ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/634/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ЛЯШЕНКО Ю.Ю.

за участю

позивача
ОСОБА_1;

відповідача
ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на життя,
відсутності взаєморозуміння в
подружньому житті. Вони не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбні стосунки. Подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
неможливі.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечувала,
просила шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленим наступні
обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 23 жовтня
2005 року, який було зареєстровано
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського міського
управління юстиції Тернопільської
області України, актовий запис №1796. Від
шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про його народження серії
НОМЕР_1.

Судом встановлено, що між подружжям
тривалий період часу виникали
непорозуміння та спільне життя в них не
склалось у зв'язку з різними поглядами
на життя. Вони не ведуть спільного
господарства та не підтримують шлюбні
стосунки.

Відповідно до стст. 21, 24 Сімейного
кодексу України (далі по тексту - СК
України) шлюбом є сімейний союз жінки
та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню, оскільки
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін та інтересам
дитини.

Крім того, судом встановлено, що спорів
про поділ майна та місце проживання
малолітньої дитини між сторонами на
даний час не існує. Дитина буде
проживати з відповідачем.

Судові витрати відповідно до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 21, 24, 110, 112 Сімейного кодексу
України, стст. 88, 208, 214, 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2005 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського міського
управління юстиції Тернопільської
області України, актовий запис №1796, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.