АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3499/2014
Головуючий у 1 інстанції: Волошин В.О.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності було залишено без розгляду.

29 січня 2014 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просила її скасувати і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що не
була належним чином повідомлена про те,
що розгляд справи за її позовом
відбудеться 03 грудня 2013 року і 16 грудня
2013 року, так як судових повісток не
отримувала. Також апелянт зазначила, що
не могла прибути до суду, щоб дізнатися
про дати судових засідань, оскільки
підвернула ногу і не могла вільно
пересуватися.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1
ст. 207 ЦПК України та виходив з того, що у
судові засідання 03 грудня 2013 року та 16
грудня 2013 року позивач та її
представник не з'явилися, були належним
чином повідомлені про день, час та
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомили, заяви про
розгляд справи за їх відсутності не
подавали.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

09 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 жовтня 2013 року було
відкрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності та призначено справу
до розгляду на 03 грудня 2013 року о 10:30
год.

Відомостей про те, що позивач та її
представник були належним чином
повідомлені про те, що розгляд справи
відбудеться 03 грудня 2013 року о 10:30 год. у
матеріалах справи немає.

03 грудня 2013 року сторони у судове
засідання не з'явилися, внаслідок чого
розгляд справи було відкладено на 16
грудня 2013 року о 14:30 год.

У судове засідання 16 грудня 2013 року
позивач та його представник не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, заяви про розгляд справи за
їх відсутності не подавали.

Як вбачається з матеріалів справи,
після постановлення ухвали, що
оскаржується, до суду повернулися за
закінченням встановленого строку
зберігання судові повістки, адресовані
ОСОБА_1 на 03 грудня 2013 року о 10:30 год. та
на 16 грудня 2013 року о 14:30 год.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
випливає, що позовна заява може бути
залишена без розгляду лише за
наявності у сукупності наступних
обставин: факту належного повідомлення
позивача про час та місце розгляду
справи, факту повторної (другої підряд)
неявки позивача у судове засідання та
за умови ненадходження від нього заяви
про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 76 ЦПК України судові
повістки, адресовані фізичним особам,
вручаються їм під розписку, яка з
відміткою про дату вручення
повертається до суду, а якщо особу, якій
адресовано судову повістку, не
виявлено в місці проживання, повістку
під розписку вручають будь-кому з
повнолітніх членів, які проживають
разом з нею, а за їх відсутності -
відповідній житлово-експлуатаційній
організації або виконавчому органу
місцевого самоврядування.

Повернення відділенням зв'язку судової
повістки за закінченням терміну
зберігання не можна вважати належним
повідомленням особи, яка бере участь у
справі, оскільки це не відповідає
вимогам ст. 76 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
помилково залишив позов ОСОБА_1 без
розгляду, так як залишення позову без
розгляду можливе лише у разі другої
підряд неявки у судове засідання
позивача, який був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи.

Таким чином, ухвала Шевченківського
районного суду м. Києва від 16 грудня 2013
року не може вважатися такою, що
постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2013 року - скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді