Справа № 591/7473/13-ц
Провадження № 2/591/67/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Грищенко О.В.

секретаря - Біріної Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у
справах дітей Сумської міської ради
про усунення перешкод у вихованні
дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
згідно з рішенням виконавчого комітету
Сумської міської ради від 11.01.2011 року
був встановлений спосіб його участі у
вихованні малолітніх дітей, які після
розірвання його шлюбу з відповідачкою,
проживають разом з нею, а саме: у формі
періодичних побачень з ними протягом
чотирьох годин щонеділі, в присутності
матері. Відповідачка зазначене рішення
не виконує, перешкоджає йому бачитися
та спілкуватися з доньками, брати
участь у їх вихованні. В судовому
засіданні позивач свої вимоги уточнені
вимоги підтримав та просив зобов'язати
відповідача не чинити перешкод у
спілкуванні з неповнолітніми ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, та у їх вихованні. Визначити час
для спілкування з доньками за місцем
його проживання АДРЕСА_3 та за місцем
проживання дітей АДРЕСА_1, шляхом
щотижневих побачень з ними кожної
суботи та неділі з 10-00 до 18-00 год. За
бажанням дітей та попередньою
узгодженістю з їх матір'ю в період
літніх канікул вивозити їх за межі м.
Суми для оздоровлення або розваг.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
пояснила, о будь-яких перешкод
відповідачу у спілкуванні та його
участі у вихованні неповнолітніх дітей
не вчиняє, рішення виконкому не
порушує, навпаки, сам позивач тривалий
час не виявляв бажання спілкуватися з
дітьми. На даний час він безперешкодно
відвідує дітей та спілкується з ними,
але старша донька ОСОБА_3 не бажає
бачитися з батьком, вона боїться його, у
звязку з чим після останнього
побачення з батьком в школі навіть
проходила реабілітаційний курс у
психолога.

Представник третьої особи на
підставі висновку служби у справах
дітей Сумської міської ради вважав
позовні вимоги необґрунтованими, надав
суду письмовий висновок та довідки
психолога.

Суд, заслухавши пояснення сторін
та їх представників, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що сторони перебували у
шлюбі, та у них народилося дві доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за її згодою, та з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких є
відповідач, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження та рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від
22.12.2010 року про розірвання шлюбу.
(а.с.9-11).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Сумської міської ради від
11.01.2011 року був визначений спосіб
участі батька у вихованні малолітніх
дітей, які після розірвання його шлюбу
з відповідачкою, проживають разом з нею
АДРЕСА_2, а саме: у формі періодичних
побачень з ними протягом чотирьох
годин щонеділі, в присутності матері
(а.с.12).

Відповідно до висновку № 3145 від 20.12.2013
року служби у справах дітей Сумської
міської ради, доцільно визначити
спосіб участі батька ОСОБА_1 у
вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у формі періодичних побачень з
дітьми протягом чотирьох годин
щонеділі, в присутності матері.

Як вбачається з довідок психолога
інформаційно-методичного центру
управління освіти і науки СМР, 15.11.2013 р.
було проведено діагностичну бесіду з
ОСОБА_3 щодо психологічних
особливостей взаємовідносин дитини із
своїми батьками, а з 18.12.2013 року за
зверненням матері малолітньої ОСОБА_3
Було проведено корекційні заняття з
дитиною та надана психологічна
допомога. У довідках зазначається, що
дівчинка не бажає проводити свій
вільний час з батьком, не пам'ятає
останніх зустрічей з ним. Під час
надання ОСОБА_3 психологічної допомоги
в грудні 2013 р. та проведення з нею
корекційних занять, було з'ясовано, що
дівчинка не хоче спілкуватися з
батьком, оскільки відчуває образу,
спричинену під час з'ясування
стосунків між батьками з проявами
фізичного насильства по відношенню до
матері.

З довідки навчального закладу, де
навчається ОСОБА_3, вбачається. Що
батько ОСОБА_3 за весь період навчання
дівчинки в закладі до школи не
приходив, батьківські збори не
відвідував, з класним керівником,
вчителями та вихователем з питань
навчання дитини не спілкувався. Мати
дитини бере участь у батьківських
зборах, систематично відвідує школу
(а.с.54).

Довідка аналогічного змісту надана
також дошкільним навчальним закладом,
який відвідує молодша донька сторін у
справі - ОСОБА_4, де зазначеною, що
батько жодного разу в дитячому садочку
не з'являвся, батьківські збори не
відвідував. (а.с.55).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу
України той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 158 СК України, рішення органу
опіки і піклування є обов'язковим до
виконання.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд вважає, що позивачем не
надано суду достатніх і переконливих
доказів про те, що відповідачка чинить
йому перешкоди у спілкуванні з дітьми
та у їх вихованні. Так, твердження
позивача у цій частини не
підтверджуються жодним доказом. В той
же час встановлено, що батько не
відвідує навчально-виховні заклади, де
перебувають його доньки, не
спілкується з вчителями щодо їх
навчання та розвитку. Старша донька не
виявляє бажання спілкуватися з батьком
через психологічну травму. Молодшій
доньці на даний час виповнилося лише
чотири роки. Таким чином, враховуючи
висновок служби у справах дітей, суд
вважає, що необхідно під час
періодичних побачень батька з дітьми
визнати обов'язковою присутність їх
матері - ОСОБА_2, для молодшої доньки -
через її вік, а для старшої доньки - у
звязку з її взаємовідносинами з
батьком, а тому, проводити ці побачення
лише за згодою дитини та за попередньою
домовленістю з матір'ю. Суд вважає
також за доцільне зазначити про
можливість побачень батька з дітьми
також в інший день тижня, крім
встановлених що недільних побачень
також за попередньою домовленістю з
ОСОБА_2, оскільки, на думку суду, це
відповідатиме інтересам неповнолітніх
дітей та їх батьків.

Керуючись ст. 157, 158 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 130, 212-215ЦПК
України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визначити час для спілкування
ОСОБА_1 з дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
за її згодою, та з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
щонеділі протягом чотирьох годин, або
за попередньою домовленістю з матір'ю -
ОСОБА_2, в інший день тижня, в формі
періодичних побачень батька з дітьми в
присутності їх матері.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана особою яка була
присутня при оголошенні рішення суду
протягом 10 днів з дня його оголошення а
особою яка не брала участі в розгляді
справи протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо скаргу не було
подано.

Суддя