Справа № 583/433/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого судді
Ільченко В.М.

при секретарі
Вербі Н.О.

за участю представника позивача
Материнської М.О.

представників ВДВС Охтирського МРУЮ
Матосової І.Ю., Шевченко Я.А.

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Охтирка
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до відділу
державної виконавчої служби
Охтирського міськрайонного управління
юстиції, ОСОБА_5 про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2014 року відкрито провадження у
справі. Позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідно до кредитного
договору № 1777-мк від 12.06.2008 року
відповідач ОСОБА_5 отримав кредит у
розмірі 50000 доларів США з встановленим
графіком погашення кредиту. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 12.06.2008 року з
відповідачем ОСОБА_5 був укладений
договір застави автотранспорту №
1777-мк, відповідно до якого останнім
були передані в заставу позивачу
транспортні засоби: сідловий тягач-Е,
МАЗ 54323, 1996 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1, №
кузоваНОМЕР_2; сідловий тягач-Е, DAF 95 XF380,
2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3, № кузова
НОМЕР_4; н/причеп-бортовий GROENEWEGEN DRO 12-24,
1997 року випуску, ДНЗ НОМЕР_5, № кузова
НОМЕР_6. З витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна № 40988405 від
18.06.2013 року стало відомо, що на
зазначені транспортні засоби
накладено арешт постановою державного
виконавця ВП №24862736 від 25.02.2011 року
(стягувач - УкрпромБанк) та постановою
ВП № 38210770 від 29.05.2013 року (стягувач - ПАТ
КБ «ПриватБанк»). На даний час у ВДВС
Охтирського МРУЮ виконавчих
проваджень про стягнення на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» не має. Оскільки
право застави у ПриватБанку виникло
раніше, ніж був накладений арешт
постановами державного виконавця,
заборгованість відповідача ОСОБА_5
перед банком складає 48585,60 доларів США
(388198,94 грн.), яка значно перевищує
вартість предмету застави, просить
зобов'язати ВДВС Охтирського МРУЮ
зняти арешт із зазначеного
заставленого майна.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала, не заперечувала проти зняття
арешту з даних транспортних засобів.

Представники ВДВС покладаються на
розсуд суду.

Суд проаналізував матеріали справи,
вислухав пояснення сторін, дослідив
письмові докази, дійшов наступного
висновку.

Між сторонами виникли правовідносини
щодо забезпечення виконання
зобов'язання.

Судом встановлено, що 12.06.2008 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_5 укладені
кредитний договір № 1777-мк та договір
про видачу траншу № 1777/1-мк. Згідно умов
кредитного договору останній отримав
кредит в розмірі 50000 доларів США, з
кінцевим терміном повернення 11.06.2013
року, що підтверджується зазначеним
договором. Для забезпечення виконання
зобов'язань кредитного договору між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем
ОСОБА_5 12.06.2008 року укладений договір
застави транспорту № 1777-мк, відповідно
до якого в заставу позивачу були
передані сідловий тягач-Е, МАЗ 54323, 1996
року випуску, ДНЗ НОМЕР_1, №
кузоваНОМЕР_2; сідловий тягач-Е, DAF 95 XF380,
2001 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3, № кузова
НОМЕР_4; н/причеп-бортовий GROENEWEGEN DRO 12-24,
1997 року випуску, ДНЗ НОМЕР_5, № кузова
НОМЕР_6. На підставі зазначеного
договору застави 24.06.2008 року
транспортні засоби зареєстровані в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна як застава рухомого майна, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна від
18.06.2013 року № 40988405. 01.06.2010 року між
зазначеними сторонами була укладена
додаткова угода № 1 договору про видачу
траншу № 1777-мк від 12.06.2008 року.

25.02.2011 року постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Матосовою І.Ю. на підставі виконавчого
листа № 2-1617, виданого 18.10.2010 року
Охтирським міськрайонним судом
Сумської області, відкрите виконавче
провадження № 24862736 про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ТОВ «Укрпромбанк»
155868,28 грн. та накладений арешт на майно
боржника. 27.03.2013 року державним
виконавцем винесена постанова про
повернення даного виконавчого листа
стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст.
50 Закону України «Про виконавче
провадження».

З матеріалів виконавчого провадження
№ 38210770, відкритого 29.05.2013 року
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Охтирського міськрайонного управління
юстиції Шевченко Я.А. на підставі
виконавчого листа № 2/0417/4010/2012, виданого
08.06.2012 року Індустріальним районним
судом м. Дніпропетровськ, про стягнення
з ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 229813,06 грн., вбачається, що
06.09.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення
арешту на все майно, що належить ОСОБА_5

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 18.06.2013 року
№ 40988405, на все майно, що належить
ОСОБА_5, накладено арешт на підставі
постанов державних виконавців ВДВС
Охтирського міськрайонного управління
юстиції ВП № 24862736 від 25.02.2011 року та ВП
№38210770 від 29.05.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу» застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами. Застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Згідно із ст. 589 ЦК України та ст. 19
Закону України «Про заставу» в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, за рахунок якого
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойкою), необхідні
витрати за утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Судом встановлено, що право застави у
ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло в момент
укладення договору застави в
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору № 1777-мк, а саме -
12.06.2008 року, тоді як постанови про арешт
майна боржника винесені 21.10.2011 року та
30.05.2013 року.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Таким чином, позивач має першочергове
право на звернення стягнення на
заставлене майно боржника, як
заставодержатель, ніж задоволення
вимог стягувача ТОВ «Укрпромбанк»,
який не є таким.

З розрахунку заборгованості, наданого
позивачем, вбачається, що станом на
28.01.2014 року заборгованість ОСОБА_5 по
кредитному договору № 1777-мк від 12.06.2008
року становить 48585,60 доларів США.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення з-під арешту.

Оскільки позивач як заставодержатель,
за наявності арешту, накладеного на
заставне майно в іншому виконавчому
провадженні, не може задовольнити свої
вимоги щодо стягнення кредитної
заборгованості за рахунок предмета
застави через невиконання боржником
умов кредитного договору, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 572, 589 ЦК України, ст.ст. 1, 19 Закону
України «Про заставу», ст. 14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст.ст. 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 58-60,
212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції
зняти арешт з:

сідлового тягача-Е, МАЗ 54323, 1996 року
випуску, ДНЗ НОМЕР_1, № кузоваНОМЕР_2;

сідлового тягача-Е, DAF 95 XF380, 2001 року
випуску, ДНЗ НОМЕР_3, № кузова НОМЕР_4;

н/причепа-бортового GROENEWEGEN DRO 12-24, 1997
року випуску, ДНЗ НОМЕР_5, № кузова
НОМЕР_6,

накладений постановами ВП № 24862726 від 25
лютого 2011 року та ВП № 38210770 від 29 травня
2013 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Охтирський міськрайонний суд
Сумської області протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
В.М.
Ільченко