ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/289/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ЛЯШЕНКО Ю.Ю.

за участю:

позивача
ОСОБА_1;

представника позивача
ОСОБА_2;

відповідача
ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі
по тексту - відповідач, ОСОБА_3) про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на життя,
відсутності взаєморозуміння в
подружньому житті. Вони не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбні стосунки. Подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
неможливі. Відповідач не надає коштів
на утримання неповнолітньої доньки, а
тому відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу України (далі по тексту - СК
України) позивач має право на стягнення
аліментів у розмірі 500 грн. щомісяця,
починаючи з дня подачі позову до суду і
до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 31 січня 2014 року
відкрито провадження у даній справі та
призначено розгляд справи у судовому
засіданні.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
і просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі, проти розірвання шлюбу та
стягнення аліментів у розмірі,
визначеному у позовній заяві, не
заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі з 13 лютого
2008 року, який було зареєстровано
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Макарівського районного
управління юстиції Київської області,
актовий запис №9. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про її народження серії
НОМЕР_3.

Судом встановлено, що між подружжям
тривалий період часу виникали
непорозуміння та спільне життя в них не
склалось у зв'язку з різними поглядами
на життя. Вони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбні
стосунки. На даний час донька проживає
з батьком, який належним чином виконує
свої батьківські обов'язки.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що вимоги про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спорів
про поділ майна та місце проживання
дитини між сторонами на даний час не
існує. Дитина на даний час проживає з
батьком, який належним чином виконує
свої батьківські обов'язки. Відповідач
- ОСОБА_3 добровільної матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Оскільки малолітня донька проживає з
батьком, мати - відповідач по справі
зобов'язана надавати матеріальну
допомогу на її утримання. Враховуючи,
що відповідач ухиляється від надання
допомоги на утримання неповнолітньої
дитини, аліменти підлягають стягненню
за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) відповідач може
визнати позов протягом усього часу
судового розгляду. А згідно з частиною 4
цієї статті у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальні частині рішення
посилання на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду
докази та те, що дії відповідача
стосовно визнання позову не суперечать
закону та не порушують прав, свобод та
інтереси інших осіб, суд дійшов
висновку, що вимоги в частині стягнення
аліментів підлягають задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. А згідно з
ч. 3 цієї статті, якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної
частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 7, 21, 24, 110, 112, 180, 182, 184 Сімейного
кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208,
209, 213 - 215, 218, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 лютого 2008 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Макарівського районного
управління юстиції Київської області,
актовий запис №9, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2;
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
(гуртожиток); ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4;
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток);
ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі у розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 09.01.2014 року і до
повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2;
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
(гуртожиток); ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4;
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток);
ідентифікаційний код НОМЕР_2) судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2;
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
(гуртожиток); ідентифікаційний код
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.