У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту права власності та визнання права власності на спадкове майно за законом за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на 5/8 частини житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування за законом, що знаходиться по АДРЕСА_1; встановити за її померлими батьками - ОСОБА_7, ОСОБА_8, факт права власності на вказане майно.

В обґрунтування позову зазначала, що спірний будинок було побудовано її батьками під час перебування у шлюбі у 70-х роках, що підтверджується, зокрема, актом прийому індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Сарненської міської Ради депутатів трудящих № 384 від 28 грудня 1972 року. Зазначала, що будівництво будинку було проведено правомірно, і її батьки за життя набули право власності на спірний будинок, хоча він не був зареєстрований у Рівненському бюро технічної інвентаризації. Після смерті матері - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, вона прийняла спадщину в обсязі ј частини спірного майна. Також, після смерті батька - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прийняла спадщину разом зі своїм братом ОСОБА_5 Таким чином, її частка у спірному спадковому майні складає 5/8 частини. Однак, постановою Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 4 березня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. На підставі викладеного, позивачка звернулася до суду за захистом.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року рішення місцевого суду скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, керуючись при цьому нормами ст. ст. 529, 549 ЦК України 1963 року, ст. ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України та ст. 22 КпШС України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник