Справа № 510/885/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 позовні
вимоги визнала, щодо їх задоволення не
заперечувала, просила розглянути
справу у її відсутності.

Позивачка на задоволенні позову
наполягала, просила розглянути справу
без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: заява
відповідачки про відмову від прийняття
спадщини; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_2; копія відповіді нотаріуса
від 07.09.2007р.; копія договору дарування
від 06.08.1991р.; копія свідоцтва про
народження позивачки; копія свідоцтва
про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6; копія акту про закінчення
будівництва та введення до
експлуатації житлового будинку; копія
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 20.12.1988р.; копія свідоцтва
про право власності від 20.12.1988р.; копії
витягів зі спадкового реєстру від
07.03.2007р.; копія технічного паспорту на
житловий будинок із надвірними
спорудами по АДРЕСА_1, оформленого на
ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_1; копія постанови
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 28.04.2014р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що сторони у справі є
доньками нині померлої ОСОБА_3 За життя
ОСОБА_3 на підставі договорів
купівлі-продажу від 30.12.1988р., 14.02.1989р. та
13.05.1989р. на праві власності належав
житловий будинок із надвірними
спорудами, розташований по АДРЕСА_1. За
договором дарування від 06.08.1991р. ОСОБА_3
подарувала позивачці 2/5 частини
належної їй нерухомості, отже, після
угоди про дарування ОСОБА_3 залишилися
3/5 частини спірної нерухомості. Факт
належності житлового будинку ОСОБА_3 та
позивачці підтверджується також і
технічним паспортом на нерухомість,
оформленим на їхнє ім'я. На випадок
смерті ОСОБА_3 не розпорядилася
належним їй майном, заповіту не
залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла. У
встановлений законодавством строк для
прийняття спадщини позивачка не
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про її прийняття. Проте, навіть у
випадку своєчасного звернення
позивачки за прийняттям спадщини,
оформити її було б неможливо у зв'язку
із тим, що на той час була відсутня
технічна документація на житловий
будинок, крім того, право власності на
нерухомість не було належним чином
зареєстровано.

Останні 10 років перед смертю ОСОБА_3
мешкала за місцем мешкання позивачки
-її доньки. Відповідачка ОСОБА_2
спадщину не прийняла, звернулася до
нотаріуса із заявою про відмову від
спадщини, на неї не претендує, не
заперечує, щоб спадщину оформила
позивачка.

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
що залишилася після померлої ОСОБА_3 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інший
спадкоємець він неї відмовився.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України). Ст. 1258 ЦК України встановлено,
що спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово. У першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК
України, він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Отже, позивачка у справі є спадкоємицею
першої черги за законом.

25.09.2007р. був виготовлений технічний
паспорт на спірний житловий будинок. В
даний час оформити своє право на
спадщину та отримати відповідне
свідоцтво позивачка не має можливості
у зв'язку із відмовою нотаріуса, крім
того право власності на спадковий
житловий будинок не зареєстровано
належним чином у державному
електронному реєстрі прав власності на
майно.

Прийняття спадщини є фактом, яке
відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В
даному випадку позивачка прийняла
спадщину фактично, оскільки її воля, як
спадкоємиці за законом, була виражена у
її діях по фактичному управлінню та
володінню спадковим майном (догляд за
спадковою частиною нерухомістю,
сплата витрат по утриманню будинку в
цілому, оформлення технічної
документації та ін.).

Таким чином, позивачка прийняла
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З урахуванням викладених позивачкою та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити її вимоги щодо визнання
за нею права власності на 3/5 частини
житлового будинку із надвірними
спорудами, що належали ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на 3/5 частини житлового будинку із
надвірними спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташованого по
АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_3, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник