Справа № 4-с-23/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - Губерначук

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції в особі державного виконавця Третяченка Костянтина Юрійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Уран», -

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва в порядку цивільного провадження зі скаргою про визнання дій державного виконавця ВДВС Краматорського МУЮ Третяченка К.Ю. щодо ухвалення постанови від 03.12.2013 про закінчення виконавчого провадження неправомірними, зобов'язання ВДВС Краматорського МУЮ вжити заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», до виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 про стягнення з ТОВ «Уран» на користь ОСОБА_1 243083 грн 01 коп.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 передбачено стягнення з ТОВ «Уран» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 243083,01 грн. Постановою ВДВС Краматорського МУЮ 17.05.2012 було відкрито виконавче провадження у зведеному виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа №2-282-1/09 за вказаним рішенням. Згідно листа №976 від 07.06.2013 Донецька філія ПП «СП «Юстиція» повідомила управління юстиції про те, що не відбулась реалізація майна боржника у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. 11.06.2013 державний виконавець направив повідомлення стягувачам про те, що майно боржника не реалізовано. Разом з тим, вирішуючи питання про передачу стягувачам майна, державний виконавець не повідомив про це належним чином ОСОБА_1, який дізнався про можливість залишення нереалізованого майна у власність з великим запізненням від іншого стягувача ОСОБА_4, тому заяву про бажання залишити у власність нереалізоване майно відправив до ВДВС 07.10.2013. Постановою від 04.10.2013 державним виконавцем закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-282-1/09 Солом'янського районного суду м. Києва. Виконавчий лист був направлений у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, де постановою від 06.11.2013 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Постановою державного виконавця ВДВС Краматорського МУЮ Третяченко К.Ю. від 02.12.2013 було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого документа №2-282-1/09, а 03.12.2013 постановою ВДВС Краматорського МУЮ Третяченко К.Ю. закінчив вказане виконавче провадження. У зв'язку з чим ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця ВДВС Краматорського МУЮ Третяченка К.Ю. неправомірними та просить зобов'язати ВДВС Краматорського МУЮ вжити заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», до виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 про стягнення з ТОВ «Уран» на користь ОСОБА_1 243083 грн 01 коп.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяву про розгляду скарги у їх відсутності.

Суб'єкт оскарження в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, однак неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Так, відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Отже, з урахуванням того, що учасники цивільного процесу були належно повідомлені про час і місце судового засідання відповідно до ч.2,3 ст.74 ЦПК України шляхом завчасного направлення цим особам повістки-повідомлення з приводу вчинення даної процесуальної дії, у якій їх участь не є обов'язковою, тому правові підстави для забезпечення їх обов'язкової участі в судовому засідання відсутні.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників процесу на підставі наявних матеріалів, оскільки їх цілком достатньо для надання оцінки обґрунтованості заявленої скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч.1 ст.11 Закону "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 постанови № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 з ТОВ " Уран" стягнуто на користь ОСОБА_1 243083,01 грн.

В подальшому постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 17.05.2012 на підставі виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва було відкрито виконавче провадження у складі зведеного виконавчого провадження.

Так, в ході проведення виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Третяченко К.Ю. здійснено запити до компетентних органів з метою виявлення майнового стану боржника, за результатами яких було отримано відповідь КП «БТІ» м.Краматорськ», що за боржником зареєстровано вбудоване в будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 на підставі рішення Північно-Донбаського постійно діючого Третейського суду від 28.01.2008 (що складає 19/100 часток від всієї будівлі), на підставі чого державним виконавцем складено акт опису й арешт майна боржника ТОВ «Уран» від 13.07.2012.

В ході здійснення виконавчих дій щодо проведення оцінки та подальшої реалізації вказаного нерухомого майна, вартість вищезазначеного описаного й арештованого майна склала 984705,00 грн (без врахування ПДВ).

Як зазначив заявник, листом №976 від 07.06.2013 Донецька філія ПП «СП «Юстиція» повідомила ВДВС Краматорського міського управління юстиції про нездійснення реалізації майна боржника у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Положенням п.п.5-12 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону.

У разі якщо від продажу частини майна виручену суму, достатню для задоволення вимог стягувача, сплати виконавчого збору, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а також сплати штрафу, продаж арештованого майна припиняється.

На підставі зазначеного, 11.06.2013 державним виконавцем направлено повідомлення сторонам про не реалізацію майна боржника та запропоновано заявити про бажання залишити за собою непродане майно.

Однак, як встановлено судом в ході розгляду справи, заявник ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про вищезазначене, та дізнався із запізненням про можливість залишення за собою нереалізованого майна боржника від іншого стягувача у зведеному виконавчому провадження ОСОБА_4, тому заяву про бажання залишити у власність нереалізоване майно відправив 07.10.2013.

04 жовтня 2013 року державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Третяченко К.Ю. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій встановлено, що в ході провадження виконавчих дії державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника від 13.07.2012, а саме описано та арештовано: приміщення вбудоване в будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1, на підставі рішення Північно-Донбаського постійно діючого Третейського суду від 28.01.2008 по справі № 16/08 (що складає 19/100 часток від усієї будівлі). Згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання від 22.11.2012, вартість описаного и арештованого майна, становить - 984 705,00 грн. (без врахування ПДВ). До відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції надійшов лист Донецької Філії ПП «СП «Юстиція» за №976 від 07.06.2013, про не здійснення реалізації майна боржника у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Також в постанові зазначено, що станом на 11.07.2013 року до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції надано листи стягувачів, а саме: ОСОБА_5 (заява від 26.07.2013 року), ОСОБА_6 (заява від 29.06.2013 року), ОСОБА_4 представнику стягувача ОСОБА_7 (заява від 29.062013 року). Враховуючи викладене різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_5 (заява від 26.07.2013 року), ОСОБА_6 (заява від 29.06.2013 року), ОСОБА_4 представнику стягувача ОСОБА_7 (заява від 29.062013 року) становить 47571,62 грн. Станом на 04.102013 на рахунок відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції зазначені кошти не надходили. В ході провадження виконавчих дії державним виконавцем майна належного боржнику та на яке згідно Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення, яке перебуває на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції не встановлено. При здійсненні примусового виконання відомостей щодо місця отримання доходів боржником на території на яку поширюється компетенція державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції та на які згідно Закону України "Про виконавче провадження" можливо звернути стягнення до державного виконавця не надходило. В ході провадження виконавчих дії державним виконавцем встановлено, що: ТОВ «Уран» відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців знаходиться за адресою: вул. Патріса Лумумби, буд.21/10, Печерський район, м. Київ; Засновник ТОВ «Уран» ОСОБА_8 мешкає (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_2, Печерський район, м. Київ; відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Київ, постанова від 20.05.2010 року по справі № 2а-4601/10/2670. за адміністративним позовом ДПА у Печерському районі м. Києва, юридичну особу ТОВ «Уран» припинено. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, головою комісії призначено ОСОБА_9 Відповідно до поданого стягувачем Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ТОВ «Уран» володіє корпоративними правами у ТОВ «УІФК «Уран-Інвест» місцезнаходження якого: вул. Предславинська, 34-Б, Печерський район м. Києва.

На підставі зазначеного, з метою перевірки майнового стану за місцем знаходження боржника, його засновників, звернення стягнення на корпоративні права боржника або застосування норм ст.67 ЗУ «Про виконавче провадження», що підвідомче відділу ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець ВДВС Краматорського міського управління юстиції Третяченко К.Ю. відповідно до п.10. ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» постановив направити виконавче провадження по примусовому виконавчому документу №2-282-1/09, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Уран» боргу на користь ОСОБА_1 на загальну суму 243083,01 грн, до ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що начальником ВДВС Краматорського міського управління юстиції 29.11.2013 року було винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.10.2013, виданої державним виконавцем Третяченко К.Ю., так як 29.11.2013 до ВДВС Краматорського міського управління юстиції надано постанову про відмову у відкриття виконавчого провадження ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 06.11.2013, в якій зазначено, що державним виконавцем не додано документів щодо перевірки майнового стану боржника, не додано постанови про арешт майна боржника, постанови про стягнення виконавчого збору.

