Справа № 110/4844/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.

Красноперекопський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді
Халдєєвої О.В.

при секретарі
Гевак С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
представника позивача ОСОБА_1 в
інтересах позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про усунення перешкод права
власності, які не пов'язані з
позбавленням володінням майном, третя
особа - ВДВС Красноперекопського МРУЮ в
АР Крим,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
усунення перешкод права власності, які
не пов'язані з позбавленням володінням
майном, вказавши третьою особою Відділ
державної виконавчої служби
Красноперекопського міськрайонного
управління юстиції в АР Крим.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наступним. Рішенням
Красноперекопського міськрайонного
суду АР Крим від 18.06.2013 року встановлено
факт проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
визнано спільною сумісною власністю та
поділене по ? частці кожному автомобіль
SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_1 та комплекс будівель та
споруд, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1. Дане рішення суду набрало
законної сили 02.07.2013 року. При вирішенні
питання з відповідачем ОСОБА_3 щодо
поділу майна виявилося, що на вказане
майно ще в січні місяці 2013 року було
накладено арешт в забезпечення позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики. На заяву ОСОБА_2 до
ВДВС Красноперекопського
міськроайонного управління юстиції в
АР Крим про зняття арешту з належного
на праві власності їй майна, позивачка
отримала відповідь, що виконавче
провадження 21.01.2013 року було відкрито
та накладено арешт на вказане в ухвалі
суду майно, а 12.02.2013 року виконавче
провадження було закінчено у зв'язку з
його виконанням. Оскільки на сьогодні
має місце факт накладення арешту на
спірне майно, коли обмежена можливість
реалізації позивачкою не лише права
користування, а і права розпорядження
належним їй на праві власності майном,
ОСОБА_2 вимушена звернутися до суду з
даним позовом.

Представник позивачки ОСОБА_1
позов довірительки підтримав та
просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з,явився, просить суд розглянути
справу без нього,з позовом згоден.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог тому що відповідно ст. 210
ЦК України право власності виникає з
моменту державної реєстрації. Крім
того, на час накладення арешту на майно
прав позивачки порушено не було так як
на той час вона не була власником майна.

Представник третьої особи- ВДВС
Красноперекопського МРУЮ в АР Крим, у
судове засідання не з,явився, просить
винести рішення на розсуд суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, вислухавши пояснення
сторін, з'ясувавши обставини, на які
посилаються сторони, як на підставу
своїх вимог та заперечень, оцінивши ці
докази в сукупності, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Частинами першими статей 316 і 317 ЦК
України визначено, що правом власності
є право особи на майно, яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб,
при цьому, власникові належать права
володіння, користування і
розпорядження своїм майном. Статтею 319
ЦК України передбачено, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист
прав усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню (ст. 386 ЦК України).

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном (від порушень, не пов'язаних з
позбавленням володіння).

Судом встановлено, що згідно
рішення Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим від 18.06.2013
року встановлено факт проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнано спільною
сумісною власністю та поділене по ?
частці кожному (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.)
автомобіль SUZUKI GRAND VITARA та комплекс
будівель та споруд, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1. Дане рішення суду
набрало законної сили 02.07.2013 року (а. с. 11
- 12).

Згідно листа ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим на
комплекс будівель та споруд, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 накладено арешт
(а. с. 7) у відповідності до ухвали суду №
110/127/13-ц від 14.01.2013 року (а. с. 14).

Постановою ВДВС
Красноперекопського МРУЮ АР Крим від
12.02.2013 року виконавче провадження з
примусового виконання вказаної ухвали
суду закінчено у зв'язку з виконанням
(а. с. 8).

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши встановлені судом
фактичні обставини по справі, оцінивши
представлені в силу ст. 60 ЦПК України
докази в їх сукупності, суд, виходячи із
встановлених в статтях 8 і 41
Конституції України принципів
верховенства права і непорушності
права приватної власності, відповідно
до правил пріоритетності
нормативно-правових актів та їх дії у
часі, дійшов висновку, що на час
накладення арешту на вищевказане
майно, позивачка ОСОБА_2 мала право
спільної сумісної власності на
вищевказане майно, а рішенням
Красноперекопського міськрайсуду від
18.06.2013 року спірне майно поділене між
співвласниками та позивачка отримала
право часткової власності на 1/2 частину
майна -комплексу будівель та споруд,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску,
державний номер НОМЕР_1). Рішення суду
набрало законної сили та підлягає
виконанню, але ухвалою суду від 14.01.2013
року було арештоване майно - комплекс
будівель та споруд, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, автомобіль SUZUKI GRAND
VITARA, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_1 (а.с.14), тому у позивачки виникли
перешкоди у праві користування та
розпорядження 1/2 частини вищевказаного
майна, та таким чином, слід позов
задовольнити та зняти арешт з 1/2
частини майна, яке належить ОСОБА_2

Керуючись ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 30, 60, 61, 79, 209, 212 - 215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача
ОСОБА_1 в інтересах позивачки ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод
права власності, які не пов'язані з
позбавленням володінням майном, третя
особа - ВДВС Красноперекопського МРУЮ в
АР Крим, - задовольнити.

Зняти арешт з 1/2 частини комплексу
будівель та споруд, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1; 1/2 частини автомобіля
SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, накладений згідно ухвали
Красноперекопського міськрайонного
суду АР Крим № 110/127/13-ц від 14.01.2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
Суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд
АР Крим шляхом подачі апеляції в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Суддя: О. В. Халдєєва