.

А тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики суд відмовляє.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
позики, як такий, що укладений під
впливом насильства, суд зазначає таке.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Не може бути визнаний недійсним
правочин, який не вчинено ( п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними).

Оскільки судом встановлено, що між
сторонами не укладався договору
позики, - в задоволенні зустрічного
позову про визнання договору
недійсним, суд відмовляє через
безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57 - 61, 88,213- 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором позики відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з моменту його
проголошення до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд. Особи
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання ними копії
рішення.

Головуючий суддя:
І.Ю. Хуторна