У х в а л а

іменем україни

21 березня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Амелін В.І., розглянувши
касаційну скаргу Дніпропетровської
міської ради на рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
5 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки загальною площею 0,0842
га за цією ж адресою, яка згідно
заповіту від 20 жовтня 2011 року
заповідалась позивачу. У встановлений
законом строк вона звернулася до
державного нотаріуса Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та отримання
свідоцтва на спадщину в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 27 вересня 2012 року державним
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку, що
розташована по АДРЕСА_1, з посиланням на
те, що вказана ділянка належить ОСОБА_4,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Незважаючи
на те, що ОСОБА_3 отримала право
власності на зазначену земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
переєструвати право власності та
отримати державний акт на право
власності на своє ім'я не встигла,
оскільки сама померла. В спадковій
справі № 330/2012, відкритій після смерті
ОСОБА_3, державним нотаріусом на її ім'я
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом тільки на
домоволодіння АДРЕСА_1. З огляду на
зазначене, позивач просила визнати за
нею в порядку спадкування право
власності на земельну ділянку площею
0,0842 га, кадастровий номер :09:413:0006
(84341012), розташовану в АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 5 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 30 квітня 2013 року, позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку площею 0,0842 га,
кадастровий номер :09:413:0006 (84341012),
розташовану в АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити Дніпропетровській міській
раді у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області, Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.І. Амелін