Справа № 346/3326/13-ц
Провадження № 22-ц/779/685/2014
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 05 лютого 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

у червні 2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс»
звернувся з даним позовом, посилаючись
на те, що на підставі кредитного
договору від 22.06.2006 року, укладеного з
АКБ «ТАС-Комерцбанк» ОСОБА_2 отримав
грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США
на строк до 10.06.2011 року. Уточнивши у
вересні 2013 року позовні вимоги,
зазначав, що оскільки відповідач взяті
на себе зобов'язання не виконував,
заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 26.10.2010
року стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором станом на 07.05.2010
року в сумі 62 073,20 доларів США та 100 851,93
грн. З часу винесення по 03.09.2013 року
рішення суду не виконано. 02.02.2012 року
між ПАТ «Сведбанк», правонаступника
ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу
виступає правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Вердикт
Фінанс» укладено договір факторингу №
11, у відповідності з яким ПАТ
«Сведбанк» відступає ТОВ «Вердикт
Фінанс» право вимоги заборгованості по
кредитних договорах. Заборгованість по
тілу кредиту та сплаті відсотків
станом на 02.02.2012 року склала 547 063,71 грн.
Станом на 03.09.2013 року заборгованість з
пені за період з 03.09.2012 року по 03.09.2013
року складає 80 493,67 грн. За період з
08.05.2010 року по 03.09.2013 року сума
заборгованості за відсотками складає
291 367,63 грн. Розмір 3 % річних за період з
08.05.2010 року по 03.09.2013 року склав 54 631,43
грн., заборгованість з урахуванням
індексу інфляції за період з 08.05.2010 року
по 03.09.2013 року - 597 388,13 грн. Всього розмір
заборгованості станом на 03.09.2013 року
складає 1 023 880,86 грн., яку просив
стягнути з відповідача та судові
витрати.

Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 05 лютого 2014
року в позові ТОВ «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ТОВ «Вердикт Фінанс» посилається на
необґрунтованість рішення суду,
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Зазначає, що на обґрунтування
своїх вимог позивачем було надано всі
докази існування у відповідача
заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Під
порушенням зобов'язання передбачено
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Також, всупереч ст. 209 ЦПК
України ТОВ «Вердикт Фінанс» не було
видано повний текст рішення, внаслідок
чого апеляційна скарга подана за
відсутності обізнаності щодо мотивів
його ухвалення. Тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
позовні вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс»
задовольнити в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду
сторони, належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи, не
з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі кредитного договору №
011/0606/11-067 від 22.06.2006 року, укладеного між
ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк»
відповідачу надано грошові кошти у
розмірі 50 000 доларів США на строк з
22.06.2006 року по 10.06.2011 року на умовах,
передбачених у договорі. ОСОБА_2
зобов'язувався повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати свої зобов'язання
у повному обсязі та в строки,
передбачені договором та сплатити
банку проценти за користування
кредитом у розмірі 16 % річних за весь
строк фактичного користування
кредитом.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив із того, що існує рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 26.10.2010 року, яке набрало
законної сили. ТОВ «Вердикт Фінанс»
відповідно до договору факторингу від
02.02.2010 року зобов'язаний був провести
заміну сторони, ставити питання про
виконання рішення суду. Згідно
договору факторингу позивач вправі
пред'явити ті вимоги, що були визначені
банком. Щодо стягнення 3 % річних
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції, то дана норма ЦК України може
застосовуватися лише у випадку
прострочення грошового зобов'язання у
національній, а не в іноземній валюті.
Оскільки відповідач оформив кредит в
іноземній валюті, заборгованість за
яким стягнуто судовим рішенням,
підстави для задоволення позову
відсутні.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального права, зокрема ст.
ст. 514, 1082 ЦК України.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 1077,
1078 ЦК України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно ч. 1 до ст. 1082 ЦК України
боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 належним чином зобов'язання
за кредитним договором не виконував, в
зв'язку з чим виникла заборгованість.
Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 26.10.2010
року, що набрало законної сили,
стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором в сумі 62 073,20
доларів США та 100 851,93 грн. і судові
витрати. Звернуто стягнення на майно
поручителя ОСОБА_3 - сідловий тягач МАН
з напівпричепом-рефрижератором.

02.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке
виступає правонаступником ВАТ
«Сведбанк», яке в свою чергу виступає
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено
договір факторингу № 11, у
відповідності з яким ПАТ «Сведбанк»
відступає ТОВ «Вердикт Фінанс» право
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, а ТОВ «Вердикт Фінанс»
набуває право на вимогу за відповідну
плату.

Відповідно до п. 5.11. договору
факторингу, стосовно прав вимоги за
кредитами, у відношенні яких існують
судові та виконавчі провадження,
фактор зобов'язаний подати до
відповідного суду клопотання,
підписане банком щодо заміни сторони у
судовому процесі.

Зазначені умови договору
факторингу ТОВ «Вердикт Фінанс» не
виконало.

Умовами укладеного 02.02.2012 року
договору факторингу № 11 не передбачено
право вимоги, яке виникне в майбутньому
(майбутня вимога).

Оформляючи відступлення права
вимоги, банк і фактор не обумовлювали
ніяких змін щодо обсягу прав і
обов'язків, які за договорами перейшли
до нового кредитора, тож до останнього
перейшли права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
включаючи установлені договором
правила щодо валюти зобов'язання.

Тобто, належним виконанням
зобов'язання з боку відповідача є
повернення кредиту в строки, у розмірі
та в валюті, визначеними кредитним
договором.

З огляду на викладене, позов на
суму 1 023 880,86 грн. є безпідставним,
оскільки ОСОБА_2 22 червня 2006 року уклав
кредитний договір № 011/0606/11-067 в
іноземній валюті на суму 50 000 доларів
США, зі сплатою процентів у розмірі 16 %
річних також в іноземній валюті, а
позивач безпідставно, без згоди
відповідача, змінив розмір
заборгованості по тілу кредиту та
процентів у розрахунку в національній
валюті.

Оскільки заочне рішення
Шевченківського районним судом м.
Чернівці від 26.10.2010 року набрало
законної сили, позивач мав право на
звернення цього судового рішення до
примусового виконання, а не повторного
звернення до суду з позовом про
стягнення коштів з відповідача у
гривнях.

В матеріалах справи також
відсутні письмові докази про отримання
ОСОБА_2 письмового повідомлення про
відступлення права грошової вимоги ТОВ
«Вердикт Фінанс».

Що стосується вимог позивача про
стягнення 3 % річних за період з 08.05.2010
року по 03.09.2013 року, то ОСОБА_2 оформляв
кредит в іноземній валюті, а норма ЦК
України щодо інфляційного нарахування
може застосовуватись лише у випадку
прострочення грошового зобов'язання в
національній валюті.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції, повно і
всебічно встановивши обставини справи
та визначивши правовідносини,
зумовлені встановленими фактами,
правильно застосував правові норми і
ухвалив законне й обґрунтоване рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» відхилити.

Рішення Коломийського
міськрайонного суду від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу може бути подана до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.