Справа № 372/2896/14-ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О.Б.Провадження №
22-ц/780/6230/14 Доповідач у 2
інстанції ЯворськийКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської
Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 22 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Обухівської
районної державної нотаріальної
контори, Головного управління юстиції
у Київській області,
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
третя особа - ОСОБА_1 про визнання
заповіту таким, що не був скасований
новим, визнання його таким, що діє та
визнання права на спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом та у
відповідності до норм ст.ст. 1247, 1254 ЦК
України просив визнати заповіт від
02.11.2006 р., складений ОСОБА_3, посвідченим
державним нотаріусом Обухівської
районної державної нотаріальної
контори таким, що не був скасований
попереднім заповітом від 15.04.2011 р.,
посвідченим секретарем
Старобезрадичівської сільради
Обухівського району та таким, що діє на
даний момент, визнати за ним право на
спадкування за заповітом від 02.11.2006 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3,
після смерті якого з'ясувалось, що ним
заповіт складався декілька разів,
зокрема секретарем сільради
посвідчувались 26.05.2006 р., 02.11.2006 р. на
користь ОСОБА_2 та 17.08.2006 р., 15.04.2011 р. на
користь третьої особи ОСОБА_1 на
належне йому майно - земельну ділянку
площею 2,70 га.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області 31 липня 2012 року було
визнано недійсним заповіт від 15.04.2011 р.
на підставі того, що ОСОБА_3 вказаний
заповіт не підписував та його зміст не
відповідає волі останнього. Рішення
набрало законної сили.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 20.11.2013 р.
відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1
про визнання заповітів від 26.05.2006 р. та
02.11.2006 р. недійсними. Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 30.01.2014 р. рішення районного суду
змінено шляхом вилучення із
мотивувальної частини рішення
висновок суду щодо відсутності
заповітів на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Рішення набрало законної сили.

При зверненні до нотаріальної контори
про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право
на спадщину йому було відмовлено на
підставі того, що останній заповіт
ОСОБА_3 визнано недійсним, а чинність
попереднього не відновлювалась.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі.

Визнано заповіт від 02.11.2006 року,
посвідчений державним нотаріусом
Обухівської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі під № 3062, яким
ОСОБА_3, заповідав ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 2,70 га, що розташована на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, державний акт серії
ЯГ 217402, виданого Обухівської районною
державною адміністрацією 05.05.2006 року,
кадастрові номери :12:014:0013,
:12:027:0039, таким, що не був
скасований заповітом від 15.04.2011 року,
складений секретарем
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району № 38.

Визнано таким, що діє заповіт від 02.11.2006
року, посвідчений державним нотаріусом
Обухівської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі під № 3062.

Визнано за ОСОБА_2 право на спадкування
за заповітом від 02.11.2006 року,
посвідчений державним нотаріусом
Обухівської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі під № 3062.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
третя особа ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення районного суду та
відмовити у задоволенні позову
повністю, посилаючись на те, що судом не
у повному обсязі досліджено докази по
справі, що призвело до неправильного
вирішення спору по суті.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення позивача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Так, судом першої інстанції при
розгляді вказаної справи було
встановлено, що ОСОБА_3 на праві
власності належала земельна ділянка
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, що підтверджується
державним актом серії ЯГ №217402 виданого
Обухівською райдержадміністрацією 05
травня 2006 року. (а.с.6)

26 травня 2006 року державним нотаріусом
Обухівської районної державної
нотаріальної контори було посвідчено
заповіт, яким ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_2
земельну ділянку площею 2,70 га на
території Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, що підтверджується
копією заповіту, матеріалами спадкової
справи.

17 серпня 2006 року секретарем
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3
заповідав ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай) площею 2,70 га на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
що підтверджується копією заповіту,
матеріалами спадкової справи.

02 листопада 2006 року державним
нотаріусом Обухівської районної
державної нотаріальної контори було
посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3
заповідав ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 2,70 га на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
що підтверджується копією заповіту,
матеріалами спадкової справи. ( а.с. 17)

15 квітня 2011 року секретарем
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області
було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3
заповідав ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай) площею 2,70 га на території
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
що підтверджується копією заповіту,
матеріалами спадкової справи. (а.с. 18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.
( а.с. 65)

До Обухівської районної державної
нотаріальної контори в межах
шестимісячного строку після відкриття
спадщини стосовно майна ОСОБА_3
звернулись із заявами про прийняття
спадщини за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
що підтверджується матеріалами
спадкової справи, витягами із
спадкового реєстру.

У подальшому між спадкоємцями ОСОБА_2
та ОСОБА_1 виникли спори щодо права на
спадкування за заповітами, що були
складені : 02 листопада 2006 року на
користь ОСОБА_2, що підсвічений
державним нотаріусом та заповітом від
15 квітня 2011 року на користь ОСОБА_1
посвідченим секретарем
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області.
У зв'язку з чим 31 липня 2012 року
Обухівським районним судом Київської
області за наслідками розгляду
цивільної справи № 2/1018/111/12 було
задоволено позов ОСОБА_2, визнано
недійсним заповіт, складений 15 квітня
2011 року ОСОБА_3, посвідчений секретарем
Старобезрадичівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
зареєстрований в реєстрі № 38, рішення
вступило в законну силу, що
підтверджується копією рішення ( а.с.
19-21).

При цьому судом було встановлено, що
зазначений заповіт від 15 квітня 2011 року
ОСОБА_3 як заповідачем не підписувався,
тобто даний правочин не відповідав
волевиявленню спадкодавця.

А крім того судом також встановлено, що
20 листопада 2013 року Обухівським
районним судом Київської області за
наслідками розгляду справи № 1018/6647/12
було відмовлено в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 до Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, ОСОБА_2 про визнання
заповітів недійсними. Дане рішення
після його перегляду 30 січня 2014 року
апеляційним судом Київської області
набрало законної сили. (а.с. 22-28)

У зв'язку з наявністю вказаних судових
рішень ОСОБА_2 09 квітня 2014 року подав
державному нотаріусу Обухівської
районної державної нотаріальної
контори заяву ( вхідний номер №113/02-14
від 10.04.2014 ) про видачу йому свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
складеним 02 листопада 2006 року
спадкодавцем ОСОБА_3, тобто останнім
діючим заповітом .

Однак листом від 30 квітня 2014 року за
вихідним №477/02-14 завідуючою
Обухівською державною нотаріальною
конторою Клименко О.П. ОСОБА_2 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
складеним 02 листопада 2006 року
спадкодавцем ОСОБА_3 на користь
заявника ОСОБА_2, із підстав
передбачених ч.4 ст. 1254 ЦК України. ( а.с.
29).

Вирішуючи вказаний спір та
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції мотивував свій
висновок тим, що відповідно ухвалених
судами судових рішень від 31 липня 2012
року та 20 листопада 2013 року
встановлено, що ОСОБА_3 не складав та не
підписував 15 квітня 2011 року заповіт на
користь ОСОБА_1, який зареєстрований за
№ 38 секретарем Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області на земельну ділянку
(пай) загальною площею 2,7 га цільове
призначення ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
КСП «Колос», даний заповіт складався
іншою особою, тобто не було
волевиявлення заповідача на
скасування попереднього заповіту та
складення нового, тому в даному випадку
діє заповіт складений заповідачем 2
листопада 2006 року на користь ОСОБА_2, як
останнього дійсного ( законного)
заповіту.

Колегія суддів вважає за зазначений
висновок суду першої інстанції
законним та обґрунтованим виходячи з
наступного.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
визначено, що заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України, право
на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Право на
заповіт здійснюється особисто.

Стаття 1236 ЦК України передбачає, що
чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини.

Заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 1248 ЦК України, нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих технічних
засобів.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції
встановлені дійсні обставини по
справі, перевірені доводи позивача,
проте що спадкодавцем ОСОБА_3 заповіт
від 15 квітня 2011 року не підписував і
саме з цих підстав він визнаний
недійсним.

Посилання апелянта на те, що відповідно
до вимог ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо
новий заповіт, складений заповідачем,
був визнаний недійсним, чинність
попереднього заповіту не
відновлюється, крім випадків
встановлених ст. ст. 225, 231 ЦК України, а
тому відмова нотаріуса у видачі
позивачу ОСОБА_2 свідоцтва про право
власності на земельну ділянку за
заповітом є обґрунтованою, не
відповідає вимогам закону на думку
колегії суддів є безпідставною
виходячи з того, що рішенням
Обухівського районного суду Київської
області від 31 липня 2012 року за
наслідками розгляду цивільної справи
№ 2/1018/111/12 було задоволено позов ОСОБА_2,
визнано недійсним заповіт, складений 15
квітня 2011 року ОСОБА_3, посвідчений
секретарем Старобезрадичівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, зареєстрований в
реєстрі № 38. При цьому судом було
встановлено, що зазначений заповіт від
15 квітня 2011 року ОСОБА_3 як заповідачем
не підписувався, тобто волевиявлення
спадкодавця на скасування заповіту від
02 листопада 2006 року та складення нового
заповідального розпорядження щодо
предмета заповіту не було та ним не
складалося, а тому доводи нотаріуса
щодо відсутності підстав для видачі
свідоцтва про право на спадщину є
необґрунтованими.

Оскільки державним нотаріусом не
визнається дія заповіту складеного
ОСОБА_3 02 листопада 2006 року на користь
ОСОБА_2, тому суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2,
підтвердивши чинність вказаного
правочину та право позивача на
спадкування.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для його скасування .

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, а тому апеляційну скаргу
відхиляє, а рішення суду залишає без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 , 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 22 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв