Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник
А.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інфініті» про розірвання договору,
стягнення збитків, неустойки, трьох
відсотків річних та інфляційних втрат

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника на рішення апеляційного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Інфініті»
(далі - ТОВ «Інфініті») про розірвання
договору, стягнення збитків, неустойки,
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 12 травня
2008 року між нею та ТОВ
«Інфініті» було укладено договір про
резервування № 302-Ір, за умовами якого
відповідач взяв на себе зобов'язання
зарезервувати за нею квартиру АДРЕСА_1,
забезпечити будівництво та введення
об'єкту нерухомості в експлуатацію та
укласти договір міни майнових прав на
квартиру на пакет облігацій, придбаних
нею із цією метою. На виконання
покладених на неї обов'язків за
договором вона придбала емітовані ТОВ
«Інфініті» облігації у кількості 1 862
шт. на суму 364 840, 28 грн.

Посилаючись на те, що внаслідок
невиконання ТОВ «Інфініті» умов
договору квартиру в експлуатацію не
введено та обмін майнових прав на неї
на пакет облігацій не відбувся, просила
розірвати укладений між ними договір
резервування, стягнути із відповідача
сплачені нею у рахунок вартості
облігацій кошти у розмірі 364 840, 28 грн, 87
561, 66 грн неустойки відповідно до
п. 7.2 договору та застосувати
наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК
України, стягнувши із ТОВ «Інфініті»
три відсотки річних у розмірі 44 444, 08 грн
та інфляційні втрати у розмірі 113 499, 96
грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
9 квітня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто із ТОВ «Інфініті» на
користь ОСОБА_3 збитки у розмірі 364 840,28
грн, пеню у розмірі 21 890, 40 грн
та судовий збір у розмірі 3 326, 30 грн,
всього стягнуто 390 056, 98 грн. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 21 листопада 2013
року рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
9 квітня 2013 року у частині
стягнення збитків у розмірі 364 840, 28 грн
скасовано та ухвалено нове про відмову
у задоволенні цих позовних вимог,
зменшено розмір стягнутого судового
збору з 3 326, 30 грн до 229, 40 грн. У іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

У справі встановлено, що 12 травня 2008
року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Інфініті» було укладено договір про
резервування № 302-Ір, за умовами якого
відповідач взяв на себе зобов'язання
зарезервувати за позивачем квартиру
АДРЕСА_1, забезпечити будівництво
та введення об'єкту нерухомості в
експлуатацію та укласти договір міни
майнових прав на квартиру на пакет
облігацій, придбаних ОСОБА_3 із цією
метою (а. с. 6-10).

На виконання покладених на неї
обов'язків за договором про
резервування № 302-Ір ОСОБА_3 придбала
емітовані ТОВ «Інфініті» облігації у
кількості 1 862 шт. на суму 364 840, 28 грн (а. с.
14-19).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про стягнення коштів у
розмірі 364 840, 28 грн, апеляційний суд
виходив із того, що указана сума є
вартістю облігацій, які позивач
придбала у власність та має право на
вчинення щодо них будь-яких дій,
передбачених Законом України «Про
цінні папери та фондовий ринок». За
обставин придбання майнових прав на
цінні папери відсутня ознака втрат, що
розкривають поняття збитків.

Із висновками апеляційного суду
погодитися не можна.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»,
об'єктами інвестиційної діяльності
не можуть бути об'єкти житлового
будівництва, фінансування спорудження
яких здійснюється з використанням
недержавних коштів, залучених від
фізичних та юридичних осіб, у тому
числі в управління. Інвестування та
фінансування будівництва таких
об'єктів може здійснюватися виключно
через фонди фінансування будівництва,
фонди операцій з нерухомістю,
інститути спільного інвестування,
недержавні пенсійні фонди, які
створені та діють відповідно до
законодавства, а також через випуск
безпроцентних (цільових) облігацій, за
якими базовим товаром виступає
одиниця такої нерухомості.

