Справа № 427/9959/13-ц
Провадження № 2/427/586/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року Свердловській міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді: Новосьолової Г. М.,
при секретарі: Котельникові К.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Свердловська
справу за позовною заявою Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
послуги по центральному опаленню та
гарячому водопостачанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся
до суду із позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що Луганське обласне
комунальне спеціалізоване
теплозабезпечуюче підприємство
Луганськтеплокомуненерго» є об'єктом
спільної власності територіальних
громад області, управління яким
здійснює Луганська обласна рада згідно
рішення Луганської обласної ради від
21.08.2003 № 9/31. ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго»
здійснювало свою господарську
діяльність з метою теплопостачання
житлового фонду, державних бюджетних
організацій, комунально-побутових та
інших споживачів у м. Свердловськ,
Луганської області. ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» до квітня
2007 року надавало відповідачу, як
абоненту, згідно облікового рахунку №
НОМЕР_1, який присвоєний відповідно до
«Правил користування тепловою
енергією», котрі затверджені наказом
Міністерства енергетики і
електрифікації СРСР від 6 грудня 1981
року № 310, послуги з теплопостачання в
займаному житловому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач повинен
був здійснювати сплату спожитих
послуг. Позивач належним чином
виконував свої обов'язки у повному
обсязі, а відповідач ухилявся від
виконання своїх обов'язків перед
позивачем, в результаті чого
утворилась заборгованість. Статтею 218
Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин, для якого
передбачена обов'язкова письмова
форма, але вона не дотримана,
вважається лише в тому випадку
недійсним, якщо це прямо передбачено в
законі. У відношенні договорів про
надання житлово-комунальних послуг
застереження про недійсність договору
в разі не додержання письмової форми
немає. Звідси випливає, що договір може
бути укладений в усній формі, зокрема
шляхом прийняття послуги. Договір
вважається дійсним, доки не буде
встановлено інше в судовому порядку
(ст. 204 Цивільного кодексу України).
Станом на 01.10.2013 заборгованість
Відповідача за надані послуги
теплопостачання складає: 1081,59 грн.
Враховуючи вищевикладене, позивач
змушений нарахувати боржнику суму
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення (який
встановлюється Державним комітетом
статистики України та щомісячно
публікується у офіційних засобах
масової інформації, наприклад у газеті
центральних органів виконавчої влади
«Урядовий кур'єр»), а також три проценти
річних від простроченої суми згідно ч. 2
ст. 625 Цивільного кодексу України.
Загальна сума заборгованості складає
1640,66 грн., яка обчислювалась,
враховуючи: суму основного боргу - 1081,59
грн.; інфляційні нарахування у період з
грудня 2009 по вересень 2013 -381,76 грн., 3%
річних у період з грудня 2009 по вересень
2013 - 177,31 грн. Позивач звернувся до суду з
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за послуги
централізованого опалення та гарячого
водопостачання. Однак, ухвалою
Свердловського міського суду
Луганської області від 28.03.2013, №
427/1169/13-ц судовий наказ було скасовано
на підставі заяви Відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Відповідач
періодично сплачував заборгованість,
остання сплата у жовтні 2011 року на суму
300,00 грн., що свідчить про визнання ним
свого боргу та переривання строку
позовної давності. Частина 3 ст. 264 ЦК
України передбачено, що після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується. Позивач звернувся до
суду с заявою від 21.12.2012 про видачу
судового наказу в межах строку
позовної давності. На підставі
викладеного, суд просить стягнути з
ОСОБА_1 на користь ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» загальну
суму заборгованості у розмірі 1640,66 грн.
та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове
засідання для розгляду справи не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання
для розгляду справи з'явилась, проти
задоволенню позову заперечувала,
зазначила, що вона не сплачує за
комунальні послуги, у неї немає
грошових коштів для погашення
заборгованості, вона дійсно сплачувала
заборгованність за теплопостачання у
2011 році.

Суд, вислухавши думку
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ними грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата
за комунальні послуги (водопостачання,
газ, електрична, теплова енергія та
інші послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Ухвалою Свердловського міського суду
Луганської області №427/1169/13-ц від 28.03.2013
року було скасовано судовий наказ
Свердловського міського суду
Луганської області №2-н-1548/2012 від 25.01.2013
р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»
заборгованості по оплаті послуг з
теплопостачання у розмірі 1081,59 грн.,
інфляційних нарахувань у період з
грудня 2009 року по листопад 2012 року у
розмірі 376,35 грн., три проценти річних у
розмірі 150,29 грн. (а.с. 15).

Відповідно до зворотної відомості по
о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, виданої
на ім'я ОСОБА_1, у період з жовтня 2001 року
по вересень 2013 рік утворилась
заборгованість за опалення, яка
складає 1081,59 грн. (а.с. 10-12).

З розрахунку інфляційних начислень та
3% річних на а.с. 13 убачається, що на ім'я
ОСОБА_1 нараховані інфляційні
нарахування у період з грудня 2009 року
по вересень 2013 року у сумі 381,76 грн. та
нарахована сума 3% річних за період з
грудня 2009 року по вересень 2013 року, яка
складає 177,31 грн. (а.с. 13).

Згідно з копією акту від 21.12.2005 року, у
результаті обстеження квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
установлено, що у квартирі по залу до
кухні повністю відсутні опалювальні
прилади, стоять транзити. У спальні
стоїть батарея, опалюється (а.с. 32).

У відповідності з копії дозволу на
відключення квартир та окремих
приміщень від систем централізованого
опалювання, ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, дано дозвіл на
відключення квартири від системи
централізованого опалювання, дозвіл
видано на підставі рішення сесії
міської ради п'ятого скликання №196 від
07.06.2007 р. та відповідно до протоколу №4
від 04.12.2007 р. (а.с. 33).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Проте суд не бере до уваги надані
відповідачкою копії акту від 21.12.2005
року та дозволу на відключення
опалювання з огляду на наступне. Зі
зворотної відомості по о/р НОМЕР_1 за
адресою: АДРЕСА_1, виданої на ім'я ОСОБА_1
на а.с. 10 убачається, що відповідачка
періодично здійснювала виплати
заборгованості за опалення, зокрема у
2011 року нею було сплачено 1100 грн. за
послуги з постачання централізованого
опалення. Тим самим відповідачкою було
визнано наявність боргу та перервано
перебіг строку позовної давності по
стягненню заборгованості, оскільки
згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку, після переривання перебіг
позовної давності починається заново,
час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Оскільки відповідачем не виконується
належним чином зобов'язання щодо
сплати заборгованості за надані
послуги по центральному опаленню, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, та вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» загальну
суму заборгованості у розмірі 1640,66 грн.

З відповідача у відповідності зі ст.88
ЦПК України підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК Української
РСР, ст.ст. 264, 526, 625, керуючись ст.ст. 10, 60,
212-215, 224, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Луганського обласного
комунального спеціалізованого
теплозабезпечуючого підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
послуги по центральному опаленню та
гарячому водопостачанню задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» загальну
суму заборгованості у розмірі: 1640,66 грн.
(одна тисяча шістсот сорок грн. 66 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» судовий
збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Луганської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: