Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Кравченко Л.Ю., при секретарі
Григоренко Н.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Центрального комітету профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області», третя
особа Запорізька обласна рада про
визнання незаконним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначає, що у червні 2013 року йому
стало відомо про направлення
відповідачем до Запорізької обласної
ради вимоги про розірвання трудового
договору (контракту) з керівником
установи, яка підписана головою
Центрального комітету Профспілки
„Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області" ОСОБА_2.
Вказана вимога була оскаржена
позивачем до Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя. Під час
розгляду вказаної цивільної справи
31.10.2013 року у судовому засіданні
позивач дізнався про існування рішення
№2 Центрального комітету профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області» від
08.06.2013 року. Копію рішення він отримав
05.11.2013 року. З позовною заявою до суду
про визнання незаконним та скасування
цього рішення звернувся 11.11.2013 року,
тобто у межах двотижневого строку,
передбаченого ст. 45 КЗпП України. Із
оскаржуваним рішенням позивач він
згоден, вважає його незаконним та
просить визнати Рішення №2
Центрального комітету профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області» від
08.06.2013 року незаконним та скасувати
його.

В судовому засіданні представник
позивача на позові наполягає з підстав,
зазначених в ньому та зазначила, що в
оскаржуваному рішенні зазначено про
системне порушення ОСОБА_1 чинного
законодавства. Однак це не відповідає
дійсності, оскільки на час прийняття
цього рішення ОСОБА_1 жодного разу не
притягувався до будь-якої
відповідальності за порушення
трудового законодавства. Двотижневий
строк на оскарження рішення ними не
пропущений, оскільки рішення було
отримане представником ОСОБА_1 лише
05.11.2013 року.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
пояснивши, що ЦК Профспілки
„Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області" є вищим
виборним органом, тому має
повноваження приймати рішення щодо
розірвання трудового договору
(контракту) з керівником установи.
Також, наданими позивачем доказами не
спростовуються обставини щодо
ухиляння від надання інформації на
запити профспілки та включення
представників профспілки до складу
комісій, щодо ухиляння від розробки та
укладання колективного договору та
щодо наявності вакансій та порушення
при працевлаштуванні ОСОБА_2, які
полягали у витребуванні від
останооього додаткових документів не
передбачених законом. Крім того,
позивачем пропущено двотижневий строк
на оскарження вказаного рішення. Тому
просить застосувати строк позовної
давності та відмовити в задоволені
позову.

Представник третьої особи в судовому
засіданні підтримала позов,
зазначивши, що оскаржуване рішення є
незаконним. Колективний договір
підписаний в комунальній установі
«Запорізька станція екстреної
(швидкої) медичної допомоги» без
порушень законодавства. Також, до
повноважень ЦК Профспілки, які
викладені в п.7.4. статуту, не належить
прийняття рішення про вимогу щодо
звільнення позивача. Крім того, для
прийняття рішення про висунення вимоги
щодо звільнення ОСОБА_1 не було
законних підстав, оскільки на час
прийняття рішення, останній не був
притягнутий до відповідальності за
вчинення порушень трудового
законодавства. Крім того, до ЗОР
зверталися працівники швидкої
медичної допомоги м.Запоріжжя та
Запорізької області з листом, в якому
йшлося, що про те, що вони не
підтримують

Заслухавши думку сторін та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2013 року
головою Центрального комітету
Профспілки „Працівники екстреної
медичної допомоги Запорізької області"
ОСОБА_2 до Запорізької обласної ради
направлено вимогу №30 про розірвання
трудового договору (контракту) з
керівником КУ „Територіальне медичне
об'єднання „Обласний центр екстреної
медичної допомоги та медичних
катастроф" ОСОБА_1 за те що, останній
ухиляється від розробки та укладання
колективного договору між
працівниками екстреної медичної
допомоги Запорізької області, яких
представляє Профспілка ПЕМД ЗО»; при
працевлаштуванні лікаря ОСОБА_2
вимагав у останнього документи, які не
передбачені трудовим законодавством;
не визнає законність легалізації
об'єднання громадян профспілки, оказує
адміністративний тиск на працівників,
що є членами профспілки, та за те, що
колективний договір підписаний в КУ
«Запорізька станція екстреної
(швидкої) медичної допомоги» з
порушеннями Закону України «Про
колективні договори та угоди» та
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності».

