Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0619/2-83/10
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Галацевич О.М., Широкової Л.В.

при секретарі судового

засідання Ходаківській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Попільнянського районного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування
витрат на будівництво житлового
будинку,

в с т а н о в и
л а :

У січні 2010 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом в якому просив:
визнати за ним право на відшкодування
понесених ним витрат на будівництво
житлового будинку АДРЕСА_1; стягнути з
ОСОБА_3 на його користь 67031 грн. 27 коп.
витрат на будівництво та судові
витрати у справі. На обґрунтування
позову зазначав, що на не безоплатній
основі приймав участь у будівництві
спірного будинку, а тому має право на
відшкодування понесених витрат за
будівельні матеріали та за роботу.

У процесі розгляду справи судом
було замінено первісного позивача на
ОСОБА_2, як правонаступника ОСОБА_5, та
залучено в якості співвідповідача
ОСОБА_4

Рішенням Попільнянського
районного суду Житомирської області у
задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
задоволення позову в 1/2 частині, тобто
пропорційно до обсягу прийнятої нею
спадщини.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що протягом 1994-1995 р.р.
по АДРЕСА_1 відповідачами, які на той
час перебували у зареєстрованому
шлюбі, був збудований житловий будинок,
свідоцтво про право власності на який
видано на ім'я ОСОБА_3 на підставі
рішення виконкому Великолісівецької
сільської ради від 23.11.2007 року (а.с. 6, 86).
На безоплатній основі допомогу у
будівництві вище вказаного житлового
будинку надавав ОСОБА_5

09.02.2005 року шлюб між відповідачами
було розірвано (а.с.87), спірний будинок,
як об'єкт спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_3, розділено між ними в
натурі за рішенням суду від 24.12.2009 року
(а.с.35).

Відповідно до положень ст. 12
Закону України «Про власність» (діяв на
час створення об'єкта нерухомості) у
приватній власності громадян можуть
знаходитися жилі будинки, збудовані на
відведеній у встановленому законом
порядку земельній ділянці або придбані
на законних підставах. Оскільки зі ст. 17
ЗК і ст. 14 Закону України «Про
власність» земельна ділянка надається
громадянину у приватну власність,
участь інших осіб у будівництві не
створює для них права приватної
власності на жилий будинок, крім
випадків, коли це передбачено законом.
Згідно зі ст. ст. 16 і 17 Закону України
«Про власність», таке право, зокрема,
виникає, коли будівництво велось
подружжям в період шлюбу - такий
будинок у зв'язку з цим є їх спільною
сумісною власністю, або велось за
рахунок спільної праці членів сім'ї -
жилий будинок стає їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не було
встановлено письмовою угодою між ними.
Інші особи, які приймали участь у
будівництві жилого будинку не на
підставі угоди про створення спільної
власності, яка відповідає
законодавству, вправі вимагати не
визнання права власності на будинок, а
відшкодування своїх затрат на
будівництво, якщо допомогу забудовнику
вони надавали не безоплатно (п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок»).

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
повно та об'єктивно з'ясував обставини
справи, вірно визначився з характером
спірних правовідносин, дав правильну
оцінку представленим сторонами
доказам та дійшов обґрунтованого
висновку про те, що будь-яких
зобов'язань у зв'язку з будівництвом
спірного будинку між ОСОБА_5 та сім'єю
ОСОБА_3 не виникло, оскільки допомога з
боку первісного позивача надавалася
відповідачам (ОСОБА_4 - донька
первісного позивача) на безоплатній
основі. Такий висновок суду
підтверджується поясненнями
відповідачів та самого ОСОБА_5 у
судовому засіданні 26.03.2010 року.

Доводи апелянта про неврахування
судом письмових доказів у вигляді
товарних чеків, накладних на придбання
будівельних матеріалів колегією
суддів визнаються безпідставними,
оскільки наявність у позивача
(апелянта) таких документів (багато з
яких виписані на невідому особу або ж
не відносяться за часом до періоду
забудови) не свідчить про надання
ОСОБА_5 сім'ї ОСОБА_4 оплатної допомоги
при будівництві жилого будинку.

Рішення суду постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 18 грудня
2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді