У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів
: Буцяка З.І.., Гордійчук С.О.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" на рішення
Млинівського районного суду
Рівненської області від 27 грудня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Млинівського районного
суду Рівненської області від 27.12.2013
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
КБ "Приватбанк" відмовлено у зв'язку із
закінченням строку позовної давності.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" вважає його
незаконним, ухваленим з порушенням
матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом не враховано того, що
23.03.2011 р. відповідачем було здійснено
погашення заборгованості, а відтак
визнання ним боргу перервало строк
позовної давності. Крім того,
відповідно до ст. 631 ЦК України
закінчення строку дії договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його невиконання. Судом не
враховано, що відповідач користується
коштами банку і надалі. Просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду 1-ї
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про її відхилення, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було
укладено договір № ROMWSE00002336 від 13.02.2006 р.
за умовами якого банк зобов'язується
надати позичальнику строковий кредит
на строк по 13.02.2009 р. включно в розмірі 8
000 грн. на ремонт будинку, зі сплатою
відсотків за його користування в
розмірі 2 % в місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту і сплатою
комісії щомісяця в період сплати в
розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту.

17.07.2013 р. ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся
до суду з позовом про стягнення із
ОСОБА_2 заборгованості за вказаним
кредитним договором у розмірі 22 744 , 94
грн., що виникла у зв»язку із
невиконання останнім своїх
зборов»язань.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
визначено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит)позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

________________________________________________________________________
___________________________________

Справа № 566/1067/13

Головуючий у 1-й інст. - Феськов П.В.

Провадження № 22ц/787/529/2014

Доповідач - Оніпко О.В.

Оскільки ОСОБА_2 зобов'язання за
договором були виконані не в повному
обсязі, вимоги позивача щодо стягнення
з останнього заборгованості є
підставними.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 256
ЦК України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258
ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Згідно з ч. 3 вказаної статті позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
внесення ним рішення.

Судом встановлено, що строк дії
кредитного договору закінчився 13.02.2009
р.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що відповідач у своїх запереченнях на
позовну заяву просив про застосування
строку позовної давності і жодних
доводів щодо поважності причин
пропуску банком строку позовної
давності та належних доказів на їх
підтвердження, позивачем не надано та
судом не встановлено.

За наведених обставин суд першої
інстанцій обґрунтовано застосував
такий строк та відмовив ПАТ КБ «
Приватбанк» у задоволенні позову ( а.с.
21).

Також судом встановлено, що з дати
закінчення строку вказаного
кредитного договору, банк жодних
претензій до відповідача з приводу
погашення заборгованості до звернення
з даним позовом 17.07.2013 р. до суду не
пред»являв.

Посилання позивача на те , що сплата
відповідачем коштів за кредитом у сумі
1000 грн. 23.03.2011 р. перериває строк
позовної давності, не може бути взято
до уваги, оскільки на відміну від інших
платіжних доручень ( а.с. 58-68, 70-72), якими
стверджено внесення коштів
відповідачем у рахунок погашення
кредиту, у графі «призначення платежу»
вказано: „Надходження виручки від усіх
видів платних послуг. Платник: ОСОБА_2" (
а.с. 69) .

ПАТ КБ « Приватбанк» не надано суду
доказів на підтвердження тієї
обставини, що вказані кошти були
внесені відповідачем саме на погашення
кредиту, а саме по собі їх зарахування
банком на відповідний рахунок, не
свідчить про погашення ОСОБА_2
заборгованості за вказаним договором
та про визнання її відповідачем.

За наведених обставин доводи позивача
про переривання строку позовної
давності та про обгрунтованість його
позовних вимог до ОСОБА_2 щодо
стягнення заборгованості у сумі 22 744, 94
коп. за кредитним договором № ROMWSE00002336
від 13.02.2006 р. , строк дії якого закінчися
13.02.2009 р., є безпідставними.

Оскільки рішення місцевим судом
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і доводи апеляційної скарги висновків ,
наведених у рішенні судом, не
спростовують, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" відхилити.

Рішення Млинівського районного суду
Рівненської області від 27 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий
Судді :