Статтею 45 КЗпП України передбачено, що
на вимогу виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) власник
або уповноважений ним орган повинен
розірвати трудовий договір з
керівником підприємства, установи,
організації, якщо він порушує
законодавство про працю, про
колективні договори та угоди, закон
України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності".

У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону
України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності"
профспілкові органи мають право
вимагати розірвання трудового
договору(контракту) з керівником
підприємства, установи, організації,
якщо він порушує вказаний закон,
законодавство про працю, про
колективні договори та угоди.

Приймати рішення про звернення з
вимогою до роботодавця розірвати
трудовий договір (контракт) з
керівником підприємства, установи,
організації, якщо він порушує закон
України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності",
законодавство про працю, ухиляється
від участі у переговорах щодо
укладення або зміни колективного
договору, не виконує зобов'язань за
колективним договором, допускає інші
порушення законодавства про
колективні договори, відповідно до п.9,
ч.1 ст. 38 вказаного Закону, віднесено до
компетенції виборного органу
первинної профспілкової організації
на підприємстві, в установі або
організації.

Пунктом 8.5 Статуту Профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області»
встановлено, що виборним органом
первинної організації Профспілки,
через який вона здійснює свої
повноваження, є профспілковий комітет
(скорочено Профком) або Голова
первинної організації Профспілки.

Згідно підпункту 2 пункту 8.7 Статуту до
повноважень профкому (Голови)
первинної організації належить
звернення з вимогою до відповідних
органів про притягнення до
відповідальності посадових осіб за
невиконання колективного договору та
згідно п.10 прийняття рішень про вимогу
до роботодавця розірвати трудовий
договір (контракт) з керівником
підприємства, установи, організації,
якщо він порушує законодавство про
працю.

Таким чином, відповідно до
законодавства України та Статуту
Профспілки «Працівники екстреної
медичної допомоги Запорізької
області», власник або уповноважений
ним орган повинен розірвати трудовий
договір з керівником підприємства,
установи, організації, якщо він порушує
законодавство про працю, про
колективні договори та угоди, закон
України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності", на
вимогу виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника), тобто
Профкому Профспілки «Працівники
екстреної медичної допомоги
Запорізької області» або
профспілкового представника.

Відповідно до пп.7, 7.4. статуту
профспілки «Працівників екстреної
медичної допомоги Запорізької
області» у період між з'їздами
Центральний комітет Профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області» є вищим
виборним органом Профспілки, до
компетенції якого не належить
прийняття рішення про внесення подання
про звільнення позивача, як керівника
Комунальної установи „Територіальне
медичне об'єднання „Обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медичних катастроф" в порядку ст. 45 КЗпП
України.

Тому, Центральний комітет Профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області»,
приймаючи рішення про звернення до ЗОР
з вимогою про звільнення позивача, діяв
поза межами своїх повноважень.

Крім того, в листі за вих.. №100 від 23.05.
2013р. позивач пропонує відповідачеві
надати кандидатуру представника
профспілки для включення до складу
комісії з соціального страхування, а
також зазначає „Адміністрація КУ „ТМО
„ОЦЕМД ТА МК" просить надати перелік
осіб, включених до складу вищого
виборного органу Вашої профспілки, для
визначення Ваших потреб у приміщенні
для розміщення виборного органу
профспілки. Також просить надати
загальну кількість та персональний
склад членів первинних осередків
профспілки... для надання можливості
визначення, яке саме приміщення
необхідне для проведення зборів...
Питання інформаційного забезпечення
членів профспілки в структурних
підрозділах буде вирішено негайно,
після надання Вами орієнтовних вимог
стосовно місця розташування наглядної
інформації та площі."

У відповіді на лист №11 від 17.05. 2013 року
позивач повідомляє відповідача проте,
що буде створено робочу комісію по
виконанню умов колективного договору,
зокрема з питання розробки посадових
інструкцій та пропонує відповідачу
вчасно повідомити про бажання взяти
участь у робочій комісії з цього
питання, а на лист Голови ЦК Профспілки
«Працівники екстреної медичної
допомоги Запорізької області» ОСОБА_2
№13 від 18.05. 2013 року позивач повідомляє,
що ним внесені зміни до наказу №18/адм
від 13.05. 2013 року у зв'язку із наданням
інформації про те, що притягнутий до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3 є членом виборного органу
профспілки та просить відповідача
розглянути питання про надання згоди
на притягнення його до дисциплінарної
відповідальності.

В листі позивача за №100 від 23.05. 2013 року,
у якому зокрема зазначено:„ Щодо
утворення робочого органу для розробки
і прийняття колективного договору, та
включення до його складу представників
Вашої профспілки, повідомляємо
наступне. 8 травня 2013 року на
підприємстві згідно з наказом, було
створено робочу групу з розробки
проекту колективного договору за
участі представників адміністрації
установи та Незалежної первинної
професійної спілки працівників
швидкої медичної допомоги. 16 травня 2013
року (про створення вказаної
профспілки відповідач повідомив
позивача листом №10 від 17.05. 2013 року)
робоча група закінчила свою роботу. З
цього ж питання на лист відповідача №17
від 21.05. 2013 року позивачем листом №103
від 23.05. 2013 року надано аналогічну
інформацію, повідомлено відповідача
про прийняття колективного договору та
запропоновано вносити пропозиції про
внесення змін до колективного
договору.

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України
„Про колективні договори та угоди" на
новоствореному підприємстві
колективний договір укладається
однією із сторін у тримісячний строк
після реєстрації підприємства.

Наказом в.о. головного лікаря КУ
«Запорізької станції екстреної
(швидкої) медичної допомоги» ЗОР ОСОБА_1
за №1/адм від 01.04 2013 року було розпочато
функціонування КУ «Запорізької
станції екстреної (швидкої) медичної
допомоги» з 01.04. 2013 року та затверджена
структура КУ „ТМО „Обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф" Запорізької
обласної ради.

20.05.2013 року на конференції трудового
колективу прийнято Колективний
договір КУ „Запорізька станція
екстреної (швидкої) медичної допомоги"
Запорізької обласної ради на 2013-2017
року, зареєстрований управлінням праці
та соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Орджонікідзевському району,
реєстраційний №55 від 05.06.2013 року, про що
неодноразово позивач інформував
відповідача (листи №100 від 23.05. 2013 року,
№103 від 23.05. 2013 року).

Тому заперечення відповідача щодо
ухиляння позивача від надання
інформації на запити профспілки та
включення представників профспілки до
складу комісій є необгрунованим та
спростовується матеріалами справи.

Оскільки, на момент звернення
відповідача з інформацію про створення
Профспілки «Працівники екстреної
медичної допомоги Запорізької
області» (лист №10 від 17.05. 2013 року),
зазначена комісія закінчила роботу,
тому відповідач не міг приймати участі
у роботі комісії з розробки
колективного договору.

На Мелітопольській станції екстреної
медичної допомоги діє Колективний
договір прийнятий 18.02.2011 року, строк дії
якого на час прийняття рішення №2 від
08.06.2013 року ще не закінчився.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність ухиляння
позивача від розробки та укладення
колективного договору. Посилання
відповідача на лист №146 від 04.06. 2013 року
як на доказ ухиляння позивача від
розробки та укладення колективного
договору, не містить цих доказів, а
твердження спростовуються прийнятими
колективними договорами.

Крім цього, 30 травня 2013 року ОСОБА_2
звернувся до позивача із заявою про
прийняття його на посаду
лікаря-анастезіолога спеціалізованої
бригади інтенсивної терапії і
реанімації підстанції спеціалізованих
бригад швидкої медичної допомоги
зовнішнім сумісником на 0,5 ставки.

