АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 5524 /2014
Головуючий у 1-ій інстанції
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Лафорт» про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу;

за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування», поданою
представником Бузінським Андрієм
Васильовичем

на рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 05 березня2014 року

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 05.03.2014 року в
задоволенні позову ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2, ПрАТ
«СК «Лафорт» про стягнення страхового
відшкодування в порядку регрессу
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
БузінськийА.В., діючи в інтересах ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Посилається на незаконність та
необґрунтованість ухваленого рішення,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що 29.11.2012 року сталась
ДТП за участю автомобіля марки
«Мерседес», р.н. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2 та автомобіля марки
«Мерседес-Бенс», р.н. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4 Відповідно до
постанови Шевченківського районного
суду м.Львова від 18.12.2012 року водія
ОСОБА_2 було визнано винним у вказаній
ДТП. 30.01.2013 року АТ «ПРОСТО-страхування»
було складено розрахунок страхового
відшкодування в розмірі 18 952,71 грн. та
виплачено вказану суму ОСОБА_4 власнику
пошкодженого в ДТП автомобіля
«Мерседес - Бенз» р.н. НОМЕР_3 за
договором добровільного страхування.
Зважаючи на ту обставину що,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 на момент настання ДТП була
застрахована у ПАТ «СК «Лафорт» в межах
50000 грн., з франшизою 500 грн., майнова
шкода повинна бути стягнута з
відповідачів, а саме з ПАТ «СК «Лафорт»
18452,71 грн. та судовий збір 224,4 грн., а з
ОСОБА_2 500 грн. франшизи.Оскільки
відповідач ОСОБА_2 28.01.2014 року
добровільно сплатив позивачу 500 грн. та
5,00 грн. судового збору, то апелянт
просив суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з ПрАТ
«ПРОСТО-страхування» на його користь
витрати по виплаті страхового
відшкодування в розмірі 18 452,71 грн.

Представники ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», ПрАТ «Страхова
компанія «Лафорт», відповідач ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
відповідно до вимог закону.

Неявка вказаних осіб в судове
засідання не унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, дійшла висновку про
можливість розгляду справи за їх
відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі з
підстав, визначених ч.1. п.1 ст. 205 ЦПК
України, а саме якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, в тому числі з
повідомленням заявникові, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а саме рішення суду, в
частині відмови в задоволення позову
до ПрАТ «СК «Лафорт» про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягає скасуванню,
провадження у справі, в цій частині,
підлягає закриттю. В іншій частині
рішення суду підлягає залишенню без
змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
29.11.2012 року сталася ДТП за участю
автомобіля марки «Мерседес»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки
«Мерседес-Бенс», реєстрацій номер
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Шевченківського районного
суду м.Львова від 18.12.2012 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та було
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу на користь держави (а.с.
10).

Згідно п.4 ст.61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

На момент ДТП автомобіль марки
«Мерседес-Бенс», реєстрацій номер
НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4 на випадок
його пошкодження в ДТП був
застрахований у АТ
«ПРОСТО-страхування».

Оскільки обставини пошкодження
вказаного автомобіля підпадають під
страховий випадок, відповідно до
розрахунку № 6841-40601-12/1 від 30.01.2013 року АТ
«ПРОСТО- страхування» виплатило ОСОБА_4
страхове відшкодування в розмірі 18952,71
грн. перерахувавши вказані кошти на
ремонт пошкодженого автомобіля
страхувальника (а.с. 21 - 26).

Відповідно до письмових пояснень
відповідача та витягу з
централізованої бази МТСБУ «Моторне
транспортне страхове бюро»
цивільна-правова відповідальність
ОСОБА_2, на момент ДТП була застрахована
у ПАТ «Страхова компанія «Лафорт»
відповідно до Полісу № АВ/3683196
відповідно до якого ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 500
грн.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Таким чином,відповідач ПАТ «СК
«Лафорт» повинно виконатисвої
зобов'язання за договором страхування,
а відповідач ОСОБА_2 повинен
відшкодувати 500,00 грн. передбаченої
Страховим полісом франшизи.

Як вбачається зквитанції № 20 від 28.01.2014
року, ОСОБА_2 відповідно до умов
Страхового полісу сплатив на користь
позивача франшизу в розмірі 500 грн., а
також сплатив 5 грн. судового збору (а.с.
42-44). За таких обставин, суд першої
інстанції законно та обґрунтовано
відмовив позивачу у задоволенні вимог
пред'явлених саме до ОСОБА_2, а тому
рішення суду першої інстанції, в цій
частині, є законним та обґрунтованим.

Суд відмовив в задоволенні позову до
ПрАТ «СК «Лафорт», але колегія суддів
не погоджується з цією частиною
рішення, оскільки воно ухвалено без
повного з'ясування обставин справи з
цього питання.

Так, судом першої інстанції не було
враховано наступні обставини.

Відповідно до п.1,3ч.1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що ухвалою
Господарського суду м. Києва від 18.11.2013
року (тобто до звернення позивача до
суду з даним позовом) в справі про
порушення провадження у справі про
банкрутство, введено процедуру
розпорядження майном та призначено
арбітражним керуючим та розпорядником
майна ПрАТ «СК «Лафорт» Дяченка С.В., а 14
грудня 2013 року в газеті «Голос
України» надруковано офіційне
оприлюднення про порушення справи про
банкрутство ПрАТ «СК «Лафорт».

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, позивачем по справі є юридична
особа - ПрАТ «ПРОСТО-страхування», що
звернулась до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
ПрАТ «СК «Лафорт», яке також, в свою
чергу є юридичною особою. Позивачем
заявлено вимогу, пов'язану з виконанням
ПрАТ «СК «Лафорт» (питання про
банкрутство якого вирішується
господарським судом) своїх зобов'язань
за договором страхування. Тобто, даний
спір у відповідності до вимог ст.ст.1 та
12 ГПК України підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо, зокрема, справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За таких обставини, у відповідності до
вимог ч.1 ст.310 ЦПК України та п.1 ч.1 ст.205
ЦПК України колегія суддів скасовує
рішення суду, в частині відмови
ПрАТ«ПРОСТО-страхування» в
задоволенні позову до ПрАТ«Страхова
компанія «Лафорт» про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу та закриває провадження у
справі, в цій частині.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги ПрАТ
«ПРОСТО-страхування». В іншій частині,
колегія суддів вважає рішення суду
законним та обґрунтованим, оскільки
справу, в цій частині, було розглянуто
судом на підставі встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції, в іншій
частині, відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону.

Підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.1,4 ч.1 ст. 307, 308,
ч.1 ст. 310, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування», подану
представником Бузінським Андрієм
Васильовичем задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 05 березня 2014 року, в
частині відмови Приватному
акціонерному товариству
«ПРОСТО-страхування» в задоволенні
позову до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу
скасувати. Провадження у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Лафорт» про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу закрити.

В іншій частині рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 05 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: