АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселення, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Посилалося на те, що відповідно до
укладеного кредитного договору №
СVI0GK03450015 від 28.08.2007р. ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 48150,00 доларів США. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,08% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 27.08.2037
року.У порушення умов договору
відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконує. У зв'язку з порушенням ним
зобов'язань за кредитним договором
станом на 15.10.2013 року ОСОБА_1 має
заборгованість 30323,81 доларів США., яка
складається з: 24690,66 доларів США
заборгованість по кредиту; 3546,19 доларів
США заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 514,48 доларів США
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 98,69 доларів США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором., а також
штрафи, відповідно до умов договору:
фіксована частина 31,29 долар США;
процентна складова 1442,50 доларів США.

22-ц-/794/400/14 р.
Головуючий у 1-й
інстанції Данилюк М.І.

категорія 19/27
Доповідач
Галичанський А.Д.

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором 25.04.2008
року укладено договір іпотеки №
СVI0GK03450015. Згідно договору іпотеки
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 надали в
іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок
АДРЕСА_1.

Просили в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ СVI0GK03450015 від 28.08.2007 р в розмірі 30323,81
долар США, що за курсом НБУ складає
242287,24 грн. - звернути стягнення на
предмет іпотеки: будинок АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк», з
укладанням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити відповідача ОСОБА_2, яка
зареєстрована та проживає в будинку
АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
Державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
поширюється на адресу вказаного
будинку.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 24 грудня
2013 року позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості в
розмірі 30323,81 долар США, що за курсом НБУ
складає 242287,24 грн. за кредитним
договором № СVI0GK03450015 від 28.08.2007 р.
звернуто стягнення на предмет іпотеки:
будинок АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ
«Приватбанк», з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить
змінити вищезазначене рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про виселення відповідачів з
житлового будинку, розташованого за
адресою будинок АДРЕСА_1 і ухвалити
нове рішення про задоволення
зазначених позовних вимог.

Вважає, що при ухваленні рішення в
частині відмови позовних вимог про
виселення суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, неправильно застосував
норми матеріального права і порушив
норми процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи частково в задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що до позивача право власності на
предмет іпотеки не переходило, а
перейшло право розпоряджатись
предметом іпотеки, тому позовна вимога
в частині виселення ОСОБА_2, яка
зареєстрована та проживає в житловому
будинку, розташованому за адресою по
АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна з
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після
прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.40 Закону України «Про
іпотеку» після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач ОСОБА_2 протягом одного
місяця з дня отримання вимоги позивача
(а.с.13-19) не звільнила житловий будинок у
встановлений законом строк, а отже
підлягає виселенню відповідно до
вищезазначених норм законодавства на
підставі рішення суду.

Однак, при вирішенні даної справи суд
першої інстанції вищевказаних норм
закону до уваги не взяв і ухвалив
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
виселення ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_1 з порушенням норм
матеріального права, що відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
його скасування і ухвалення нового
рішення.

Апеляційну скаргу в частині виселення
ОСОБА_1 слід відхилити, оскільки
відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції. Вимоги про
виселення ОСОБА_1 в суді першої
інстанції позивачем не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 24 грудня
2013 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
виселення ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_1 зі зняттям її з реєстраційного
обліку в органі МВС України в
Чернівецькій області, до повноважень
якого входять питання громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб, скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» в цій частині
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку
АДРЕСА_1 зі зняттям її з реєстраційного
обліку в органі МВС України в
Чернівецькій області до повноважень
якого входять питання громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних
осіб.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 121 грн. 80
коп. за сплату судового збору в суді
апеляційної інстанції та 114 грн. 70 коп
за сплату судового збору в суді першої
інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригнало згідно