АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3037/2014
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Семенюк Т.А., Кравець В.А.,

при секретарі: Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
юстиції у м. Києві, відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України, третя особа: Київське міське
бюро технічної інвентаризацій та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, про визнання права
власності, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 24 грудня 2013 року

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києві від 24 грудня 2013 року в
задоволенні позову Набільськогo С.В. до
ГУЮ у м. Києві, відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України, третя особа: Київське міське
бюро технічної інвентаризацій та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, про визнання права
власності - відмовлено.

Судом першої інстанції
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на
праві спільної власності в рівних
долях належить позивачу ОСОБА_4 та його
матері ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.(а.с.9)

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові виходив з того, що чинним на час
відкриття спадщини і розгляду справи
судом ЦК України, не передбачено
набуття права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
заповітом або за Законом на підставі
рішення суду.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 24.12.2013 та
прийняти нове рішення, яким визнати за
ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилась, про дату та місце розгляду
справи повідомлені належним чином
.(а.с.82-86)

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, згідно з дубліката
відділу приватизації державного
житлового фонду Деснянської районної у
м.Києві державної адміністрації,
квартира АДРЕСА_1 на праві спільної
власності в рівних долях належить
позивачу ОСОБА_4 та його матері
ОСОБА_5.(а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.(а.с.9)
Звернувшись до п'ятнадцятої Київської
нотаріальної контори, щодо видачі
свідоцтва про право на спадщину,
апелянт отримав відмову. З письмової
відповіді нотаріуса позивачу
вбачається, що для видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на Ѕ
частину кв.АДРЕСА_1 необхідно надати
оригінал правовстановлюючого
документу на спадкове майно.

Крім того, встановлено що з листа
Київського міського бюро технічної
Інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 19.08.2013 року вказана частина
квартири значиться за померлою на
підставі свідоцтва про право на житло.
Проте згідно даних Державного реєстру
речових прав інформація про зазначену
частину квартири за померлою
відсутня.(а.с.11)

Натомість, як зазначає позивач,
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки він не
надав документи, які би свідчили про
належність спадкового майна на праві
власності померлій.

З наведеного випливає, що до спадщини
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації, а відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК
України право власності на зазначене
майно виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року N 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про правона спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Однак, позивачем свідоцтво про
право власності в порядку спадкування
на Ѕ частину зазначеної квартири , як
випливає із зазначеної довідки
нотаріуса , не отримано, а відтак
вимоги позивача є передчасними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не є
підставою до задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що у суду першої
інстанції не було підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з
посиланням на обставини які позивач не
може вирішити без звернення до суду,
оскільки права та охоронювані інтереси
останнього рішенням суду першої
інстанції порушені не були.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Рішення суду постановлено у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, тому підстав
до його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: