Справа № 247/4870/13-ц
У Х В А Л А

13 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

головуючої-судді
ОСОБА_1

при секретарі
Воробйової І.О.

за участю
прокурора
Симоненко І.О.

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Торезі
цивільну справу за позовом органу
опіки та піклування виконкому
Будьоннівської районної в місті
Донецьку ради в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя
особа прокурор міста Тореза, про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в інтересах дитини ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до
відповідача, третя особа прокурор
міста Тореза, про позбавлення
батьківських прав. Свої вимоги
мотивував тим, що відповідач ОСОБА_3 має
неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини ОСОБА_6
померла 10.06.2010 року. Батько дитини,
відповідач по справі, самоусунувся від
виховання дочки з 2002 року, коли батьки
дівчинки припинили проживати спільно,
а в 2005 році розірвали шлюб. Протягом
багатьох років він не приймає участі в
утриманні, вихованні дочки, не дбає про
її здоров'я, ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків.
Фактично дитина залишилася без
батьківського піклування. Аліменти на
утримання дитини не виплачуються, з
дочкою не спілкується, між батьком і
дитиною немає емоційного зв'язку, що
підтверджує інформація психолога ДПГ
№122, де навчається дівчинка. Батько не
відвідує батьківські збори, тільки
кілька разів спілкувався з класним
керівником протягом 2010-2012 років, дій,
спрямованих на встановлення контакту з
дочкою батько не вчиняв; не цікавиться
успіхами, проблемами дочки.
Адміністрація ДПГ № 122 клопоче про
доцільність позбавлення його
батьківських прав щодо його
неповнолітньої дочки ОСОБА_5 Він в 2011
році притягувався до адміністративної
відповідальності за ухилення від
виховання дочки. Батько не прагне
зустрітися з нею, відновити стосунки, з
його боку не було звернень ні до
адміністрації навчального закладу, ні
в органи опіки та піклування з питань
захисту прав дитини за місцем її
проживання у зв'язку з усуненням
перешкод у спілкуванні з дитиною, він
не прагне забрати дочку в свою сім'ю, не
надає їй батьківської допомоги та
участі; не вирішує жодних юридичних та
інших питань, що виникають у житті
дочки, пов'язаних з оформленням
спадщини, медичних, шкільних
документів.

Відповідач переклав турботи про дочку
після смерті матері на тітку дівчинки
ОСОБА_7 , бабусю ОСОБА_8 Не проживаючи
спільно з дочкою, він оформив пенсію по
втраті годувальника, використовує
данні кошти не за призначенням. За
даним фактом в даний час МВ Торезького
МВ ГУМВС України проводиться досудове
розслідування у кримінальному
провадженні. Дитина ОСОБА_5 з боку
батька не отримує коштів, батько
використовує кошти, призначені для
дитини в своїх інтересах. Зазначені
факти підтверджуються заявою самої
ОСОБА_5, яка була запрошена на засідання
комісії з питань захисту прав дитини
при виконкомі Будьоннівської районної
у м. Донецьку ради 06.08.2013 року.

Відповідач своїми діями підтверджує
своє байдуже ставлення до
неповнолітньої дочки, не дбає про неї,
її потреби не викликають занепокоєння
у батька, чим висловлює неповагу до
особистості дочки, її почуттів. Це
свідчить про ухилення ним від
виконання своїх батьківських
обов'язків, передбачених чинним
законодавством України та про
негативне ставлення до виконання
батьківського обов'язку. Але двічі
позови про позбавлення батьківських
прав відповідача не були задоволені,
судами враховувалися бажання батька не
бути позбавленим батьківських прав.

Органом опіки та піклування Торезької
міської ради прийнято висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 Просить позбавити
батьківських прав відповідача щодо
його неповнолітньої дочки ОСОБА_5
(а.с.40-43).

До участі у справі був допущенний
прокурор на підставі повідомлення про
вступ у розгляд справи в порядку ст.45
ЦПК України (а.с.61).

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 дала пояснення
аналогічні викладеним у позові,
просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з’явився, до суду направив свого
представника ОСОБА_4, видавши їй
нотаріально завірену довіреність.

