Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про повернення банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» на свою користь 546616,69 грн. банківського вкладу та судові витрати у розмірі 109 323,33 грн. на юридичний супровід (20% від присудженої суми - згідно договору доручення від 30 вересня 2014 року), що є предметом спору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що 03 березня 2009 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №2620/04/178574, на підставі якого позивачем внесено грошові кошти в сумі 50689,98 доларів США. 07 лютого 2011 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) №2620/1102/327364, на підставі якого позивачем внесено грошові кошти в сумі 5500,00 Євро. 19 березня 2014 року та 23 червня 2014 року позивач звертався до відповідача з вимогою повернути кошти з банківського рахунку, у зв'язку зі спливом строку дії договору, однак відповідач банківський вклад не повернув. В подальшому з'ясувалось, що на підставі Постанови Національного банку України №355 від 13 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Форум» та розпочату ліквідаційну процедуру банку. 30 травня 2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачу грошові у розмірі 200 000,00 грн., однак залишок банківського вкладу на загальну суму 546 616,69 грн., за вирахуванням 200 000,00 грн., які виплачено за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідачем не виплачено, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Також, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у розмірі 109 323,33 грн. на юридичний супровід, що складає 20% від присудженої суми згідно Договору доручення від 30 вересня 2014 року, які мають бути виплачені позивачем його уповноваженим представникам за представництво його інтересів в суді після закінчення судового провадження.

Представники позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Калашнікова О.О. в судовому засіданні просила в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які долучено до матеріалів справи. (а.с.41-45)

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача Калашнікової О.О., дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму вклад, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунок, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського кладу.

Судом встановлено, що 03 березня 2009 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» було укладено Договір №2620/04/178574 банківського вкладу (депозиту) на вимогу «Вільний рух» в іноземній валюті, на підставі якого позивачем внесено на рахунок, відкритий у банківській установі, грошові кошти в сумі 50689,98 доларів США, за умовами договору строк дії договору - з 03 березня 2009 року до фактичної дати закриття рахунку та отримання ОСОБА_1 залишку грошових коштів. (а.с.56-57)

07 лютого 2011 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» було укладено Договір №2620/1102/327364 банківського вкладу (депозиту) на вимогу «Вільний рух» в іноземній валюті, на підставі якого позивачем внесено грошові кошти в сумі 5500,00 Євро, за умовами договору строк дії договору - з 07 лютого 2011 року до фактичної дати закриття рахунку та отримання ОСОБА_1 залишку грошових коштів. (а.с.58-59)

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Тоді як, ч. 2 ст. 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою кошти.

За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, при цьому, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта та гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року №135 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 березня 2014 року №14 щодо запровадження з 14 березня 2014 року тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію в АТ «Банк Форум» начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Соловйову Н.А.. (а.с.46)

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру (200000,00 грн.) відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Як убачається з матеріалів справи, 30 травня 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 74234,30 грн. та 125 754,34 грн., тобто у межах гарантованої суми 200 000,00 грн. (а.с.12, 13)

Виходячи з положень ч. 5 п. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Таким чином, з моменту запровадження у ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто з 14 березня 2014 року, не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку понад суму гарантованої виплати.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року №35 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 червня 2014 року за №49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», на підставі якого вирішено розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відповідно до плану врегулювання з 16 червня 2014 року. (а.с.48)

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

За таких обставин, задоволення вимог вкладників у частині, що перевищує суму виплачену Фондом гарантування вкладів, у тому числі, шляхом зобов'язання виплатити грошові кошти, під час запровадження у банку тимчасової адміністрації не здійснюється.

У такому випадку, інші суми по вкладах та банківських рахунках виплачуються на підставі ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі подання заяви вкладника протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання ліцензії та ліквідації банку до уповноваженої особи Фонду про свої вимоги до банку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 визнано кредитором ПАТ «Банк Форум», його кредиторські вимоги включено до 4 черги на суму 444 398,81 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Банк Форум» від 14 листопада 2014 року вих.№14218/2.3. (а.с.54)

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним той факт, що на час звернення позивача з цим позовом до суду, ПАТ «Банк Форум» перебуває у стадії ліквідації, вимоги позивача на суму вкладів, які розміщенні в ПАТ «Банк Форум», включенні до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а виходячи з положень ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час провадження ліквідації, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури.

В той же час, черговість та порядок задоволення вимог банку, оплата витрат та здійснення платежів регулюються положеннями ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, порушення порядку задоволення вимог кредиторів та ухвалення судом рішення про зобов'язання банку виплатити позивачу залишок грошових коштів, які розміщенні на банківському вкладі, може стати підставою для подвійного стягнення цих сум, що є недопустимим, та суперечить положенням спеціального законодавства, яке регулює ці відносини, в даному випадку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про повернення банківського вкладу є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як убачається з матеріалів справи, в межах даного спору інтереси позивача ОСОБА_1 здійснюють представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30 вересня 2014 року (а.с.19), доказів, що мають підтвердити їх правовий статус, як адвокатів, відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру", суду надано не було, тому ці витрати, в розумінні ч.3 ст.79 Цивільного процесуального кодексу України, не відносять до судових витрат.

Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 633, 1058, 1060, 1066 Цивільного кодексу України, ст.ст. 26, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.12 Закону України «Про адвокатуру», ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про повернення банківського вкладу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд мста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я