Справа № 317/4846/13-ц
№ /п
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 27» лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі :

головуючого судді
Мінгазова Р.В.,

при секретарі
Балковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВРЕР УДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області,
про визнання правочину недійсним,
скасування реєстрації транспортного
засобу, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом, який було уточнено в
ході розгляду справи, до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області, про визнання правочину
недійсним, скасування реєстрації
транспортного засобу.

В позові зазначила, що перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з
16.07.1994 року. Відповідно до рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 16.08.2013 року -
зазначений шлюб між позивачкою та
ОСОБА_2 було розірвано.

За час спільного проживання подружжям
за спільні кошти ВАЗ 21112, 2007 року
випуску, кузов № НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2. Вказаний автомобіль було
зареєстровано в органах УДАІ за
відповідачем ОСОБА_2

Всупереч вимогам ст.65 Сімейного
кодексу України, 14.09.2013 року ОСОБА_2 на
підставі довідки-рахунку від 07.09.2014
року без її згоди відчужив спірний
автомобіль ОСОБА_3

Того ж дня транспортний засіб було
знято з обліку та зареєстровано за
ОСОБА_3

Вважає, що вказаним правочином було
порушено її права співвласника, а тому
він підлягає визнанню судом недійсним.

Просила визнати довідку-рахунок №481409
серія «ААВ» від 07.09.2013 року недійсною та
скасувати її; зобов'язати ВРЕР УДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області
скасувати реєстрацію автомобіля ВАЗ
21112, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_2; поновити
попередню реєстрацію автомобіля ВАЗ
21112, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2;
витребувати на користь позивачки від
ОСОБА_3 спірний автомобіль; стягнути
понесені судові витрати.

Позивачка та ї представник в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причин неявки суду не
повідомили. Однак з раніше наданих
пояснень вбачається. що позивачка
позовні вимоги підтримує та
підтвердила, викладені в позовній
заяві обставини. Пояснила, що будь-яких
коштів від відчуження автомобілю
ОСОБА_2 їй не надав. Просила позов
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явились, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи. Однак з раніше наданих
пояснень вбачається, що вони в повній
мірі підтвердили обставини викладені в
позовній заяві.

Представник третьої особи - ВРЕР УДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. До суду надали письмові
заперечення, в яких зазначили, що
позовна заява не підлягає задоволенню,
оскільки позовні вимоги які стосуються
управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Запорізькій області
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Крім
того пояснили, що вимоги позивача по
відновленню реєстрації, у разі її
задоволення потребує проведення
комплексу дій, передбачених ст.. 34 ЗУ
«Про дорожній рух». Просив відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов обґрунтований та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони з 16.07.1994
року перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с.8). 16.08.2013 року їх
шлюб було розірвано, зазначена
обставина підтверджується копією
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області (а.с.9).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

23.01.2008 року ОСОБА_2 під час перебування у
шлюбі придбано автомобіль марки «ВАЗ
21112, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1,
державний номер НОМЕР_2 (а.с.20).

Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу
України, дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності, за
взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим з подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Як було встановлено судом, відповідач
ОСОБА_2 07.09.2013 року продав вказаний
автомобіль ОСОБА_3 Зазначений правочин
було вчинено шляхом видання
довідки-рахунку серії ААВ №481409 (а.с.53).

Згідно ст.34 Закону України «Про
дорожній рух» транспортні засоби
підлягають обов'язковій державній
реєстрації, яка здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

14.09.2013 року спірний транспортний засіб
було перереєстровано за ОСОБА_3 на
підставі його заяви (а.с. 52), що також
підтверджується листом УДАЇ ГУМВС
України в Запорізькій області від
02.10.2013 року (а.с. 10)

Статтею 13 ЦК України передбачено, що
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах. При здійсненні
цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства.

З'ясувавши всі обставини справи, суд
вважає, що оскаржуваний правочин
продажу автомобіля виходить за межі
дрібного побутового та підлягав
державній реєстрації, а тому в даному
випадку необхідно було отримати згоду
другого з подружжя.

Доказів наявності у продавця
автомобіля ОСОБА_2 письмової згоди його
колишньої дружини ОСОБА_1 на продаж
автомобіля сторонами суду надано не
було.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст.215 ч.3 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
органів ДАЇ поновити реєстрацію
спірного автомобіля за ОСОБА_2, а також
щодо витребування вказаного
автомобіля від ОСОБА_3 на користь
позивача ОСОБА_1, то вони задоволенню не
підлягають в зв'язку з наступним.

Так згідно із ст. 34 ЗУ «Про дорожній
рух», державна реєстрація
транспортного засобу полягає у
здійсненні комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є

підставою для здійснення реєстрації,
звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, оформленням і
видачею реєстраційних документів та
номерних знаків.

Реєстрація транспортних засобів
підлягає оплаті, яка відповідно
покладається на заявника, згідно до
наданої позовної заяви, питання про
оплату реєстрації транспортного
засобу не ставилось та судом не
вирішувалось.

Крім тог слід зазначити, що органи ДАЇ у
цій справи виступають у якості 3-ї
особи, а не відповідача, що відповідно
позбавляє суд можливості зобов'язувати
виконувати їх будь-які дії.

Щодо позовної вимоги про витребування
автомобіля від ОСОБА_3 та передачу його
ОСОБА_1, слід зазначити, що ця позовна
вимога суперечить позовній вимозі про
поновлення реєстрації транспортного
засобу за відповідачем ОСОБА_2

Крім того позивачем не надано жодного
доказу який підтверджує наявність у
ОСОБА_3 спірного транспортного засобу,
оскільки, як було з'ясовано в
попередньому судовому засіданні,
автомобілем продовжує користуватись
відповідач ОСОБА_2

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до обґрунтованого висновку,
що для укладення правочину по
відчуженню автомобіля наявність
письмової згоди дружини була
обов'язковою, що є підставою для
визнання оскаржуваного правочину
недійсним та скасування реєстрацію
транспортного засобу за ОСОБА_3, а тому
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 63, 65, 67 Сімейного
кодексу України; ст. ст. 13, 203, 215 ЦК
України; ст. ст. 8, 57-61, 64, 79, 84, 88, 209, 212-215, 218,
367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати довідку-рахунок №481409 серія
«ААВ» від 07.09.2013 року недійсною.

Скасувати реєстрацію автомобіля марки
«ВАЗ 21112, 2007 року випуску, кузов №
НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2 за
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН та ОСОБА_3, ІПН
НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4,
судовий збір у розмірі 172,05 грн. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Запорізький районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особам
яки брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Р.В. Мінгазов