Представник відповідача ОСОБА_4
заперечувала проти заявлених позовних
вимог, у письмових запереченнях
вказала, що по даному спору були
прийняті неодноразово судові рішення.
Так рішенням Торезького міського суду
від 03.12.2010 року у задоволенні
аналогічних вимог про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 відмовлено.
Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 21.01.2013 року також
відмовлено у позбавленні батьківських
прав ОСОБА_3. Суди правильно прийшли до
висновків, що ніяких законних підстав
для задоволення позовних вимог про
позбавлення відповідача батьківських
прав немає. Апеляційною інстанцією
дані рішення залишені без змін. Даний
спір також був предметом розслідування
у Пролетарському РВ ДГ ГУМВСУ в
Донецькій області і постановою від
12.03.2011р. у порушенні кримінальної
справи у відношенні ОСОБА_3 по ст. 166 КК
України відмовлено у зв’язку з тим, що
в його діях не вбачається ознак
злісного невиконання обов’язків по
догляду за дитиною, що потягло за собою
тяжкі наслідки. У даному пред’явленому
позові зазначене аналогічне
мотивування вимог про позбавлення
батьківських прав. Вимоги позивача не
обґрунтовані і їх задоволенні просить
відмовити (а.с.57).

Прокурор Симоненко І.О. підтримала
позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що на
вулиці Пролетарській у м.Торезі, де
проживає вона (свідок), мати
відповідача купила будинок, з нею жив
відповідач. Мати відповідача ще три
роки тому позичила у неї гроші і не
віддає, відповідач теж у вересні 2013
року позичив у неї гроші і не віддав,
тому вона має до них претензії, бажає,
щоб вони повернули борги, але не знає як
це зробити. У зв’язку з цим вона
неодноразово дзвонила відповідачу,
вимагала повернути борг, але він
піднімав трубку п’яний. Його мати
говорила, що він живе в м.Єнакієво з
якоюсь жінкою. Вважає, що зараз він не
працює, п’є. До відповідача у будинок в
м.Торезі 1-2 рази приїжджав старший син,
приїжджала дочка від другого шлюбу, а
щоб приїжджала ОСОБА_9, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона
живе у м.Донецьку по вул.Незалежності,
сім’ю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знала з 1997-
1998р.р., вони дружили сім’ями.
Відповідач з 2002р. не проживав разом з
дітьми, не приїхав на похорони дружини
ОСОБА_6 Вона його не бачила з 2012 року,
діти до нього не їздили. Він зараз у
м.Торезі напозичав гроші, і його знайти
неможливо. Він дзвонить з номеру, який
не визначається у телефоні, йому
подзвонити неможливо, тому зв’язок
односторонній. У 2013р. по телефону з ним
розмовляла бабуся ОСОБА_8, просила
гроші на оздоровлення ОСОБА_9, але
просив показати путівку, відмовив.
ОСОБА_5 проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2 з братом у двокімнатній
квартирі, а бабуся живе поверхом нижче.
Але більшу частину часу ОСОБА_5
проводить у бабусі, там є її речі, там
вона вчить уроки. Брат працює. ОСОБА_11
живе за рахунок бабусі ОСОБА_8 та тітки
ОСОБА_7, які її утримують. Батько у 2013
році надсилав теж гроші. Батько з
дітьми не бачиться, оскільки діти не
хочуть його бачити, і він не проявляє
ініціативи.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що у 2002р.
зять ОСОБА_3 пішов із сім’ї в іншу
сім’ю, там у них дитина народилася. Він
не проявляв турботи про свою першу
сім’ю. Їй довелося допомагати своїй
доньці та онукам. Вона працювала
вчителем у Донецькій профільній
гімназії №122. У 2008р. захворіла її донька
ОСОБА_6, а у 2010р. вона померла.
Відповідач, навіть, не прийшов на
похорони. Він був зареєстрований у
м.Торезі, вона приїжджала до нього і
через УПФУ м.Тореза оформила пенсію на
його ім’я у зв’язку з втратою
годувальника. Він отримав пенсію і
присвоїв собі гроші. На момент смерті
доньки заборгованість за аліментами
складала до 14000грн. Він іноді дзвонив,
цікавився про дітей. Відповідачу
пропонували відмовитися від дітей, але
він не погодився. Орган опіки та
піклування подав до суду позов про
позбавлення відповідача батьківських
прав, але судом у задоволенні позову
було відмовлено. Рішенням
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 21.01.2013 року теж відмовлено
у позбавленні відповідача
батьківських прав. Вказали, що він
онкохворий, перебував у відрядженнях.
Відповідач повинен платити аліменти,
але отримувач аліментів не визначений.
25.05.2013 року вона звернулася до
Генеральної прокуратури, йде
перевірка, результатів ще немає.
Відповідач не цікавиться дитиною, її
навчанням, станом здоров’я,
матеріально не утримує. За період з
20.04.2013 року по 21.11.2013 року (на теперішній
час) за 7 місяців він перерахував гроші
в сумі 5622 грн., у тому числі на день
народження 200грн. ОСОБА_11 живе з нею, а в
квартирі, де вони жили сім’єю з
матір’ю, знаходяться її речі. У 2011р.
відповідач дзвонив та обіцяв купити
путівку для дочки. У червні 2013 року
дзвонив ОСОБА_5, а та передала їй
телефон, він теж запропонував
оздоровити дитину, вона погодилася, але
далі нічого не було. Вона чула, що
відповідач живе з іншою сім’єю у
Єнакієво, п’є.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з 1998
року знає сім’ю ОСОБА_6. Памьятає матір
ОСОБА_11 як турботливу, а про батька н
може нічого сказати, оскільки з 2002 року
він не приїжджав. З дітьми вона бачила
тільки їх бабусю, яка їх духовно
виховує та матеріально забезпечує.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона
навчається у Донецькій профільній
школі №122. У 2002 році батько залишив її з
братом і пішов в іншу сім’ю, не
допомагав. У 2008р. захворіла їх мати
ОСОБА_6, а у 2010р. вона померла. Батько не
прийшов на похорони. Приблизно через 1
рік він оформив пенсію у зв’язку з
втратою годувальника, отримав
карточку, передав їм, але там вже не
було 8000грн. Він не цікавився нею, не
надавав допомоги, а пенсійну карточку
заблокували, оскільки він набрався
кредитів і їх не повертає. Вона по
спеціальній програмі безкоштовно не
змогла поїхати у Францію, оскільки
місце знаходження батька невідомо, а
документи необхідно було оформити
протягом двох днів. Також без паспорту
батька вона не зможе отримати свій
паспорт. Батько їй дзвонив тільки, коли
передавав їй картку, і з закритого
номеру, після цього з нею не
спілкувався, з святами не вітав. Живе
він з дівчиною, другу сім’ю теж кинув,
п’є. Вона бажає жити з бабусею та
тіткою.

У судове засідання 11.12.2013 року 09-30 годин
та 26.12.2013 року 09-30год. представник
позивача не з’явився, хоча був
повідомлений в установленому порядку
про час та місце розгляду справи
(а.с.73,97), повістки вручені завчасно
відповідно до п.4 ст.74 ЦПК України. Заяви
про розгляд справи у відсутність
представника до суду не надійшло. Не
надійшло повідомлень про наявність
поважних причин його неявки до суду.

У судове засідання 13.01.2013 року о 13-00
годин представник позивача повторно не
з’явився, хоча був повідомлений в
установленому порядку про час та місце
розгляду справи (а.с.100,101). До суду
направив лист від 13.01.2013 року про
перенесення розгляду справи, слухання
якої призначено на 13.01.2014 року о 13-00
годину зв’язку з занятістю
представника органу опіки та
піклування в іншому судовому засіданні
в Центрально-Міському районному суді
м.Макіївка, яке призначено на 13.01.2013
року об 11-00 години (а.с.134). Заяви про
розгляд справи у його відсутність до
суду не надійшло. Будь-яких
підтверджуючих доказів не надано.

Представник відповідача ОСОБА_4
заявила клопотання про залишення
позову без розгляду у зв’язку з
повторною неявкою в судове засідання
представника позивача (а.с.135).

Прокурор пояснив, що продовжити
розгляд справи у відсутність позивача
неможливо.

Відповідно з ч.3 ст.169 ЦПК України у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає заяву без розгляду.
Аналогічні положення передбачені п.3 ч.1
ст.207 ЦПК України.

З даних положень вбачається, що причина
повторної неявки до судового засідання
позивача немає значення, має значення
тільки наявність заяви про розгляд
справи у його відсутність.

Таким чином, представник позивача не
з’явився у судове засідання 13.01.2013 року
повторно, він повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином,
від нього не надійшла заява про розгляд
справи у його відсутність. Не відомо, чи
підтримує він заявлені у позові вимоги
у теперішній час, у справі недостатньо
матеріалів про розгляд справи у його
відсутність. Протягом тривалого часу
через неявку представника позивача
судом відкладається розгляд справи, що
призводить до порушення строків її
розгляду.

Тому клопотання представника
відповідача ОСОБА_4 підлягає
задоволенню, позовну заяву необхідно
залишити без розгляду, а позивачу
роз’яснити, що він після усунення умов,
що були підставою для залишення заяви
без розгляду, має право звернутися до
суду повторно.

Керуючись ч.3 ст.169, п.3 ч.1ст.207, ст.209, 210
ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву органу опіки та
піклування виконкому Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа прокурор міста
Тореза, про позбавлення батьківських
прав - залишити без розгляду.

Роз’яснити органу опіки та піклування
виконкому Будьоннівської районної в
місті Донецьку ради, що він після
усунення умов, що були підставою для
залишення заяви без розгляду, має право
звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскарджує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Торезький міський суд. Ухвала
набирає законної сили після закінчення
строку на подання апеляційної скарги. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Т.В.Стріжаков
а