На підставі цього, 2 грудня 2013 року ВДВС Краматорського міського управління юстиції було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, а 03.12.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконавчому документу №2-282-1/09, виданого Солом'янським районним судом м. Києва щодо стягнення з ТОВ «Уран» боргу на користь ОСОБА_1 на загальну суму 243083,01 грн, у зв'язку підвідомчістю ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Разом з тим, представник заявника ОСОБА_2 вважає дії державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції Третяченка К.Ю. щодо ухвалення постанови від 03.12.2013 про закінчення виконавчого провадження неправомірними, так як заявник, який є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, 07.10.2013 відправив заяву до ВДВС Краматорського МУЮ про бажання залишити у власність нереалізоване майно.

Вирішуючи питання про передачу зазначеним стягувачам нереалізованого майна, державний виконавець Третяченко К.Ю. належним чином не перевірив, чи всі стягувачі отримали такі повідомлення, оскільки від цього залежить різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою, що підлягає стягненню на користь стягувачів.

Зі змісту позовної заяви стягувачів від 13.11.2013 року вбачається, що державний виконавець Третяченко К.Ю. не всіх стягувачів повідомив, зокрема, ОСОБА_1, про можливість залишити у власність нереалізоване майно.

У матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували ці доводи скарги заявника.

При належному повідомлені всіх стягувачів у зведеному виконавчому провадженні сума коштів, що підлягали стягненню на користь стягувачів становила б 1 429 675,53 грн., що перевищує початкову вартість нереалізованого майна і відповідно не було необхідності сплачувати стягувачами 47571,62 грн., в тому числі і ОСОБА_1

Відсутні в матеріалах справи і дані про час отримання стягувачем ОСОБА_1 зазначеного листа, а представником було зазначено, що лист про залишення ОСОБА_1 за собою нереалізованого майно не був отриманий останнім, а лише від іншого стягувача ОСОБА_4 дізнався про вищевикладене.

Тому лише 07.10.2013 ОСОБА_1 направив державному виконавцю листа про бажання отримати у власність нереалізоване майно.

Таким чином, не повідомивши належним чином всіх стягувачів про можливість отримати у власність нереалізованого майна та закінчивши виконавче провадження до закінчення строку, який був наданий стягувачам для сплати грошових коштів на відповідні рахунки, державний виконавець порушив вимоги Закону України "Про виконавчу службу" та права і законні інтереси ОСОБА_1, оскільки не вжив передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі .

Крім того, згідно ч.6 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

З огляду на вищевикладене та у сукупності досліджених доказів, суд приходиться до висновку, що викладені заявником обставини є обґрунтованими, оскільки свідчать, що дії державного виконавця по примусовому виконанню рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 про стягнення з ТОВ "Уран" на користь ОСОБА_1 243083,01 грн. є неправомірними, а відтак суд вважає за необхідне поновити права заявника шляхом зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції вжити заходи передбачені Законом України "Про виконавче провадження" до примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 про стягнення з ТОВ "Уран" на користь ОСОБА_1 243083,01 грн.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 386-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу скаргу ОСОБА_1 на дії відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції в особі державного виконавця Третяченка Костянтина Юрійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Уран» - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Третяченка Костянтина Юрійовича щодо ухвалення постанови від 03.12.2013 про закінчення виконавчого провадження неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції вжити заходи передбачені Законом України "Про виконавче провадження" до виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2009 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уран" на користь ОСОБА_1 243083,01 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Г.О. Козленко