Як вбачається із матеріалів справи
30.05.2013 року до позивача начальником
відділу кадрів КУ„Територіальне
медичне об'єднання „Обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф" Запорізької
обласної ради та Комунальної установи
„Запорізька станція екстреної
(швидкої) медичної допомоги"
Запорізької обласної ради Кожановою
О.Г. подано рапорт про виявлену
невідповідність запису у трудовій
книжці ОСОБА_2 за №15 від 21.09. 2012 року
наступного змісту: Звільнення згідно
п.1 ст. 40 КЗпП України (за систематичне
невиконання своїх трудових обов'язків)
на підставі наказу №284/о від 21.09. 2012 року
по КУ «МКЛУШМД» м. Запоріжжя. У зв'язку з
чим, просила витребувати додаткову
інформацію щодо причин звільнення для
приведення у відповідність до
законодавства відомостей про причину
звільнення.

Листом від 03.06.2013 року ОСОБА_1 було
витребувано у ОСОБА_2 у якому просив
останнього надати вищевказану
інформацію. За наслідками цього
звернення складено адміністративний
протокол про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності, на
підставі якого постановою суду від
04.09.2013 року позивач притягнутий до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до довідки заступника
керівника апарату Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя Рожкової
О.О. від 07.02.2014 року за №К-15 постановою
суду від 04.09.2013 року на ОСОБА_1 було
накладено адміністративне стягнення
за ч.1 ст.41 КпАП України у вигляді штрафу
в розмірі 510 грн. 28.01.2014 року на
постанову суду від ОСОБА_1 надійшла
скарга. Станом на 07.02.2014 року справа до
суду не надходила.

Як вбачається із матеріалів справи на
момент звернення ОСОБА_2 вакансії
лікаря-анастезіолога спеціалізованої
бригади інтенсивної терапії і
реанімації підстанції спеціалізованих
бригад швидкої медичної допомоги були
відсутні, причиною відмови у
працевлаштуванні як зовнішнього
сумісника була відсутність вакансій.
Вказане підтверджується довідками
Запорізького міського центру
зайнятості від 20.11. 2013 року за №5116/04-13 та
від 23.12. 2013 року за №5836/04-13.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність
систематичного порушення позивачем
чинного законодавства України, яке б
давало підстави для звернення з
вимогою про розірвання трудового
договору (контракту) з керівником
установи в порядку передбаченому ст.. 45
КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст. 45 КЗпП України,
якщо власник або уповноважений ним
орган, або керівник, стосовно якого
пред'явлено вимогу про розірвання
трудового договору, не згоден з цією
вимогою, він може оскаржити рішення
виборгного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) до суду у
двотижневий строк з дня отримання
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що про
рішення №2 Центрального комітету
профспілки «Працівники екстреної
медичної допомоги Запорізької
області» від 08.06.2013 року позивачеві
стало відомо під час розгляду
цивільної справи №335/6315/13-ц,
провадження №2/335/1914/2013 у судовому
засіданні 31.10.2013 року. Вказане
підтверджується журналом судового
засідання від 31.10. 2013 року, який
знаходиться у матеріалах цивільної
справи №335/5174/13-ц, провадження
№2/335/1686/2013, з матеріалами якої
представник позивача ознайомився та
зробив копії документів, зокрема копію
оскаржуваного рішення, 05.11.2013 року.

Судом встановлено, що позивач через
свого представника дізнався про
оскаржуване рішення 31.10.2013 року,
отримав копію 05.11.2013 року, з позовною
заявою до суду про визнання незаконним
та скасування цього рішення звернувся
11.11. 2013 року, тобто у межах двотижневого
строку, передбаченого ст. 45 КЗпП
України.

Враховуючи зазначене, рішення ЦК
Профспілки „Працівники екстреної
медичної допомоги Запорізької області"
№2 від 08.06.2013 року є незаконним, а тому
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
45 КЗпП України, ст. 33, 38 Закону України
„Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності", ст. 3,11,15,27,32,118-120
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати Рішення №2 Центрального
комітету профспілки «Працівники
екстреної медичної допомоги
Запорізької області» від 08.06.2013 року
про звернення до Запорізької обласної
ради, як балансоутримувача Комунальної
установи „Територіальне медичне
об'єднання „Обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф" Запорізької обласної ради
та Комунальної установи „Запорізька
станція екстреної (швидкої) медичної
допомоги" Запорізької обласної ради з
вимогою про звільнення керівника
ОСОБА_1 незаконним та скасувати.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Л.Ю. Кравченко