Справа № 513/2139/13-ц
Провадження № 2/513/35/14
Саратський районний суд Одеської
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2014 року Саратський районний суд
Одеської області у складі судді
Бучацької А.І., при секретарі Златіній
О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Сарата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини,
позивачка в листопаді 2013 року
звернулась з позовом до відповідача, в
якому просить стягнути з нього на свою
користь аліменти в сумі 1000 гривень
щомісячно на утримання їхньої
повнолітньої дочки ОСОБА_3.
Свої вимоги позивачка обґрунтувала
тим, що дочка потребує матеріальної
допомоги, тому що є студенткою
Одеського інституту фінансів
Українського державного університету
Під час розгляду справи позивачка
позов підтримала та просила його
Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, до суду не прибув, не
повідомив про поважні причини неявки. У
зв'язку з чим, за згодою позивачки, на
підставі ст.ст.224-225 ЦПК України, суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.
Заслухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.
Ст. 199 Сімейного кодексу України
визначає, що, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняться у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст.200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітню дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Саратського районного суду
Одеської області від 16 січня 2007 року у
цивільній справі № 2-102/2007 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини
встановлено, що сторони є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням
з відповідача на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісячно і до повноліття дитини, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Рішення суду
набрало законної сили 28 січня 2007 року
(а.с.5).

Довідки Одеського інституту фінансів
Українського державного університету
фінансів та міжнародної торгівлі
підтверджують, що ОСОБА_3 в 2011 році
поступила у вказаний навчальний
заклад і в даний час є студенткою групи
ОА-1211 третього курсу денної форми
навчання, рівень бакалавр; навчається
за рахунок державного бюджету,

строк закінчення навчального закладу 01
липня 2015 року (а.с.6,7).

ОСОБА_3 з 05 вересня 2011 року проживає у
гуртожитку Одеського інституту
фінансів Українського державного
університету фінансів та міжнародної
торгівлі, за проживання в якому за 2013-2014
рік сплатила 2500 гривень (а.с.24-25).

З довідки Саратського управління
водного господарства убачається, що
позивачка працює, її середньомісячна
заробітна плата складає 2695 гривень на
місяць (без відрахування податку).

Позивачка визнала ту обставину, що на
утриманні відповідача знаходиться
одна малолітня дитина від другого
шлюбу і відповідач отримує
нерегулярний, мінливий дохід. Тому за
змістом ч.1 ст.61 ЦПК України вказані
обставини не підлягають доказуванню.

З урахуванням матеріального та
сімейного становища сторін, суд
визначає розмір аліментів в сумі
сімсот гривень щомісячно, починаючи з
дня звернення до суду і до закінчення
дитиною навчання.

Вимоги позивачки про стягнення
аліментів у більшій сумі не знайшли
підтвердження, тому в їх задоволенні
належить відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір в сумі 243 гривні 60
копійок.

Керуючись ст. ст.3-8, 10, 11, ч.ч.1-3 ст. 209,
ст.ст. 224-225, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,
ст. 199, ст.200 СК України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, громадянина України
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі сімсот гривень
щомісячно, починаючи з 20 листопада 2013
року і до закінчення дитиною навчання,
тобто до 01 липня 2015 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі двісті сорок три
гривні 60 копійок.

Рішення суду підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу
аліментів за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішенння
відповідач може подати до Саратського
районного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд
Одеської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
відповідачем - протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя
А. І. Бучацька