Справа № 569/899/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
Рівненський міський
суд Рівненської області

в особі судді
Музичук Н.Ю.

при секретарі
Швець А.Л.

за участю представника позивача
Мазурка А.А.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості коштів по кредитному
договору,

встановив:

В січні 2014 року в Рівненський міський
суд надійшов позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості коштів у
розмірі 11 189,60 грн. за Генеральною
угодою про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт від 18.10.2012 року, за яким він
отримував кредит в розмірі 12 529 грн. 29
коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення 30.04.2013
року, та судових витрат в сумі 243 грн. 60
коп.

В позовній заяві зазначається, що
відповідачем умови договору та вимоги
ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не
виконувались, що призвело до
виникнення простроченої
заборгованості станом на 25 грудня 2014
року на вказану позовом суму, що
складалася із 10 179 грн. 73 коп.
заборгованості за кредитом, 0 грн. 85 коп.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 500 грн. 00 коп.
штраф (фіксована частина), 509 грн. 02 коп.
(процентна складова), згідно доданого
розрахунку.

Письмове заперечення відповідача на
позовну заяву суду не надане.

Представник позивача підтримав
повністю позовні вимоги в суді, просив
стягнути із відповідача
заборгованість на загальну суму 11 189,60
грн. за Генеральною угодою про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 18.10.2012 року,
та судові витрати в справі. Пояснив, що
на ім'я відповідача було відкрито
рахунок і видано кредитну карту. Свої
зобов'язання по угоді відповідач не
виконує. Станом на теперішній час
заборгованість відповідачем не
погашена. З дня проведення розрахунку
заборгованості жодних погашень
заборгованості відповідачем не було.
Наявність та сума заборгованості по
договору стала підставою до звернення
до суду із позовом, підтверджується
наданим розрахунком позивача та
умовами Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості від
18.10.2012 року, не оспорена відповідачем.
Докази судового збору оформлені
належним чином, мають відмітки про
перерахування коштів до бюджету,
витрати підлягають до стягнення на
користь позивача. Просить задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав повністю в судовому засіданні.
Пояснив, що зобов'язується
заборгованість погасити в повному
обсязі, але йому потрібен час.

Оцінюючи пояснення, долучені надані в
справі докази, встановлені обставини,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають до повного
задоволення за наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до
укладеної Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 18.10.2012
року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 12
529 грн. 29 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 0,01 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана Генеральна угода разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між позивальником і
банком договір, підтверджується
підписом у заяві.

Відповідно до п.1.1.3.2.11 умов і правил
банк має право проводити договірне
списання з усіх відкритих в банку
рахунків клієнта в погашення кредитної
заборгованості клієнта і третіх осіб,
за кредитами, в яких клієнт є
поручителем, а також будь-якої іншої
заборгованості, яка виникла у клієнта
через невиконання зобов'язань перед
банком.

Відповідач не надавав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що
відображено у розрахунку
заборгованості за договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт погашення
заборгованості передбачено, що в разі
порушення строків погашення
заборгованості , передбачених
договором, більше ніж на 31 день
боржник сплачує банку штраф , в розмірі
500 грн. та 5% від суми заборгованості по
кредитному ліміту, з урахуванням
нарахованих і прострочених процентів і
комісій .

Розрахунок заборгованості згідно
Генеральної угоди свідчить про
наявність заборгованості по кредиту
наданому відповідачу станом на 25
грудня 2013 року на вказану позовом суму,
що складалася із: 10 179 грн. 73 коп.
заборгованості за кредитом, 0 грн. 85 коп.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 500 грн. 00 коп.
штраф (фіксована частина), 509 грн. 02 коп.
(процентна складова).

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором чи
законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови, зміна умов
зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків і моральної
шкоди.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути Кредитору
надані грошові кошти (кредит) та
сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У п. 29 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" (зі змінами та
доповненнями) міститься роз"яснення, що
якщо договором встановлено обов'язок
позичальника повернути кредит
частинами (із розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини кредитодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому від
суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК
право кредитодавця вимагати від
позичальника дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, є
самостійним.

Таким чином, сукупністю достовірно
підтверджених наведених доказів
доведено, що позовна заява
обґрунтована і підлягає до задоволення
шляхом стягнення з відповідача
заборгованості за Генеральною угодою в
сумі 11 189 грн. 60 коп., яка підтверджена
розрахунком позивача і не спростована
відповідачем.

Підтверджені належними допустимими
письмовими доказами в справі судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп., в порядку
ст. ст. 88, 89 ЦПК України, покладаються на
відповідача пропорційно до
задоволених позовних вимог та
підлягають стягненню за рішенням суду.

На підставі викладеного, Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 89, 208, 209, 212-215,
218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерне
товариство Комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерне товариство Комерційний
банк "Приватбанк", ,
рахунок № 3111, МФО 305299,
заборгованість по Кредитному договору
№ б/н від 18.10.2012 року в розмірі 11 189
/одинадцять тисяч сто вісімдесят
дев'ять/ грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерне товариство Комерційний
банк "Приватбанк", ,
рахунок № 0001, МФО 305299, кошти на
відшкодування судових витрат в справі
на суму 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через місцевий суд поданням
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а для
осіб які брали участь у справі але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук