Старобешівський районний суд
№ 245/399/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2014 року Старобешівський
районний суд Донецької області в
складі: головуючого - судді Дехти Р.В.,
при секретарі Іваницькій Л.Ю., за участю
прокурора Стеблевської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве цивільну
справу за позовом прокурора
Старобешівського району в інтересах
держави в особі Донецької обласної
ради лікувальної установи
Старобешівської центральної районної
лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину, -
До Старобешівського районного суду
Донецької області звернувся із позовом
прокурор Старобешівського району в
інтересах держави в особі Донецької
обласної ради лікувальної установи
Старобешівської центральної районної
лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину, в якому
вказано, що 01.04.2013 року ОСОБА_1 в
порушення п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього
руху України, спричинив перекидання
мотоцикла, при цьому пасажиру ОСОБА_2
були заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження. ОСОБА_2 знаходилася на
стаціонарному лікуванні у лікарні і на
її лікування було витрачено 1770,44 грн.
Вироком Старобешівського районного
суду Донецької області ОСОБА_1
засуджено за ст. 286 ч.2 КК України. Вирок
суду набрав законної сили. До
теперішнього часу кошти витрачені
лікувальним закладом на стаціонарне
лікування потерпілого не повернуті.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Представник Донецької обласної ради за
довіреністю Перехода В.В. надав до суду
заяву, за якою позовну заяву прокурора
підтримав повністю та просив справу
розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання для
розгляду справи не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, тому
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.04.2013 року
близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_1, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, не
маючи посвідчення водія категорії «А»,
керуючи мотоциклом Дніпр 1036 державний
номерний знак НОМЕР_1 з боковим
причепом, рухався по ґрунтовій дорозі в
напрямку вул. Садової Старобешівського
району Донецької області, при цьому під
час руху, діючи необережно,
передбачаючи можливість настання
суспільно небезпечних наслідків і
розраховуючи на їх відвернення, маючи
об'єктивну можливість спостерігати за
дорожньою обстановкою, в порушення п.п.
10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України,
якими передбачено: п. 10.1 - «Перед
початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.1 -
«Під час вибору в установлених межах
безпечної швидкості руху водій повинен
ураховувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним», у зв'язку з мокрим
ґрунтовим покриттям не зміг піднятися
по дорозі та став здійснювати рух
заднім ходом, після чого трапилося
перекидання мотоцикла, при цьому
пасажиру ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження.

У зв'язку з заподіянням потерпілій
ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, вона
знаходилася на стаціонарному
лікуванні у травматологічному
відділенні Старобешівської
центральної районної лікарні і згідно
довідки-розрахунку на її лікування
було витрачено 1770,44 грн.

Вироком Старобешівського районного
суду Донецької області від 09.07.2013 року
ОСОБА_1 засуджено за ст. 286 ч.2 КК України
та йому призначено покарання у виді 4
років позбавлення волі з випробуванням
на 2 роки. Вирок суду набрав законної
сили 09.08.2013 року.

До теперішнього часу кошти витрачені
лікувальним закладом на стаціонарне
лікування потерпілого не повернуті.

Відповідно до вимог статті 1206 ЦК
України, особа яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладу охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнення з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16.07.93 №545,
стягнені в установленому порядку
кошти, залежно від джерела
фінансування закладу охорони здоров'я,
в якому перебував на стаціонарному
лікуванні потерпілий, зараховуються до
відповідного бюджету або на користь
юридичної особи (відомства), якій
належить заклад охорони здоров'я.

Відповідно до зазначеного Порядку,
сума коштів, що підлягає відшкодуванню,
визначається закладом охорони
здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, з урахуванням
кількості ліжко-днів, проведених ним у
стаціонарі, та щоденної вартості його
лікування. Термін і обґрунтованість
перебування потерпілого від злочину на
стаціонарному лікуванні визначається
на підставі даних лікувального
закладу, де він перебував на лікуванні.

Згідно п.3 ППВС України №11 від 07.07.95 «Про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину та судових витрат» - витрачені
на стаціонарне лікування кошти
підлягають відшкодуванню в повному
обсязі зараховуються до відповідного
державного бюджету залежно від джерел
фінансування закладу охорони здоров'я
або на рахунок юридичної особи, якій
належить останній.

Конституційний Суд України в рішенні
від 08.04.1999 року у справі №3-рп/99
визначив, що прокурори та їх заступники
вправі звернутися до суду з позовною
заявою виключно в інтересах держави.

Згідно ст. 121 Конституції України на
органи прокуратури покладено обов'язок
представництва інтересів держави у
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» підставою представництва
в суді інтересів держави є наявність
порушень або загрози порушень
економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок
протиправних дій/бездіяльності
фізичних або юридичних осіб.

Оскільки з 01.01.2014 року Старобешівська
центральна районна лікарня передана з
районної до обласної комунальної
власності - сума збитків підлягає
стягненню на користь Донецької
обласної ради.

Керуючись ст.ст. 45, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, п.2 Постанови КМУ від 16.07.93 №545,
ППВС України №11 від 07.07.95, ст.ст. 1206, 1166
ЦК України, ст. 121 Конституції України,
ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Старобешівського
району в інтересах держави в особі
Донецької обласної ради лікувальної
установи Старобешівської центральної
районної лікарні до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину -
задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Донецької обласної ради кошти
у розмірі 1770,44 грн., витрачені на
стаціонарне лікування потерпілої
ОСОБА_2 у Старобешівській центральній
районній лікарні.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі відмови у задоволенні цієї заяви
відповідач може оскаржити заочне
рішення до апеляційного суду в
загальному порядку.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Донецької області через
Старобешівський районний суд протягом
10 днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

25.03.2014