У х в а л а

17 березня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Мостової Г.І.,
Олійник А.С., Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 лютого 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
державного підприємства
«Львіввугілля» (далі - ДП
«Львіввугілля») про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 03 жовтня
2012 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ДП
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 10 000
грн. на відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 28 січня 2013 року, рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 03 жовтня 2012
року скасовано. Позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ДП
«Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 3 000
грн. моральної шкоди, завданої
ушкодженням здоров'я.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 лютого 2013
року, відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського
районного суду Львівської області від
03 жовтня 2012 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від 28 січня 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 квітня 2013 року
у допуску до провадження Верховного
Суду України заяви ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 лютого 2013 року
відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла повторна
заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 лютого 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 1167 ЦК
України.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 грудня 2013 року
у справі про відшкодування моральної
шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч.1
статті 355 ЦПК, може бути подана за
сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Судова колегія вважає, що зі змісту
доданої до заяви ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на яку заявник посилається на
підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права,
не вбачається, що при розгляді вказаної
справи встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спорів, є тотожними у
порівнянні зі справою в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, а, відповідно,
правовідносини між сторонами, які
брали участь у розгляді справ подібні,
і мало місце неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень.

Само по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_1
до державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва, за заявою ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 лютого 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.О.
Кузнєцов

Судді:
Т.П.
Дербенцева

Г.І. Мостова

А.С. Олійник

В.О. Савченко