Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю., при секретарі Григоренко Н.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк» про розірвання договору, повернення депозитного вкладу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 28.05.2014 року вона уклала із відповідачем договір банківського вкладу № 2630/80/186038 «Ваш динамічний» на суму 160000 гривень строком на 10 днів під 16 відсотків річних. Також 01.07.2014 року із банком укладено договір банківського вкладу на вимогу №2620/38/203646 з виплатою відсотків щомісячно. На її заяву про виплату всіх грошових коштів, відповідач вклад не повернув. Просить розірвати договір банківського вкладу на вимогу №2620/38/203646 від 01.07.2014 року, стягнути з відповідача грошові кошти та нараховані відсотки у розмірі 186203,08 грн. та 5000 гривень маральної шкоди.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В судові засідання 17 листопада та 11 грудня 2014 року відповідач не з'явився. На місце знаходження банку судом було послано повістки, які були отримані представником банку. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи.

дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський комерційний Банк» укладено договір банківського вкладу № 2630/80/186038 «Ваш динамічний».

Відповідно до п.1.2. частини №1 договору банк приймає від вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок на наступних умовах : строк депозиту 10 днів, процентна ставка (річних) 16% при кожній автоматичній пролонгації розмір ставки за договором збільшується на 0,1 %, сума вкладу 128000 грн.

Згідно з п.1.3. частини №1 договору банк відкриває вкладнику наступні рахунки: строковий депозитний рахунок № НОМЕР_1 поточний рахунок № 2620, поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використання платіжної картки № НОМЕР_2

Пунктом 5.1. частини №2 договору передбачено, що сторони за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами договору.

01.07.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський комерційний Банк» укладено договір банківського вкладу на вимогу №2620/38/203646 (із виплатою відсотків щомісячно).

Відповідно до п.1.2. частини №1 договору банк приймає від вкладника грошові кошти на депозитний рахунок, процентна ставка складає 0,1 %. Порядок сплати відсотків - щомісячно, готівкою через касу банку.

05.09.2014 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків.

Відповідно до відомості до депозитного договору станом на 05.09.2014 року залишок котів на рахунку НОМЕР_3 складає 164 753, 61 грн.

Згідно з випискою за договором №007-0040428-ФІ 13-UEP за період 01.07.2014 по 05.09.2014 року залишок коштів на рахунку НОМЕР_2 поточний залишок становить 13203,08 грн.

Згідно з ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Тому позов в частині стягнення грошові кошти та нараховані відсотки у розмірі 186203,08 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи те, що відповідачем було істотно порушено договір банківського вкладу, то даний договір підлягає розірванню.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Однак п.5 ч.1 ст. 4 цього Закону встановлює випадки, коли споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, а саме: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Тобто, невиконання зобов'язання не передбачає відшкодування моральної шкоди.

Тому в задоволені позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 611, 1059, 1060, 1066 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір банківського вкладу на вимогу №2620/38/203646 (з виплатою відсотків щомісячно) від 01.07.2014 року укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк» рах.1 в ГУ НБУ по м.Києву і Київській області, , ІПН 89, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_4 прож.: АДРЕСА_1, грошові кошти та нараховані відсотки у розмірі 186203,08 (сто вісімдесят шість тисяч двісті три грн. 08 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1862, 03 грн.

В решті позивних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.Ю.Кравченко