РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2014 року Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
Аркатової К.В.

секретаря
Подосокорської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
у якому просить визнати за ним право
власності на 4/18 частини земельної
ділянки АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті його дружини
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина
ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася
спадщина - 4/18 частини земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Зазначена частина земельної ділянки
належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
24.02.2001 року.

Інша частина спадкової земельної
ділянки по 7/18 належить йому та ОСОБА_4 -
сестрі ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
24.02.2001 року.

Спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_3 є він - чоловік останньої та
відповідач у справі - ОСОБА_2 - син
померлої, інших спадкоємців немає.

Спадщину він прийняв, звернувшись у
встановлений законом строк до 12-ї
Харківської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини. Відповідач ОСОБА_2 також
звернувся до нотаріальної контори, але
від прийняття спадщини відмовився на
його користь.

Влітку 2013 року він звернувся до 12-ї
Харківської державної нотаріальної
контори за видачею свідоцтва про право
на спадщину за законом. Під час
перевірки документів з'ясувалося, що
після отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на 4/18 частини
земельної ділянки та реєстрації його
ОСОБА_3 повинна була зібрати необхідні
документи для отримання державного
акту на право приватної власності на
землю на своє ім'я, але через важку
хворобу вона цього не зробила.
Відсутність державного акту на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_3 стала приводом для неможливості
оформлення його спадкових прав через
нотаріальну контору, у зв'язку з чим
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав, не заперечував проти їх
задоволення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3,
актовий запис № 10177, згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2 від 01.08.2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина - 4/18 частини земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Зазначена частина земельної ділянки
належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
24.02.2001 року, посвідченого державним
нотаріусам Шостої Харківської
державної нотаріальної контори
Головащенко О.Л., реєстровий № 2-370.

Інша частина спадкової земельної
ділянки по 7/18 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4
- сестрі ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
24.02.2001 року, посвідченого державним
нотаріусам Шостої Харківської
державної нотаріальної контори
Головащенко О.Л., реєстровий № 2-372.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_3 є ОСОБА_1 - позивач у справі,
чоловік останньої та відповідач у
справі - ОСОБА_2 - син померлої, інших
спадкоємців немає.

Спадщину позивач прийняв, звернувшись
у встановлений законом строк до
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Відповідач ОСОБА_2
також звернувся до нотаріальної
контори, але від прийняття спадщини
відмовився на користь позивача.
Вказане підтверджується листом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори від 05.03.2014 року №
703/01-16.

Відповідно до ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.1217 ЦК України,
спадкування в Україні здійснюється за
законом та за заповітом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті своєї дружини -
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відповідач ОСОБА_2, який також є
спадкоємцем першої черги після смерті
своєї матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відмовився від
прийняття спадщини на користь батька
ОСОБА_1

Влітку 2013 року позивач звернувся до
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Під час перевірки документів
з'ясувалося, що після отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 4/18 частини земельної
ділянки та реєстрації його ОСОБА_3
повинна була зібрати необхідні
документи для отримання державного
акту на право приватної власності на
землю на своє ім'я, але через важку
хворобу цього не зробила. Відсутність
державного акту на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_3 стала
приводом для неможливості оформлення
його спадкових прав через нотаріальну
контору.

Таким чином, з урахуванням викладеного
вище, аналізуючи зібрані у справі
докази, з метою недопущення порушення
права приватної власності, суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

З урахуванням наведеного,
керуючись ст.ст.6,8,10,60,208,209,212-215,218 ЦПК
України, ст.ст.344,1216,1217,1218,1261 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 4/18 частини земельної ділянки
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті дружини ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Харківської області через
Дзержинський районний суд м.Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий