Номер провадження 2/754/2200/14
Справа №754/1420/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

25.03.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ярошенко С.В.,

при секретарі Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_3 з зазначеним позовом
посилаючись на те, що 27.09.11 року між
сторонами укладено попередній договір
про укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку з авансом,
зареєстрований за №1972.

Відповідно до умов договору сторони
дійшли згоди, що до 27.11.11 року між ними
буде укладено основний договір купівлі
- продажу житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Посилаються на те, що відповідач не
з'явилася для укладення основного
договору мотивуючи відсутністю
готових для продажу документів та
протягом двох років ухиляється від
його укладення.

Проте, незважаючи на те, що при
підписанні договору відповідач
погодилася з його умовами, станом на
час розгляду справи свої зобов'язання
не виконала, договір купівлі-продажу з
позивачами не уклала, внаслідок чого
відповідач зобов'язана повернути
отриманий від позивачів аванс та
сплатити штрафні санкції у розмірі 5%
від суми передоплати та 3% річних.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлена
належним чином, про причини неявки в
судове засідання не повідомила.

Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК
України визнав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача по
справі та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.11 року між
сторонами укладено попередній договір
про укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку з авансом,
зареєстрований за №1972, відповідно до
умов якого дійшли згоди, що до 27.11.11 року
між ними буде укладено основний
договір купівлі - продажу житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, за
угодженою сторонами ціною 683 000 грн.

Згідно з п. 9 попереднього договору,
якщо у встановлений договором термін
договір купівлі - продажу не буде
укладено, сума авансу підлягає
поверненню протягом трьох днів.

Пунктом 11 Договору передбачено сплату
штрафу стороною, яка ухиляється від
укладання основного договору, у
розмірі 5% від суми зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачі передали продавцю 683 000 грн.

В порушення умов договору від 27.09.11 року
договір купівлі-продажу житлового
будинку між сторонами не укладено у
зв'язку з ухиленням відповідача від
виконання своїх зобов'язань за
попереднім договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ч. 1ст. 570 ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора, він зобов'язаний повернути
боржникові завдаток та додатково
сплатити суму у розмірі завдатку або
його вартості.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає способом платежу, способом
забезпечення виконання зобов'язання
обома його сторонами, а також доказом
факту укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 571 ЦК України
встановлено правові наслідки
порушення або припинення зобов'язання,
забезпеченого завдатком. Якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора. Якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні
зобов'язання, має відшкодувати другій
стороні збитки в сумі, на яку вони
перевищують розмір (вартість) завдатку,
якщо інше не встановлено договором. У
разі припинення зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
мають бути повернуті в тому розмірі, в
якому вони надавалися. Внесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку, якщо таке зобов'язання
випливає із договору, укладеного
сторонами.

Надаючи оцінку доказам дослідженими
судом в ході розгляду справи у їх
системному аналізі з вказаними
правовими нормами, суд дійшов висновку,
що кошти в сумі 683 000 грн. оплачені на
виконання договору та на поверненні
яких наполягають позивачі є авансовим
платежем.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача авансу у сумі 683 000
гривень й неустойки, зокрема
передбаченої договором, у сумі 34 150
гривень є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 ЦК України 3 % річних
від простроченої суми підлягає
стягненню, якщо інший розмір процентів
не встановлений договором.

Виходячи з наведеного, така вимога
задоволенню не підлягає, оскільки
штрафні санкції передбачені
відповідним договором.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів
підлягає стягненню 3 441 грн. судового
збору.

Керуючись ст. 10, 15, 60, 77, 88, 212-215, 224 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму авансового внеску у розмірі 341 500
грн., суму неустойки у розмірі 17 075 грн.
та судовий збір у сумі 1 720,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму авансового внеску у розмірі 341 500
грн., суму неустойки у розмірі 17 075 грн.
та судовий збір у сумі 1 720,50 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий