КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07
лютого 2014 року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов
В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю позивачки
ОСОБА_1

представника третьої особи
Чулкова Р.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської
ради, треті особи: інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області, управління
Держземагенства у місті Макіївці
Донецької області, про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
прав забудовника житлового будинку в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовною заявою до Макіївської
міської ради, треті особи: інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області,
управління Держземагенства у місті
Макіївці Донецької області про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання прав забудовника житлового
будинку в порядку спадкування за
законом, мотивуючи свої вимоги
неможливістю іншим чином прийняти
спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги, на
обґрунтування яких послалась на факти
і обставини викладені у позовній заяві
та зазначила, що на підставі рішення
виконавчого комітету Кіровської
районної ради народних депутатів
трудящих від 12 травня 1955 року її матері
- ОСОБА_3 для будівництва житлового
будинку була виділена земельна ділянка
площею 400 м2 по АДРЕСА_1. В межах
відведеної земельної ділянки її батько
ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 на кошти сім'ї у
період з 1955 року по 1964 рік звели
житловий будинок, а також господарчі і
службові споруди. В подальшому будинку
було присвоєно АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько ОСОБА_4
Після їх смерті відкрилась спадщина у
вигляді спірного домоволодіння, єдиною
спадкоємицею за законом якого є
позивачка - ОСОБА_1 Вона фактично
прийняла спадщину, оскільки все своє
життя була зареєстрована, проживала і
проживає у спірному будинку по
теперішній час, опікується ним та
належною до нього земельною ділянкою, у
неї залишились всі документи на
будинок, вона сплачує всі комунальні
платежі. У 1964 році після забудови
будинку батьки звертались до БТІ м.
Макіївки, співробітниками якого
виготовлявся технічний паспорт, але з
яких підстав йог не було здано в
експлуатацію та не було проведено його
реєстрацію, на теперішній час
встановити неможливо. За таких
обставин ОСОБА_1 позбавлена можливості
отримати правовстановлюючий документ.

Посилаючись на викладені обставини
позивачка просить суд встановити факт
прийняття нею спадщини, яка відкрилась
після смерті її батьків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, у вигляді прав забудовника
житлового будинку та визнати за нею в
порядку спадкування за законом права
забудовника житлового будинку АДРЕСА_1

Представник відповідача - Макіївської
міської ради, який належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, не використав наданого
законом права на участь в судовому
засіданні. У своїй письмовій відповіді
юрисконсульт Головного управління
містобудування та архітектури
Макіївської міської ради Гнезділова
В.О. позовні вимоги не визнала, оскільки
на момент відкриття спадщини спірний
будинок не був прийнятий в
експлуатацію та у встановленому
законом порядку не був зареєстрований
спадкодавцем. Виходячи з виниклих
обставин просила суд відмовити
позивачці у задоволенні заявлених
вимог у повному обсязі.

Третя особа інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області також не використала
права на участь свого представника в
судовому засіданні, надавши письмову
заяву про розгляд справи за їх
відсутності. При винесенні рішення
покладались на розсуд суду.

Представник управління
Держземагенства у місті Макіївці
Донецької області - Чулков Р.П. в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнав повністю, пояснивши,
що зазначені домоволодіння та
господарчі споруди дійсно належали
померлій ОСОБА_3, яка після реєстрації
шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3. Але,
відповідно до пункту 8 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» якщо
будівництво здійснено згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини. Між тим, у матеріалах
справи відсутні відомості про те, що
забудовник мав проектну документацію
на будівництво та дозвіл на початок
виконання будівельних робіт, який діяв
на момент смерті забудовника. Крім
того, спірні житловий будинок та
господарчі споруди в установленому
законом порядку до теперішнього часу
не прийняті в експлуатацію і не
зареєстровані в бюро технічної
інвентаризації, тому вони відповідно
до положень закону є об'єктом
самочинного будівництва. Посилаючись
на викладені обставини просив
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
установив наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14
липня 1953 року в Кіровському відділі
реєстрації актів громадянського стану
міста Макіївки Донецької області,
актовий запис № 548.

Від даного шлюбу подружжя ОСОБА_3 мають
дочку - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка змінила
прізвище на «ОСОБА_1» у зв'язку з
реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5. Зазначені
обставини підтверджені відповідними
документами, які маються в матеріалах
справи.

12 травня 1955 року рішенням виконавчого
комітету Кіровської ради народних
депутатів трудящих м. Макіївки ОСОБА_3
на будівництво індивідуального
житлового будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою
виділена земельна ділянка площею 400
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету
Кіровської ради народних депутатів
трудящих м. Макіївки від 23 лютого 1961
року АДРЕСА_1

22 червня 1964 року службовими особами
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» були
складені Генеральний і поверховий
плани домоволодіння з позначенням
розмірів і меж земельної ділянки.
Забудовником домоволодіння зазначений
батько позивачки - ОСОБА_4.

Зазначені обставини визнані сторонами
у судовому засіданні, підтверджені
наявними в матеріалах справи
документами, тому у відповідності до
положень частини 1 статті 61 ЦПК України
не підлягають доказуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла у віці
64 років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть, серії НОМЕР_1, виданим 19 січня 1999
року Міським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Макіївки.

Виниклі правовідносини суд вважає за
необхідне розглянути на підставі
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, відповідно до положень п. 5
Заключних і перехідних положень ЦК
України 2004 року.

Положеннями ст. 524 ЦК України 1963 року та
ст. 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

Статтею 529 ЦК України 1963 року
передбачено, що при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

Як убачається з матеріалів справи та
пояснень позивачки наданих нею в
судовому засіданні, на час відкриття
спадщини, батько позивачки ОСОБА_4 та
вона сама, проживали разом з ОСОБА_3 на
момент її смерті і фактично вступили у
володіння та управління спадковим
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер у віці 69
років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2, виданим 16 січня 2003
року Макіївським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Донецького обласного управління
юстиції.

Відповідно до статей 548 та 549 Цивільного
кодексу України 1963 року для прийняття
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Позивачка в установленому законом
порядку не заявила про відмову від
прийняття спадщини, вона бажає
прийняти спадщину. Спадкоємці які б
мали право на обов'язкову частку у
спадщині відсутні.

Згідно інформації Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори,
підтвердженої витягами зі Спадкового
реєстру, на ім'я спадкодавця ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року спадкова
справа не була відкрита, від імені
останньої заповіти посвідчені не були.
Свідоцтва про право на спадщину не
видавались.

У відповідності з вимогами статті 549
Цивільного кодексу України 1963 року
ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла
спадщину після смерті свого батька
ОСОБА_4

Як зазначає позивачка у своїх
поясненнях, отримати свідоцтво про
право на спадщину, а саме на житловий
будинок АДРЕСА_1, вона не має
можливості, оскільки забудовниками
значились померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Крім того, на момент відкриття спадщини
спірний будинок не був прийнятий в
експлуатацію, а чинним законодавством
не передбачена можливість спадкування
об'єктів незавершеного будівництва. За
наведених обставин у інший спосіб, крім
як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є
спадкоємицею за законом, не може
реалізувати своє право на прийняття
спадщини.

Відповідно до пункту 8 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» якщо
будівництво здійснено згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Положеннями ч. 2 ст. 331 чинного ЦК
України передбачено, що право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Дослідженням в судовому засіданні
письмових доказів, судом встановлено,
що будівництво жилого будинку з
відповідними до нього господарчими і
службовими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 здійснювалось спадкодавцями
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з вимогами
чинного на той час законодавства на
відведеній у встановленому законом
порядку та призначеній для цього
земельній ділянці, хоча у подальшому
будинок так і не було здано в
експлуатацію.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їхні сукупності, суд
дійшов висновку, що визнання за ОСОБА_1,
як за єдиною спадкоємицею першої черги
за законом, яка прийняла спадщину права
забудовника жилого будинку та
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1 не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому вважає
позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Позивачка не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу
України 163 року, статтею 331 Цивільного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини, що залишилась
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у вигляді прав
забудовника жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
забудовника жилого будинку та
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті батьків:
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.А. Єжов