Цільові облігації - облігації,
виконання зобов'язань за якими
дозволяється товарами та/або
послугами відповідно до вимог,
встановлених умовами розміщення таких
облігацій (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок»).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до покладених п. 5 договору
про резервування на
ТОВ «Інфініті» (Сторона-1 за договором)
обов'язків, відповідач зобов'язався
здійснити резервування квартири
АДРЕСА_1, забезпечити будівництво та
введення об'єкту нерухомості в
експлуатацію, протягом 90 робочих днів з
моменту введення забудови або частини
забудови в експлуатацію укласти
договір міни майнових прав на квартиру
на пакет облігацій, придбаних ОСОБА_3
(Сторона-2 за договором).

На момент укладення договору міни
позивач взяла на себе зобов'язання
придбати пакет облігацій в кількості
2660 шт. відповідно до графіку,
передбаченого п. 9 договору: 70 % за ціною
195, 94 грн/шт. до 2 червня 2008 року, 30 % - за
два календарних місяці до введення
об'єкту нерухомості в експлуатацію.

Порядок та умови придбання пакету
акцій Стороною-2 порушено не було.

У 7.2. договору сторони погодили, що за
перевищення терміну введення в
експлуатацію об'єкту нерухомості
(запланований термін квітень 2008 року)
понад 6 календарних місяців та за
відсутності додаткової угоди сторін
про зміну такого терміну, Сторона-1
сплачує Стороні-2 неустойку в розмірі 0,
5 % вартості належних Стороні-2 на праві
власності облігацій за кожний
наступний місяць прострочення, але не
більше подвійної облікової ставки НБУ.

Проспект емісії придбаних позивачем
облігацій визначає особливості їх
розміщення, зокрема порядок погашення,
який передбачає процедуру проведення
дострокового викупу облігацій
емітентом. Зміст процедури полягає у
купівлі-продажу пакету облігацій від
власника під час розрахунків за
житлові/нежитлові приміщення, на які
власник облігацій отримав право,
відповідно до умов договору про
резервування. Терміни проведення
дострокового викупу облігацій
обмежуються трьома місяцями з моменту
здачі житлових/нежитлових приміщень,
на придбання яких власник облігацій
отримав право, в експлуатацію.
Повідомлення про здачу
житлових/нежитлових приміщень в
експлуатацію надсилаються власнику
облігацій рекомендованим листом за
адресою, вказаною у договорі
резервування, протягом п'яти робочих
днів з дня здачі житлових/нежитлових
приміщень в експлуатацію (а. с. 54-58).

Права власника облігацій на їх
дострокове погашення до отримання
повідомлення емітента про введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію
умовами випуску не передбачено.

При укладенні договору про
резервування квартири та виконанні
його умов щодо придбання пакету
облігацій, ОСОБА_3 розраховувала на
придбання майнових прав на
інвестований нею об'єкт житлового
будівництва. Разом з тим, квартиру
АДРЕСА_1 в експлуатацію не введено, що
унеможливлює придбання позивачем
іншої частини (30 %) облігацій та надання
всього пакету емітенту для
дострокового викупу.

На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Правові наслідки розірвання договору у
такий спосіб передбачені ч. 5
ст. 653 ЦК України, за змістом якої, якщо
договір змінений або розірваний у
зв'язку з істотним порушенням договору
однією із сторін, друга сторона може
вимагати відшкодування збитків,
завданих зміною або розірванням
договору.

Апеляційний суд не врахував
особливості спірних правовідносин
щодо інвестування та фінансування
об'єкта житлового будівництва шляхом
емісії безпроцентних (цільових)
облігацій, не звернув уваги на умови
розміщення емітованих ТОВ «Інфініті»
облігацій, зокрема щодо порядку їх
погашення, та дійшов передчасного
висновку щодо необмеженого права
позивача на погашення придбаних цінних
паперів.

Крім того, ухвалою господарського суду
Київської області від 18 липня 2012 року
порушено провадження у справі про
банкрутство юридичної особи
відповідача (а. с. 51).

Правової оцінки наведеним обставинам з
огляду на зобов'язання ТОВ
«Інфініті» за договором про
резервування № 302-Ір від 12 травня 2008
року апеляційний суд не дав.

Враховуючи наведене, ухвалене
апеляційним судом рішення відповідно
до ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню із передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 21 листопада 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова