Справа № 515/54/14-ц
Провадження № 2/515/207/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді
Семенюк Л.А.

при секретарі
Унгурян Т.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Татарбунари цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської
сільської ради Татарбунарського
району Одеської області про визнання
права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, в якому просить визнати за нею
право власності на земельні ділянки,
посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Дмитрівка
Татарбунарського району Одеської
області помер її батько ОСОБА_2. Після
його смерті відкрилась спадщина на
належне йому майно, а саме: земельну
ділянку площею 2,55 га, розташовану на
території Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, посвідчену Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІІ-ОД за № 049968 від 25.04.2004 року та
земельну ділянку площею 0,1834 га,
розташовану по АДРЕСА_1, посвідчену
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №501877 від
07.04.2010 року.

За життя, а саме 26.04.2001 року
спадкодавець зробив розпорядження на
випадок своєї смерті, яким заповів
позивачці все своє майно, яке належало
йому на день його смерті, в тому числі і
вищевказані належні йому земельні
ділянки. Спадкоємців, які б мали право
успадкувати обов'язкову долю в
спадщині немає.

02 грудня 2013 року позивачка
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, яка
залишилась після смерті спадкодавця,
але їй було відмовлено в прийнятті
заяви про відкриття спадкової справи у
зв'язку з тим, що при вчиненні заповіту,
посадова особа не вказала точний час
вчинення нотаріальної дії, чим
порушила вимоги ч.1 ст.1247 ЦК України
щодо форми заповіту.

Однак, позивачка вважає, що воля
спадкодавця була зафіксована
письмовим доказом-заповітом, в якому
зазначено, що він заповів їй все своє
майно, яке йому належало на день смерті,
заповіт внесений в спадковий реєстр.
Ніхто з часу смерті спадкодавця ОСОБА_2
заповіт не оспорював, тільки вказаний
недолік в заповіті не дає позивачці
можливості одержати
правовстановлюючий документ на
спадкові земельні ділянки, що й стало
підставою звернення її до суду.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, але направила до суду заяву з
проханням справу заслухати у її
відсутність, повністю підтримуючи
позовні вимоги.

Представник Дмитрівської сільської
ради Татарбунарського району Одеської
області направив до суду заяву з
проханням заслухати справу у його
відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечує, вважаючи
їх обґрунтованими та законними.

Дослідивши матеріали справи, суд
вбачає правові підстави для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 21.10.2011 року (а.с.5)
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копією Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД за № 049968 від 25.04.2004 року (а.с.9)
підтверджується, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 2,55 га,
розташованої на території
Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області, виділеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Копією Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№501877 від 07.04.2010 року (а.с.10)
підтверджується, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,1834 га,
розташованої по АДРЕСА_1.

Копією заповіту від 26.04.2001 року (а.с.6)
підтверджується, що позивачка є
спадкоємцем по заповіту на все майно
спадкодавця ОСОБА_2, в тому числі і на
вищевказані земельні ділянки.

Як вбачається з витягу з технічної
документації про визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки № 13-н-383/1 від 11.12.2013 року (а.с.7)
вартість земельної ділянки площею 2,5534
га, що належить ОСОБА_2 згідно
Державного акту серії ІІІ-ОД за № 049968,
складає 85936 грн. 50 коп.

Із витягу з технічної
документації про визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки № 13-н-383/2 від 11.12.2013 року (а.с.8)
вартість земельної ділянки площею 0,1834
га, що належить ОСОБА_2 згідно
Державного акту серії ЯК за № №501877,
складає 44371 грн. 00 коп.

З листа нотаріуса від 02.12.2013 року
(а.с.13) видно, що позивачці було
відмовлено в прийнятті заяви про
відкриття спадкової справи з причини
невідповідності заповіту вимогам ст.1247
ЦК України, оскільки не вказано точний
час його складання.

З копії повторного свідоцтва про
народження (а.с.12) вбачається, що
батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2
та ОСОБА_4.

Із довідки Дмитрівської
сільської ради Татарбунарського
району за №721 від 17.12.2013 року (а.с.11)
видно, що ОСОБА_2 був зареєстрований та
постійно проживав в житловому будинку,
який розташований по АДРЕСА_1 разом з
дочкою ОСОБА_1

Інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру від 03.03.2014 року (а.с.31)
повідомляється, що за результатами
пошуку спадкової справи після
померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
інформація відсутня.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Частина перша статті 1223 ЦК України
передбачає право на спадкування осіб,
визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України, право
на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Інструкцією "Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої наказом Міністерства
Юстиції від 03.03.2004 року №20/5 та ст.1247 ЦК
України передбачено, що заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця і часу складання
заповіту, дати та місця народження
заповідача та підписаний особисто
заповідачем.

У судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею
по заповіту померлого ОСОБА_2, однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину через нотаріальну контору
вона не має можливості у зв'язку з тим,
що вищевказаний заповіт не відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки в ньому не зазначений точний
час його вчинення.

За таких обставин, враховуючи, що
спадкодавець ОСОБА_2 є власником
вищезазначених земельних
ділянок(а.с.9-10, його воля була
зафіксована письмовим
доказом-заповітом (а.с.6), в якому
зазначено, що він заповів за життя
позивачці все своє майно, яке йому
належало на день смерті, заповіт
внесений в спадковий реєстр і ніхто з
часу смерті спадкодавця заповіт не
оспорював, в тому числі і спадкоємці
першої черги, суд вважає, що за ОСОБА_1
може бути визнано право власності на
земельну ділянку загальною площею 2,55
га, посвідчену Державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД №049968 від 25.04.2004 року та на
земельну ділянку загальною площею 0,1834
га, посвідчену Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 501877 від 07.04.2010 року.

Керуючись ст.ст.15, 58-60, 197, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.ст.203, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234,
1247, 1268 ЦК України, Інструкцією "Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України", затвердженої
Наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004
року №20/5, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою села Дмитрівка
Татарбунарського району Одеської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на земельну
ділянку загальною площею 2,55 га,
посвідчену Державним актом на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД № 049968 від 25.04.2004 року та на
земельну ділянку загальною площею 0,1834
га, посвідчену Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 501877 від 07.04.2010 року, належних ОСОБА_2,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Семенюк