АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/4057/14
Головуючий у 1 інстанції Чех Н.А.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 30 грудня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернувся з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, як основного
позичальника за кредитним договором, а
також до ОСОБА_3, ОСОБА_4, як поручителів
основного позичальника за кредитним
договором №МL-001/026/2007 від 19.04.2007 року, і
просив винести рішення, яким солідарно
стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 155.406,18 дол.США, що
еквівалентно 1.242.161,6 грн., а також
4.311.963,97 грн., що складається з: залишку
заборгованості за кредитом у сумі 99.362,86
дол.США, що за курсом валют становить
794.207,34 грн.; несплачених відсотків за
період з 20.10.2008 року по 30.05.2013 року -
56.043,32 дол.США, що за курсом валют
становить 447.954,26 грн.; пені за
прострочку виконання зобов»язань за
період з 30.05.2012 року по 30.05.2013 року у сумі
4.311.963,97 грн./а.с.1-8/.

В уточнених позовних вимогах позивач
просив стягнути за кредитним договором
№МL-001/026/2007 від 19.04.2007 року з
відповідачів ОСОБА_2, як основного
позичальника, а також з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
на свою користь заборгованість за
кредитним договором у сумі 116.510,15
дол.США, що еквівалентно 931.265,63 грн., а
також 3.399.119,57 грн.

Крім того, позивач ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» просив стягнути з
відповідача ОСОБА_2, на свою користь
заборгованість у розмірі 2.493,31 грн. за
Договором №001/7146/07/1 про кредитування
поточного рахунку (овердрафт) від 19.04.2007
року /а.с.134-136/.

Оскільки позичальник не
виконував договірні зобов»язання,
20.08.2013 року банк звернувся з даним
позовом до суду і просив стягнути
заборгованість, яка склалась станом на
30.05.2013 року.

Рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 30 грудня 2013
року позов задоволено частково
/а.с.146-151/.

Судовим рішенням стягнуто з
ОСОБА_2 за кредитним договором
№МL-001/026/2007 від 19.04.2007 року кредитну
заборгованість у розмірі 99.362,86 дол.США,
що еквівалентно 794.207,34 грн., заборговані
відсотки у сумі 24.871,48 грн., а також пеню
у сумі 819.078,82 грн.

Також стягнуто з відповідача ОСОБА_2, на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
за договором овердрафту №001/7146/07/1 від
19.04.2007 року

заборгованість у розмірі 2.493,31 грн.

В решті позову, зокрема, у позові
до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 30 грудня 2013
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, стягнувши
солідарно кредитну заборгованість з
усіх відповідачів /а.с.34-38/.

Скаржник послався на те, що
солідарні боржники залишаються
зобов»язаними доти, поки їхній
обов»язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Крім того, скаржник зазначив, що,
оскільки строк виконання основного
зобов»язання визначений датою 19.04.2017
року, тому договори поруки можуть бути
припиненими протягом шести місяців від
настання цієї дати.

Заслухавши доповідь по справі,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Встановлено, що, відповідно до
угоди від 19.04.2007 року за №МL-001/026/2007
кредитор ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого був в
подальшому АТ»ОТП Банк», та
правонаступником якого є на час
розгляду справи ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», надав ОСОБА_2 споживчий
кредит у сумі 101.500 дол.США під 13.99%
річних з подальшою зміною до 7% та 15,04% на
термін до 19.04.2017 року.

Крім того, ОСОБА_2 надано транш у
сумі 5.501,96 дол.США для погашення
прострочених відсотків.

Таким чином, між ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» та ОСОБА_2 виникли
відносини договору кредиту, які,
відповідно до ст.1054 ЦК України,
полягають у тому, що банк
(кредитодавець) зобов"язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

На забезпечення виконання
указаного кредитного договору між ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_3
укладено договір поруки за №SR-001/026/2007
від 19.04.2007 року.

Того ж дня, 19.04.2007 року між ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» та ОСОБА_4 на
забезпечення виконання вище
зазначеного кредитного договору
укладено договір поруки за № за
№SR-001/026/2007/1 від 19/04/2007 року.

Із зазначеного слідує, що між ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
виникли договірні відносини поруки, в
силу яких, відповідно до ст.553 ЦК
України, поручителі поручились перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов"язку.

Крім того, як слідує з матеріалів
справи, 19.04.2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» укладений
другий кредитний договір за №001/7146/07/1
від 19.04.2007 року про кредитування
поточного рахунку (овердрафт) /а.с.45-46/.

Згідно цього договору Банк відкрив
позичальнику ОСОБА_2 картковий рахунок
і здійснив кредитування поточного
рахунка НОМЕР_1 в розмірі ліміту
овердрафта, що становить 7.700 грн. під 26%
річних. Метою використання
позичальником указаних коштів
прередбачалось виконання
позичальником своїх зобов»язань перед
Страховиком за договором страхування;
погашення відсотків за користування
простроченим кредитом; сплати комісій
банку за виконання банківських
операцій.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами,
а в силу ст.526 ЦК України зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов»язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 не
виконував договірні зобов»язання, ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» 17.02.2011 року
звернувся до відповідачів з
відповідними листами про дострокове
повернення кредитної заборгованості
протягом 30 календарних днів, що
свідчить про зміну терміну виконання
основного зобов»язання, на дату 19.03.2011
року /а.с.85/.

Між тим, позивач ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» з позовом про
стягнення кредитної заборгованості
звернувся до суду з позовом 20.08.2013 року,
що свідчить про пропуск позивачем
шестимісячного терміну звернення
стягнення кредитного боргу з
поручителів, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК
України.

Посилання позивача на те, що ним
повторно, 30.05.2013 року, надсилалось
повідомлення відповідачам про
необхідність погашення кредитного
боргу, суд першої інстанції правомірно
не взяв до уваги, оскільки попереднє
повідомлення від 17.02.2011 року є чинним,
однак позивачем не використаний
шестимісячний термін, після цієї дати,
звернення вимоги до поручителів в
розумінні ч.4 ст.559 ЦК України /а.с.85/.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого у договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців, від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання, не пред»явить вимог до
поручителя.

Таким чином, суд обгрунтовно
відмовлено у позові про стягнення
кредитної заборгованості з
поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до розрахунку, виконаного
судом першої інстанції у судовому
рішенні, станом на 30.05.2013 року - дата, по
яку позивач просить стягнути
заборгованість за
договором №МL-001/026/2007 від 19.04.2007 року
склала: по тілу кредиту 99.362,86 дол.США,
що еквівалентно 794.207,34 грн.; за
простроченими відсотками 24.871,48 грн.; по
пені 819.078,82 грн. (з застосуванням ст.551 ЦК
України) /а.с.150/

При цьому, пеня за порушення термінів
сплати кредиту та відсотків стягнута з
дотриманням вимог ст.258 ЦК України,
тобто, за один рік перед зверненням до
суду з позовом.

Також, з урахуванням клопотання
відповідача ОСОБА_2, у відповідності з
вимогами ст.267 ЦК України, прострочена
заборгованість по тілу кредиту та
відсоткам стягнута за три роки перед
зверненням до суду позивача з даним
позовом.

А за договором овердрафту за №001/7146/07/1
від 19.04.2007 року про кредитування
поточного рахунку від 19.04.2007 року,
заборгованість склала 2.493,31 грн.

Колегія суддів вважає, що
указані розрахунки суду першої
інстанції скаржником не спростовані.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними обґрунтованими,
такими, що відповідають обставинам
справи та вимогам матеріального
закону. Вище указані обставини
правильно і з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
пдставі належним чином зібраних та
досліджених доказів.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити, а
рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 30 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді