АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/2354/2014
інстанції: Кушнір С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, виселення та відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до

ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні власністю, виселення та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на ті обставини, що вона є
власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право
власності на житло. Іншим
співвласником спірної квартири була
донька ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року. У квартирі зареєстровані позивач
та відповідач, який вселився в
квартиру, як чоловік доньки позивача в
2005 році та зареєстрований у ній з 20
червня 2013 року. Після смерті доньки
відповідач почав чинити позивачу
перешкоди в користуванні квартирою, що
підтверджується актом від 16 вересня 2013
року, складеного представниками КП
«Залізничне». Внаслідок неправомірних
дій відповідача, позивач позбавлена
можливості користуватися житлом, яке
належить їй на праві власності, що
завдало моральної шкоди, яку позивач
оцінює у 2 000,00 грн. та яка полягає в
душевних стражданнях та порушенні
нормальних життєвих зв'язків.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 25 листопада 2013 року
позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_3 до квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3. судовий збір в сумі 114,70 грн.В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та процесуального
права, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, просить
рішення суду скасувати в частині
задоволення позовних вимог та ухвалити
в цій частині нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
подану апеляційну скаргу підтримав та
просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечували,
просили рішення Солом'янського
районного суду міста Києва від 25
листопада 2013 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення з таких
підстав.

Згідно з частиною 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

При розгляді справи судом встановлено,
що відповідно до свідоцтва про право
власності житло від 5січня 1996 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
рівних долях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до довідки форми 3 ВСП
«Залізничний» №865 від 18 вересня 2013 року
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані
позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2,
який вселився у спірній квартирі як
чоловік померлої ОСОБА_4

З наданого суду акту від 16 вересня 2013
року, складеного КП «Залізничне»
вбачається, що в присутності ОСОБА_3,
яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1
потрапити до квартири не виявилося
можливим у зв'язку з заміною замків на
вхідних дверях мешканцем, який
проживає в квартирі.

Судом вірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 перешкоджає позивачу
реалізувати своє право на користування
житлом шляхом не допуску до квартири та
зміни замків.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від інших
осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Відповідно до ст. ст. 356, 358 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначеннім часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки відповідач перешкоджає
позивачу користуватися належною їй на
праві власності 1/2 частиною квартири
АДРЕСА_1, то суд дійшов правильного
висновкупро те, що позовні вимоги про
вселення та усунення перешкод в
користуванні власністю підлягають
задоволенню як законні та
обгрунтовані.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що судом не вірно застосовано
норми матеріально права при вирішенні
спору, а саме помилково застосовано
статтю 391 ЦК України не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
розгляді справи з огляду на законні
права позивача щодо здійснення права
користування належною їй власністю, а
саме Ѕ частиною спірної квартири.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та за своєю правовою
природою такими, що не можуть вплинути
на правильність висновків суду першої
інстанції та бути підставами зміни чи
скасування оскаржуваного рішення.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених статтею 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена
на підставі пункту першого частини 1
статті 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко