Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Нещеретна
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 337/4985/13
16 вересня 2014 року
Справа № 22ц/778/3605/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Коваленко А.І.

секретар - Остащенко О.В.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Підприємства
профілактичної дезінфекції "ДЕЗСНАБ"
на рішення Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 19.11.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Підприємства
профілактичної дезінфекції "ДЕЗСНАБ"
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої неналежним
виконанням послуги, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Підприємства
профілактичної дезінфекції "ДЕЗСНАБ"
(далі-Підприємство) про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 11 травня 2013 року,
за її замовленням, працівник
підприємства відповідача здійснив у
належній їй квартирі АДРЕСА_1 санітарні
послуги по знищенню синантропних
комах. При обробці, дезінфекційний
хімічний засіб попав на поверхню
оббивки м'якої меблі, під впливом якого
виникли дефекти тканини дивану і
крісла. Вартість матеріального збитку
становить 6 547 грн. 32 коп.. Водночас
наполягала і на відшкодування
немайнової шкоди у розмірі 5 000 грн..

Рішенням Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 19.11.2013 року вимоги щодо
матеріальних втрат задоволені, а на
компенсацію моральних збитків суд
присудив позивачу 3000 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати ухвалене рішення, оскільки
на його думку суд неправильно з'ясував
обставини справи щодо обставин справи
щодо відповідальності Підприємства та
не неправильно застосував норми
процесуального і матеріального закону.

Заслухавши пояснення сторін їх
представників, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції змінює рішення суду першої
інстанції, у разі невідповідності
висновків суду обставинам справи та
неправильного застосування
матеріального права.

Із матеріалів справи видно, що 11 травня
2013 року Підприємство провело у
квартирі позивача роботи по знищенню
синантропних комах.

Факт замовлення послуги, оплати та
виконання робіт підтверджується
Нарядом, який скріплений печаткою
Підприємства профілактичної
дезінфекції "ДЕЗСНАБ" (а.с.21).

Вимоги позивача базуються на
присудженні матеріальної шкоди, яка
пов'язується з пошкодженням м'яких
меблів від попадання хімічних речовин
обробки під час надання відповідачем
профілактичної послуги.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ст.901 ЦК).

Предметом договору про надання послуг
може бути вчинення виконавцем певних
дій (наприклад, надання телефонних
каналів для зв'язку, створення
комп'ютерних програм тощо).

Із позиції заявника спостерігається,
що він не має претензій до Підприємства
з приводу дезінсекційних заходів
проведених у його житловому
приміщенні.

Відповідно до частини другої статті 11
ЦК України однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, а отже,
підставою цивільно-правової
відповідальності як обов'язку
відшкодувати шкоду є заподіяння
майнової шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це
правовідношення, у силу якого одна
сторона (потерпілий) має право вимагати
відшкодування заподіяної шкоди, а інша
сторона (боржник) зобов'язана
відшкодувати заподіяну шкоду в повному
розмірі.

Загальні положення про відшкодування
шкоди закріплені в нормах статті 1166,1167
ЦК України.

У тих випадках, коли шкода заподіяна
працівниками під час виконання ними
своїх трудових (службових) обов'язків,
зобов'язання щодо її відшкодування
покладаються на роботодавця (частина
перша статті 1172 ЦК України).

У ст.22 ЦК йдеться, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

До обов'язкових умов для покладення на
особу обов'язку відшкодувати шкоду
належать: а) протиправна поведінка
завдавача шкоди; б) настання шкоди; в)
причинний зв'язок між двома першими
елементами; в) вина завдавача шкоди.

Відповідно до ст.179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Предмет
доказування визначається виходячи із
характеру спірних правовідносин і
правової норми, яка їх регулює.

Як слідує із ст.57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 60 ЦПК України окреслено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Факт доведення вини підприємства та
розмір заподіяної шкоди, позивач
підтверджував висновком спеціаліста №
032 від 21.05.2013 року (а.с.15).

Суд нагадує, що кожний висновок
експерта (спеціаліста) має відповідати
вимогам належності, достовірності та
допустимості.

Вивченням згаданого висновку
з'ясовано, що дослідження проведено
ОСОБА_2 - експертом з оцінки майна та
товарів народного споживання (а.с.74.75).

Спостерігається, що за кваліфікацією
ОСОБА_2 має спеціальні знання лише щодо
оцінки майна (п.2 Висновку а.с.15).

Однак, у своєму дослідженні спеціаліст
формулює висновок і про те, що дефекти
на м'яких меблях виникли внаслідок дії
хімічних речовин.

Водночас, експерт-спеціаліст робить
припущення й про ймовірність (а
отже:можливість, вірогідність)
виникнення дефектів тканини меблів від
санітарної обробки квартири позивача.

При цьому, такого переконання
спеціаліст дійшов шляхом візуального
огляду пошкоджень меблів.

Суд відзначає, що тотожність хімічних
речовин у волокнах матеріалу оббивки
меблів та типом дезінфекційного
засобу, який застосовувся при
дезінсекції не підтверджена, а отже
джерело походження дефектів, час та
зовнішні фактори їх виникнення, не
доведені.

Тотожність слідів засобів хімічної
обробки та часток хімічного складу
плям на текстильних поверхнях меблів
не доведена.

В такому разі, не підтверджений
причинний зв'язок між діями
відповідача та негативними наслідками
(шкодою) позивача за обставинами на які
він посилається у позові.

Питання про виявлення на предметах
обстановки слідів речовин, їх роду
(виду) є завданням експертизи
матеріалів і речовин.

Обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.59 ЦПК).

Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях (ст.60 п.4 ЦПК).

Суд першої інстанції на вказані
обставини та норми діючого
матеріального права уваги не звернув,
не застосував норми матеріального та
процесуального права в повній мірі, а
тому судове рішення підлягає
скасуванню з відмовою у задоволені
позову.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Підприємства
профілактичної дезінфекції "ДЕЗСНАБ"
задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 19.11.2013 року у цій справі
скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені заявлених позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: