Справа № 278/4436/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі: головуючої - судді
Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Черниша Є.М., представника позивача,
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області (далі - ДВС) до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків
внаслідок втрати майна, -

В С Т А Н
О В И В :

19.09.2013 року ДВС звернувся з позовом
проти ОСОБА_1, в якому просить стягнути
з відповідача 9173 грн. 60 коп. збитків,
завданих внаслідок втрати майна,
переданого останньому на зберігання.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі, з підстав, що в ньому зазначено,
та пояснив, що спірне майно було
конфісковано митною службою в дохід
держави. 20.04.2004 відповідач прийняв
спірне майно по акту на зберігання,
проте до цього часу не повернув.

ОСОБА_1 позов не визнав. Стверджував, що
спірно майно у квітні 2004 року було
прийняте ним, саме як директором
торговельної організації "Спецсервіс".
Проте через декілька днів - 08.06.2004 року,
він був переведений на посаду
заступника директора і спірне майно
ним у свою чергу було передано новому
директору також по акту. У подальшому
ОСОБА_1 жодного відношення до спірного
майна не мав і його не викрадав. На
даний час за спливом строку фактично
не можна знайти усю документацію. Він
є інвалідом 2-ої групи. Просив у
задоволенні позову відмовити, як за
відсутністю його вини так і з причин
порушення строків позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, судом встановлені обставини,
які виникають із цивільних
правовідносин.

Суд розглядає справу у межах позовних
вимог.

За актом прийому-передачі від 20.04.2004
директор ЖОФ ДП МВС «Спецсервіс» (далі -
підприємство) ОСОБА_1 прийняв на
зберігання у ВДВС Богунського РУЮ
майно на суму 9173 грн. 60 коп. ( а.с. 6).

Частиною 1 ст. 936 ЦК України,
встановлено, що за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності. За
правилами ч.1 ст. 937 ЦК України письмова
форма вважається дотриманою, якщо
прийняття речі на зберігання
посвідчене розпискою, квитанцією, або
іншим документом, підписаним
зберігачем. А тому суд вважає, що
відповідач прийняв спірне майно на
зберігання.

У відповідності з ч.2 ст. 938 ЦК України
якщо строк договору зберігання не
встановлений і не може бути визначений
виходячи з його умов, зберігач
зобов'язаний зберігати річ до
пред'явлення поклажодавцем вимоги про
її повернення. Позивач у заяві
послався на неодноразове 29.05.2005 та
14.03.2006 пред'явлення такої вимоги
Підприємству, проте листи не
збереглися. Ці обставини відповідач не
оспорює, а тому вони не підлягають
доказуванню.

До спірних правовідносин встановлена
загальна позовна давність тривалістю у
три роки (ст.257 ЦК України). Позовна
давність застосовується судом за лише
за заявою сторони у спорі. Її перебіг,
згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. За
змістом позову видно, що про своє
порушене право позивач дізнався у 2005
році. Таким чином на момент подачі
позову до суду строк позовної давності
закінчився.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст. 267 ЦК України).

Керуючись: ст.ст. 16, 22, 23, 256-267, 936-938, 949, 952,
ЦК України, ст.ст.3, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 212, 213, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

У задоволенні позову Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області до ОСОБА_1 про відшкодування
збитків внаслідок втрати майна
відмовити у зв'язку зі спливом строків
позовної давності.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення

Суддя:
С.Г. Баренко