Провадження № 2/522/1359/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді - Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря -Гонтар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
- "Про стягнення аліментів", -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом,
який у подальшому був уточнений, по
якому просить суд стягнути з
відповідачів на користь позивача
аліменти на його утримання в розмірі по
300 грн. з кожного щомісяця.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву, по якій просив суд справу
розглядати за його відсутності,
позовні вимоги підтримує, просить суд
їх задовольнити.

Відповідачі по справі до судового
засідання не з'явились, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до
суду заперечення на позовну заяву, в
яких зазначили, що позивач по справі до
них не звертався з проханням про
надання матеріальної допомоги. Також
зазначили, що позивач по справі
отримує пенсію, яка вище прожиткового
мінімуму на одну особу, встановленого
законодавством, а саме - 1155,06 грн.
щомісячно, проживає у власному житлі, а
також зазначили, що на їх думку,
причиною пред'явлення позову є
неприязні відносини з боку позивача до
своїх дітей та колишньої дружини, а не
матеріальні нестатки. Відповідачами в
запереченнях зазначено, що існував
конфлікт з позивачем з приводу
користування житловими кімнатами в
квартирі, який був вирішений в судовому
порядку, а також те, що вихованням
дітей позивач не займався та своєю
хуліганською поведінкою спричиняв
негативний вплив на їх психіку, а також
матеріальної допомоги на їх утримання
не надавав.

Відповідач по справі ОСОБА_4 надав до
суду заперечення на позовну заяву, в
яких зазначив, що своїми дітьми позивач
ніколи не цікавився, матеріальної
допомоги на утримання та лікування не
надавав, аліменти на утримання дітей
матері відповідачів прийшлось
стягувати в судовому порядку. Також
зазначив, що внаслідок отримання в
дитинстві психоемоційної травми в
зв'язку із хуліганськими діями
позивача ОСОБА_1 стояв на обліку у
лікаря-психіатра до 2008 року з діагнозом
: заїкання у помірному ступені, а потім
продовжив лікування у невропатолога.
ОСОБА_2 визнана інвалідом з дитинства,
09.02.2010 року їй встановлена 3 група
інвалідності. ОСОБА_3 знаходиться на
обліку в Одеському обласному
онкологічному диспансері як онкохвора,
на даний час не працює. Зазначив, що
вважає, що підстав для задоволення
позову немає.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими, такими, що
стосуються сімейних правовідносин,
урегульовані положеннями ЦК України та
СК України.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

Позивач по справі та ОСОБА_9
знаходились в зареєстрованому шлюбі з
1982 року, від якого народилось троє
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
Першим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис №653. ( а.с.11), ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, видане Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, актовий запис №503 (
а.с.12)., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво
про народження серії НОМЕР_3, видане
Першим Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис №151 ( а.с.13).

Шлюб між позивачем та ОСОБА_9, матір'ю
трьох відповідачів по справі розірвано
11.09.1993 року, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_4, наявною в матеріалах справи,
актовий запис №454. ( а.с.10).

Також відповідач по справі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, є сином позивача по
справі, що підтверджується свідоцтвом
про встановлення батьківства, серії
НОМЕР_5, виданого 06.02.1994 року, виданого
відділом РАЦСу Приморського
райвиконкому м. Одеси, актовий запис № 2
( а.с.14).

Позивач в своєму позові зазначає, що з
2003 року він перебуває на пенсії, як
інвалід другої групи, а тепер як
інвалід першої групи ( а.с.5), потребує
постійного стороннього нагляду,
потребує матеріальної допомоги на
лікування та оплату комунальних
послуг, інших доходів, крім пенсії, він
не має. Діти працюють, отримують
заробітну плату та спроможні надавати
йому матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України,
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно ст. 204 СК України, дочка, син
можуть бути звільнені судом від
обов'язку утримувати матір, батька та
обов'язку брати участь у додаткових
витратах, якщо буде встановлено, що
мати, батько ухилялися від виконання
своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 206 СК України, у
випадках, якщо мати, батько, є тяжко
хворими, інвалідами, а дитина має
достатній дохід ( заробіток), суд може
постановити рішення про стягнення з
неї одноразово або протягом певного
строку коштів на покриття витрат,
пов'язаних з лікуванням та доглядом за
ним.

Позивачем по справі були надані копії
квитанцій, з зазначенням сум, які ним
були використані на лікарські засоби.

Суд не приймає до уваги витрати
позивача, пов'язані з придбанням
зазначених в квитанціях препаратів,
оскільки вони були понесені не для
безпосереднього поліпшення здоров'я
позивача, пов'язаного з його
інвалідністю.

Суд враховує ту обставину, що
середньомісячна пенсія позивача
складає 1155, 06 грн., що є більше за
прожитковий мінімум.

Як вбачається з матеріалів справи діти
позивача, відповідачі по справі також
страждають на розлади зборов'я, а саме :
ОСОБА_2 інвалід третьої групи, що
вбачається з довідки № 038895, копія якої
наявна в матеріалах справи ( а.с.36),
ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, що
підтверджується копією пенсійного
посвідчення ( а.с.45).

В матеріалах справи наявна копія заяви
до Відділу внутрішніх справ Жовтневого
району м. Одеси, з якого вбачається, що
позивач по справі виражався
нецензурною лайкою в бік своєю
колишньої дружини та дітей-
відповідачів по справі, що призвело до
погіршення здоров'я останніх.

Відповідно до п. 1ч. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року „Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
обов'язок повнолітніх дочки, сина
утримувати своїх непрацездатних
батьків, які потребують матеріальної
допомоги не є абсолютним. У зв'язку із
цим суд на вимогу дочки, сина до яких
пред'явлено позов про стягнення
аліментів, зобов'язаний перевірити
їхні доводи про ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що мати
відповідачів ОСОБА_9 зверталась до суду
з позовом до позивача ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання їх
спільних дітей, а також з в матеріалах
справи наявні копії актів
судово-медичного обстеження мати та
бабусі відповідачів по справі, з яких
вбачається, що позивачем по справі
вчинялось насилля в сім'ї, та тілесні
пошкодження матері та бабусі
відповідачів.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивач по справі ухилявся
від виконання своїх батьківських
обов'язків по відношенню до
відповідачів по справі, а також
враховуючи те, що позивач по справі
отримує пенсію, яка є більшою за
прожитковий мінімум, не надав судові
належних та допустимих доказів, що його
витрати перевищують розмір пенсії.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 202,204 СК України і ст. ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15,
209, 212, 213, 214, 215, 223, 294, ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - "Про стягнення
аліментів", - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суд Одеської
області через Приморський районний суд
м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Абухін Р.Д.