Єдиний унікальний номер 262/4658/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2522/2014
Справа № 22ц/775/2428/14
Головуючий в 1 інстанції Стріжакова Т.
Єдиний унікальний номер247/4658/13-ц
Доповідач Канурна О.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого: Новосядлої В.М.

суддів: Барсукової О.І.,
Канурної О.Д.,.

при секретарі Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Торезького міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_3, про припинення
стягнення аліментів та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру аліментів,-

В С
Т А Н О В И В:

Рішенням Торезького міського
суду Донецької області від 04 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3,
про припинення стягнення аліментів та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів
відмовлено.

З вказаним рішенням суду не
погодилась ОСОБА_1 та оскаржила його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушив норми матеріального
та процесуального права.

Просить апеляційний суд змінити
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні її
зустрічних позовних вимог, зустрічний
позов задовольнити у повному обсязі.

З вказаним рішенням суду не
погодився ОСОБА_2, в інтересах якого
діє ОСОБА_4 та оскаржив його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушив норми матеріального і
процесуального права. Просить
апеляційний суд рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

В судове засідання апеляційного
суду третя особа - ОСОБА_3 не з'явилася,
хоча своєчасно і належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, надала до суду письмову заяву
про розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення ОСОБА_2,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, пояснення
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін з наступних підстав.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Торезького
міського суду від 13.09.2012 року шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано.

Рішенням Торезького міського
суду від 26.07.2012 року стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на її утримання
аліменти в розмірі 1/8 частини його
заробітку (доходу) щомісячно, з 03.07.2012
року до зміни її матеріального або
сімейного стану. Ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 04.09.2012 року
дане рішення залишено без змін.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_2
тривалий час працював на підприємствах
вугільної промисловості, 12.09.2013 року
він звільнений з роботи через виявлену
невідповідність виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я (перехід на 3
групу інвалідності за трудовим
каліцтвом) .

У довідці до акту огляду МСЕК від
12.09.2013 року вказано, що позивачу
встановлено третю групу інвалідності з
11.09.2013 року первинно, до 12.09.2015 року.
Рекомендований труд без важких
фізичних виражених психоемоційних
навантажень на поверхні, без нічних
змін та відряджень. Рекомендовано
нагляд невропатолога, окуліста,
кардіолога .

Згідно з довідкою Управління
Пенсійного Фонду України в м. Торезі
від 02.10.2013 року ОСОБА_2 знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України і отримує пенсію за віком за
Списком № 1 (при повному пільговому
стажі), розмір якої у 2013 році складав: з
травня - 4325,43грн., з червня - 4323,81грн., з
липня - 4323,81 грн., з серпня -2161,91грн. з
вирахуванням аліментів 2161,90грн., з
вересня - 3068,03грн. з вирахуванням
аліментів 1255,78грн., з жовтня - 3733,15грн. з
вирахуванням аліментів 540,48грн.

Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області ОСОБА_2 здійснюються
страхові виплати, у тому числі з червня
2013 року ОСОБА_2 одержав виплати на
лікування, по тимчасовій
непрацездатності, одноразову суму
страхових виплат 74 096, 20грн., одержує
щомісячні страхові виплати у сумі
9154,53грн., загальна сума доходу за період
з червня 2013 року по жовтень 2013 року
становила 115954 грн. 08 коп.

У довідці філії "Техносервіс"
ПП "ИРД" від 03.10.2013 року вказано, що
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, і до складу його сім'ї входить
дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_5
працює в КЗ ЦПМСД медсестрою з
щеплення, і розмір її заробітної плати
з квітня 2013 року по вересень 2013 року за 6
місяців склав 10145 грн. 50 коп. Згідно з
довідкою Донецького коледжу
будівництва та архітектури від 04.10.2013
року ОСОБА_6 навчається на 2 курсі
коледжу, денна форма навчання; дата
вступу - 01.09.2013 року, дата закінчення -
01.07.2016 року; навчання здійснюється за
бюджетною основою .

У висновках з історії хвороби
ОСОБА_1 вказано, що вона перебувала
неодноразово на лікуванні з діагнозом:
рак правої молочної залози, їй
проведено операцію, рекомендовано
проведення післяопераційного курсу
променевої терапії, курси ПХТ, у зв'язку
з цим продовжує бути непрацездатною,
висновком МСЕК їй встановлена
інвалідність 2 групи безстроково,
значні обмеження в умовах та характері
праці, визначено, що вона потребує
диспансерного нагляду та подальшого
лікування у онколога, гінеколога,
хірурга, огляду в ДОПЦ, має потребу в
протезі правої молочної залози з
ліфами, компрессіонному рукаві. Вона
має ускладнення: постпроменевий фіброз
обох легень. Їй доводиться нести
витрати на проведення аналізів,
лікування.

Згідно з довідкою до акта огляду
МСЕК від 24.05.2012 року за №366423 ОСОБА_1
первинно встановлено другу групу
інвалідності в зв'язку з загальним
захворюванням з 18.05.2012 року
безстроково. Рекомендований труд без
важкого фізичного навантаження, без
контакту з канцерогенними речовинами,
без дії променевої енергії, без
переохолодження, має потребу в протезі
правої молочної залози з ліфами
компресіонним рукавом. Рекомендовано
"Д" нагляд та лікування у онколога,
гінеколога, хірурга, огляд в ДОПЦ .

У довідці консультативної
поліклініки Торезької центральної
міської лікарні за № 2982, виданої на
підставі рішення ЛКК від 08.10.2013 року за
№167, ОСОБА_1 знаходиться на "Д" обліку у
онколога з квітня 2012 року по теперішній
час з діагнозом: рак правої молочної
залози ІІІБст. Т21 За Мо. Сп комбіноване
лікування, 2 кл.гр. Ускладнення:
постпроменевий фіброз обох легень .

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
УПФУ в м. Торезі і отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам II групи, розмір
якої в липні 2012 року становив 838 грн.
ОСОБА_1 здійснювала оплату комунальних
послуг, заборгованості по ним, але
заборгованість залишається.
Заборгованість по комунальним
послугам по квартплаті по ЖЕП №1 на
01.01.2014 року має в сумі 1556,39грн.

ОСОБА_1 має повнолітню доньку ОСОБА_3,
яка працює на посаді інспектора СВ і її
заробітна плата за період з 01.04.2013 року
по 30.09.2013 року становила 15829 грн. 52 коп.
(в середньому за місяць 2638,25грн.). ОСОБА_3
з 27.06.2013р. поступила на 2-В курс до
Навчально-наукового інституту
заочного навчання Національної
академії внутрішніх справ
Міністерства Внутрішніх Справ України,
форма навчання - заочна, уклавши
договір про підготовку фахівця, яким
передбачено, що вона оплачує вартість
навчання 7520 грн., у т.ч. за один семестр
940 грн. Крім того матір позивачки по
зустрічному позову ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, з гідно з медичною карткою
потребує стороннього постійного
догляду, нездатна до
самообслуговування з 06.01.2012 року.

Із довідки Торезької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Донецькій області від
08.10.2013 року вбачається, що ОСОБА_1
зареєстрована у них як підприємець та
згідно з наданою податковою
декларацією платника єдиного податку
сума доходу від провадження
підприємницької діяльності за період з
01.01.2013 року по 30.09.2013 року склала 5760 грн.
У податкових деклараціях платника
єдиного податку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 вказано, що за
1-3 квартал 2013 року загальна сума доходу
за звітний період склала 1750 грн., за 1-3
квартал 2013 року - 3200 грн., за 1-3 квартал
2013 року - 5760 грн.

Позивачем по первісному позову
не надано і в судовому засіданні не
надані докази, що ОСОБА_1 від
підприємницької діяльності отримувала
прибуток.

Як вбачається із частини 1 статті 76
Сімейного Кодексу України, розірвання
шлюбу не припиняє права особи на
утримання, яке виникло у неї за час
шлюбу.

Частиною 2 вищевказаної статті
передбачено, що після розірвання шлюбу
особа має право на утримання, якщо вона
стала непрацездатною до розірвання
шлюбу або протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу.

Особа має право на утримання і
тоді, коли вона стала інвалідом після
спливу одного року від дня розірвання
шлюбу, якщо її інвалідність була
результатом протиправної поведінки
щодо неї колишнього чоловіка,
колишньої дружини під час шлюбу.

Відповідно до частини 1 ст. 75
Сімейного Кодексу України, дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Як вбачається із частини 2
вищевказаної статті, право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 вищевказаної статті
передбачено, що непрацездатним
вважається той із подружжя, який досяг
пенсійного віку, встановленого
законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Частиною 4 вищевказаної статті
передбачено, що один із подружжя є
таким, що потребує матеріальної
допомоги, якщо заробітна плата, пенсія,
доходи від використання майна, інші
доходи не забезпечують йому
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Сімейного
кодексу України, розмір аліментів
одному з подружжя суд визначає з
урахуванням можливості одержання
утримання від повнолітніх дочки, сина,
батьків та з урахуванням інших
обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається із частини 1 статті 82
СК України , право одного з подружжя на
утримання, а також право на утримання,
яке особа має після розірвання шлюбу,
припиняється у разі поновлення його
працездатності, а також реєстрації з
ним повторного шлюбу.

Право на утримання припиняється
від дня настання цих обставин.

Згідно з частиною 3 вищевказаної
статті, право одного з подружжя на
аліменти, які були присуджені за
рішенням суду, може бути припинене за
рішенням суду, якщо буде встановлено,
що:

1) одержувач аліментів перестав
потребувати матеріальної допомоги;

2) платник аліментів неспроможний
надавати матеріальну допомогу.

Частиною 4 вищевказаної статті
передбачено, що право одного з подружжя
на утримання припиняється у випадках,
передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього
Кодексу.

Судом першої інстанції
встановлено, що після набрання
чинності рішенням суду від 26.07.2012 року,
яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на її утримання аліменти в
розмірі 1/8 частини його заробітку
(доходу) щомісячно, з 03.07.2012 року до
зміни її матеріального або сімейного
стану та яким встановлено, що ОСОБА_1
потребує матеріальної допомоги; у
ОСОБА_1 не поновилася працездатність,
вона не зареєструвала повторно шлюб.

Висновок суду першої інстанції про
те, що судом не встановлено законних
підстав для припинення сплати
позивачем аліментів на користь
відповідача на її утримання, є законним
і обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що оскільки ОСОБА_1 є
підприємцем, то вона взагалі
відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України не
потребує матеріальної допомоги, не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачем по первісному позову не
надано і в судовому засіданні не
здобуто доказів, що ОСОБА_1 від
підприємницької діяльності отримувала
прибуток.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що розмір доходів ОСОБА_2
завищено, тому що суд вказав, що він
одержує щомісячні страхові виплати у
сумі 9154,53 грн., не заслуговують на увагу,
оскільки із довідки відділення ВД ФСС
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у м.
Торезі Донецької області № 03-02-362 від
14.10.2013 року вказано, що щомісячна сума
страхової виплати складає 9154,53 грн. (а.с.
51).

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 також не заслуговують на увагу,
оскільки суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які уклалися між сторонами і дав їм
належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про те, що вона не згодна з
висновком суду першої інстанції, про
те, що вона не надала доказів, що її
потреби в матеріальній допомозі зросли
в розмірі з 18 частини заробітку ОСОБА_2
до ? частини заробітку ОСОБА_2, не
заслуговують на увагу, оскільки суд
першої інстанції повно і всебічно
з'ясував як матеріальний стан
позивачки по зустрічному позову, так і
матеріальний стан ОСОБА_2

Апеляційний суд також не бере до
уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
про те, що в наступний час дохід ОСОБА_2
значно перевищує її дохід, оскільки як
вбачається із приписів статті 80 СК
України, обов'язок чоловіка, дружини
утримувати другого з подружжя не є
виключним. Та обставина, що чоловік,
дружина спроможні утримувати другого
з подружжя, не звільняє від аліментного
обов'язку щодо нього (але вже як матері,
батька чи як дочки, сина) його дочки,
сина, батьків. Тому за наявності цих
осіб, суд, визначаючи розмір аліментів,
має врахувати можливість одержання
утримання й від них. Суд першої
інстанції врахував, що ОСОБА_1 має
повнолітню дочку ОСОБА_3, яка надає їй
посильну матеріальну допомогу.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3,
про припинення стягнення аліментів та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Торезького міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: