Справа № 738/2502/13-ц Провадження №
22-ц/795/561/2014 Головуючий у I інстанції
-Волошина Н. В. Доповідач - Мамонова
О. Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: ГубарВ.С.,
Позігуна М.І.,

при секретарі: Остапенко Г.С.

з участю: представників
відповідача Попелухи А.М., Костенка М.І.,
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
„Менське підприємство по племінній
справі в тваринництві" на рішення
Менського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Приватного акціонерного товариства
„Менське підприємство по племінній
справі в тваринництві", Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія „Оранта"
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину, третя особа - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Менського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року позов ОСОБА_5 задоволено частково;
стягнуто з ВАТ НАСК „Оранта" на користь
ОСОБА_5 15600 грн. матеріальної шкоди, 2550
грн. моральної шкоди та 1189,57 грн. витрат
на правову допомогу; стягнуто з ПрАТ
„Менське підприємство по племінній
справі в тваринництві" на користь
ОСОБА_5 67450 грн. моральної шкоди та 629,35
грн. витрат на правову допомогу;
вирішено питання розподілу судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ „Менське
підприємство по племінній справі в
тваринництві" просить змінити рішення
суду, зменшивши розмір стягнутої
моральної шкоди на 40000 грн. та скасувати
рішення в частині стягнення 629,35 грн.
витрат на правову допомогу,
посилаючись на прийняття рішення з
порушенням норм закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом не було враховано
обставин щодо скрутного матеріального
становища апелянта та майнового і
сімейного стану третьої особи ОСОБА_7,
який відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, а відтак, судом
першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення, всупереч
положенням ст. 23 ЦК України та позиції
викладеної в Постанові Пленуму ВСУ від
31.03.1995 року „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", не було дотримано
принципу розумності та справедливості.
Також апелянт стверджує, що суд
безпідставно стягнув витрати на
правову допомогу, оскільки чинний ЦПК
України не передбачає відшкодування
витрат на оплату праці представника
сторони, в якості якого брав участь у
справі адвокат ОСОБА_4

Вислухавши суддю-доповідача,
заслухавши пояснення представників
відповідача Попелухи А.М., Костенка М.І.,
які підтримали апеляційну скаргу,
адвоката ОСОБА_4, який наполягав на
законності рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 в частині
стягнення з ПрАТ „Менське
підприємство по племінній справі в
тваринництві" 67450 грн. моральної шкоди,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач безповоротно втратив близьку
йому людину, поніс значні моральні
страждання, які носять триваючий
характер, зазнав істотних негативних
змін в особистому житті, також суд
врахував характер вчиненого злочину
(необережна форма вини), ступінь його
тяжкості, майновий стан відповідача -
ПРАТ «Менське підприємство по
племінній справі в тваринництві» та
третьої особи ОСОБА_6

З таким висновком районного суду
погоджується апеляційний суд, оскільки
він ґрунтується на матеріалах справи
та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судом по справі встановлено, що 19
вересня 2012 року близько 15-30 год. у м.
Мена Чернігівської області сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
водія ОСОБА_6, який керуючи автомобілем
ЗІЛ-ММЗ моделі 4502, державний номерний
знак НОМЕР_1, що належить ПрАТ «Менське
підприємство по племінній справі в
тваринництві», з яким ОСОБА_6 перебував
у трудових відносинах, не уступив
дорогу велосипедисту, внаслідок чого
здійснив спочатку наїзд, а в подальшому
і переїзд велосипедиста ОСОБА_8, яка
отримала тяжкі тілесні ушкодження, від
яких померла на місці події (а.с. 111-117,
118-121).

Вироком Менського районного суду
Чернігівської області від 06 лютого 2013
року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України та призначено покарання 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 1
рік; на підставі ст. 75 КК України
звільнено засудженого ОСОБА_6 від
відбуття основного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки; стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати;
стягнуто з ПрАТ „Менське підприємство
по племінній справі в тваринництві" на
користь ОСОБА_9 (брата позивача по
справі) 70000 грн. моральної шкоди (10-12).
Вироком апеляційного суду
Чернігівської області від 28 травня 2013
року вирок Менського районного суду
Чернігівської області від 06 лютого 2013
року щодо ОСОБА_6 в частині призначення
основного покарання скасовано;
призначено ОСОБА_6 покарання за ст. 286 ч.
2 КК України - 3 роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на 1 рік; в іншій
частині вирок залишено без змін.

При розгляді даної кримінальної справи
потерпілим також був визнаний ОСОБА_5,
який є сином померлої ОСОБА_8 (а.с. 99).

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/4001666 від
31.05.2012 року, ВАТ НАСК „Оранта"
застрахувало цивільно-правову
відповідальність ПРАТ «Менське
підприємство по племінній справі в
тваринництві» як власника
транспортного засобу ЗІЛ-ММЗ моделі 4502,
державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 41).

Виходячи з положень ст. 22 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, суд
першої інстанції обґрунтовано поклав
відповідальність за заподіяну
моральну шкоду внаслідок ДТП на ВАТ
НАСК „Оранта", як страхову компанію, в
межах ліміту відповідальності
застрахованої особи, та на ПрАТ
„Менське підприємство по племінній
справі в тваринництві" у розмірі, що
перевищує ліміт відповідальності
страховика.

Апеляційний суд, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги відповідно до
положень ст. 303 ЦПК України, знаходить,
що судом першої інстанції при
вирішенні питання про розмір
відшкодування моральної шкоди було
вірно застосовані приписи норм ст.ст. 23,
1167 ЦК України та визначено його з
урахуванням заявлених вимог,
відповідно до характеру та обсягу
заподіяних позивачу моральних
страждань, тривалості негативних
наслідків морального характеру, а
також виходячи із засад розумності та
справедливості, а тому доводи
апеляційної скарги про необхідність
зменшення суми відшкодування
моральної шкоди зважаючи на скрутне
матеріальне становище апелянта не
заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу доводи
апелянта про те, що чинний ЦПК України
не передбачає відшкодування витрат на
оплату праці представника сторони, в
якості якого брав участь у справі
адвокат ОСОБА_4, оскільки останній діяв
у справі як адвокат на підставі
договору (а.с. 3), а ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК
України передбачають можливість
відшкодування судових витрат на
правову допомогу адвоката.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги не містять передбачених законом
підстав для зміни чи скасування
оскаржуваного судового рішення, воно
підлягає залишенню без змін як законне
та обгрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства „Менське
підприємство по племінній справі в
тваринництві" - відхилити.

Рішення Менського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: