справа №763/7664/13
провадження №2/763/934/14
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гагарінський районний суд м.
у складі: головуючого - судді -
розглянув у судовому засіданні в залі
суду в м. Севастополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, суд
30 жовтня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищеназваним позовом, просить
суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
а саме квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з
тим, що він у 1998 року виїхав, проте з
реєстраційного обліку не знявся.
У судовому позивачка не з'явилася, про
час ті місце судового засідання
повідомлялася належним чином, від
представника позивача надійшла
письмова заява відповідно до якої,
просить суд позовні вимоги
задовольнити, справу розглянути у її
Відповідач у судове засідання не
з'явився, був повідомлений про слухання
справи належним чином судовою
Згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, «якщо суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповноважною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(ухвалює заочне рішення).
Суд вважає за можливим розглянути
справу по суті та ухвалити заочне
рішення згідно до ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд
розглянув справу у відсутності сторін
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про задоволення з наступних
підстав.

Як встановлено у судовому
засіданні, що відповідно до довідки ОК
«Житлово-будівельний кооператив №98С»
№75 від 05.09.2013 р. основний наймачем
квартири є позивачка ОСОБА_1 також у
даній квартирі значиться прописаним
відповідач ОСОБА_2, (а.с.4).

У 1998 році відповідач зібрав свої
речі та покинув вищевказану квартиру,
однак до теперішнього часу з
реєстрації не знявся.

Згідно до актів ОК
«Житлово-будівельний кооператив №98С»
відповідач по справі ОСОБА_2 у квартирі
АДРЕСА_1 не мешкає з 1998 року, у
вищезгаданої квартирі особисті речи
та предмети що належать ОСОБА_2 не
виявлені.

Відповідачу по справі, перешкод в
користуванні квартирою ніхто не
чинить, він не бере участі у витратах по
оплаті за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 72 ЖК України, підставою
для визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням є відсутність особи понад
встановлених законодавством строків.

Відповідно до ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад одного року, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст.71 ЖК УК, при
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Причин, передбачених п.п.1-7 ст. 71 ЖК
України, що зумовлюють поважність
причин не проживання відповідача за
вказаною адресою, судом не встановлено,
а тому суд вважає, що відповідачем було
втрачено право користування житловим
приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили в
день звернення.

Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За таких обставин, реєстрація
відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1
порушує права позивача, оскільки
позивачка змушена нести додаткові
витрати в тому числі й на утримання
квартири, розраховані
експлуатаційними організаціями з
врахуванням реєстрації в квартирі
відповідача, а тому вимоги позивача
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.71,72 ЖК України, ст.405 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 88, 179, 212, 214,224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-денний строк апеляційній скарги з дня
проголошення рішення, а якщо особа яка
оскаржує рішення не була присутня у
судовому засіданні під час оголошення
судового рішення, протягом десяті днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гагарінського районного

суду м. Севастополя
Євдокімова І.А.