Справа № 368/1845/13-ц Головуючий у І
інстанції Кириченко В.І.Провадження №
22-ц/780/1766/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Лащенка В.Д., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія "АСКА" на
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 листопада 2013
року за позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія "АСКА" до
ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу
суми сплаченого страхового
відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом та просив
стягнути з відповідача в порядку
регресу 3 141,80 грн. відшкодованої ним
матеріальної шкоди та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04
липня 2012 року по вул. Надніпрянське
шосе в м. Києві відповідач, керуючи
автомобілем ВАЗ, скоїв зіткнення з
транспортним засобом «Тайота», д.н.
НОМЕР_1, якому заподіяв механічні
пошкодження. Вказаний автомобіль був
застрахований позивачем, який виплатив
його власнику страхове відшкодування у
розмірі 18 742,57 грн. Оскільки
цивільна-правова відповідальність
відповідача буда застрахована у ПАТ
«СК Провідна», то останній перерахував
позивачу страхове відшкодування у
розмірі 15 600,77 грн. Таким чином,
відповідач на думку позивача повинен
сплатити решту суми в розмірі 3141,80 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 листопада 2013
року у задоволенні вказаного позову
відмолено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник ПрАТ «УАСК «АСКА»
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Однак рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону не
відповідає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем ПрАТ «УАСК АСКА» не надано
доказів щодо здійснення виплати на
його користь страхового відшкодування
в межах ліміту відповідальності за
заподіяну шкоду.

Проте колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 24 липня 2012 року
на вул. Надніпрянське шосе в м. Києві
відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем
марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2, порушивши
вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, допустив
зіткнення з транспортним засобом
«Тайота», д.н. НОМЕР_1, який належить ПАТ
«Центренерго», якому було заподіяно
механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Печерського
районного суду м. Києва від 04 вересня
2012 року відповідача ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
березня 2012 року між ПрАТ «УАСК АСКА» та
ПАТ «Центренерго» було укладено
договір добровільного страхування
його автомобіля марки «Тайота», д.н.
НОМЕР_1.

Судом встановлено, що позивачем ПрАТ
«УАСК АСКА», внаслідок настання
вищевказаного страхового випадку, було
перераховано страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля- ПАТ
«Центренерго», за вищевказаним
договором страхування, у розмірі 18 742,57
грн., що підтверджується копіями
платіжних доручень(а.с. 24, 25).

Відповідно до статті 21 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1 застрахував свою
цивільну-правову відповідальність в
ПрАТ «СК Провідна», у відповідності до
полісу № АА/4801212.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Згідно вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, яки виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Оскільки цивільна-правова
відповідальність винного у ДТП була
застрахована у ПрАТ «СК Провідна», то
останній повернув позивачу ПрАТ «УАСК
АСКА» частину страхового
відшкодування виплаченого ним
власнику пошкодженого автомобіля - ПАТ
«Центренерго» у розмірі 15 600,77 грн.
(а.с.89), а інша частина у розмірі 3141,80 грн.
залишилися невідшкодованою.

Таким чином суд першої інстанції не
врахував вищевикладене та помилково
прийшов до висновку про відмову у
стягненні з відповідача суми
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу.

Відповідно ч.1 ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням).

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Таким чином, розмір страхового
відшкодування у порядку регресу, право
вимоги якого виникло у позивача від
відповідача на підставі відшкодованих
збитків за пошкоджений автомобіль
«Тойота», обмежений лише фактичними
витратами, здійсненими на користь
власника пошкодженого транспортного
засобу, складає 3 141,80 грн. (18 742,57 грн.
сплачених позивачем - 15600,77 грн.
сплачених ПрАТ «СК Провідна»), з
урахуванням франшизи у розмірі 500 грн.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову у
відповідності до вимог ст. 993, 1188, 1194 ЦК
України та стягнення з відповідача в
порядку регресу суми сплаченого
страхового відшкодування у розмір 3 141,80
грн. та 229,40 судового збору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі ст.309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія "АСКА"
задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія "АСКА" сплачене страхове
відшкодування у розмір 3 141,80 грн. (три
тисячі сто сорок одна гривня 80 копійок)
та судовий збір у розмірі 229,40 грн.
(двісті двадцять дев'ять гривень 40
копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: