Єдиний унікальний номер 258/6568/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1126/2014
Номер провадження 22ц/775/1126/14
Єдиний унікальний номер 258/6568/13-ц
Головуючий в 1 інстанції Леонов О.
Доповідач Канурна О.Д.
27 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької
головуючого: Санікової О. С.
суддів: Агєєва О.В., Канурної
при секретарі Хохулі М.С.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м. Донецька
від 05 грудня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства „ЕРДЕ БАНК" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
Рішенням Кіровського районного
суду м. Донецька від 05 грудня 2013 року
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства „ЕРДЕ БАНК" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
Товариства «ЕРДЕ Банк» заборгованість
за кредитним договором №К-52/12 від 11.05.2012
року у розмірі 15347,72 грн., яка
складається з: основної суми боргу -
8694,08 грн.; несплачені позичальником
проценти за період з 01.10.2012 року по
09.05.2013 року - 1164.82 грн., штрафних санкцій
згідно п.4.3 кредитного договору - 3750.00
грн.; штрафних санкцій згідно п.4.4
договору овердрафту - 1738,82 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) у
дохід держави судовий збір в розмірі 229
гривень 40 копійок.

З вказаним рішенням суду не
погодилась ОСОБА_1 та оскаржила його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушив норми матеріального та
процесуального права.

Просить суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення штрафних
санкцій, ухвалити в цій частині нове
рішення, судові витрати покласти на
позивача.

В судове засідання апеляційного
суду представник позивача - публічного
акціонерного товариства „ЕРДЕ БАНК" не
з'явився, хоча своєчасно і належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено що ПАТ «ЕРДЕ Банк» та
ОСОБА_1 (яка згідно свідоцтва про шлюб
від 30.08.2013 року серії НОМЕР_2 змінила
прізвище на «ОСОБА_1») уклали кредитний
договір № К-52/12 від 11.05.2012 року,
відповідно до якого відповідач отримав
від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн.
з терміном остаточного повернення
10.05.2013 року зі сплатою 23 процентів
річних за користування кредитом.
Позивач свої зобов'язання перед
відповідачем виконав в повному обсязі.

10 січня 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на
адресу відповідача було направлено
вимогу про усунення порушень по
кредитному договору №К-52/12 від 11.05.2012
року та погашення заборгованості,
згідно якої у зв'язку з порушенням умов
кредитного договору в частині
погашення простроченого тіла кредиту
та прострочених процентів, позивач
вимагав від відповідача повернути
прострочену заборгованість за
кредитом та прострочених процентів.

Строк виконання зобов'язання за
даною вимогою встановлено до 22 січня 2013
року.

06 лютого 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на
адресу відповідача було направлено
лист- повідомлення, згідно якого,
відповідачу повідомлялось про те, що
станом на 04 лютого 2013 року загальна
заборгованість перед банком складала
9390,90 грн. та вказувалися нові реквізити
та розрахунковий рахунок банку для
погашення кредитної заборгованості та
процентів.

Станом на 24.05.2013 р. відповідач не
виконав належним чином зобов'язання за
кредитним договором, в результаті чого
виникла заборгованість на загальну
суму 15347,72 грн., яка складається з:
основної суми боргу - 8694,08 грн.;
несплачених позичальником процентів
за пєріод з 01.10.2012 року по 09.05.2013 року -
1164,82 грн.; штрафних санкцій згідно п.4.3
кредитного договору - 3750,00 грн.;
штрафних санкцій згідно п.4.4 договору
овердрафту - 1738,82 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається із частини 1 статті
1050 ЦК України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 625
ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Як вибачається із ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Висновок суду першої інстанції
про те, що сплачувати проценти за
користування кредитом - обов'язок
позичальника і вказані зобов'язання
відповідачкою не виконувалися, тому
банком відповідно до умов договору
обгрунтовано нараховані штрафні
санкції й підстав для відмови в
задоволенні позову в цій частині не
вбачається, є законним і обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_1 про те, що пунктами
4.3. і пунктами 4.4 договора передбачено
стягнення штрафів, які по суті є пенею
і вважає це подвійним стягненням, не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до частини 2 статті 549 ЦК
України, штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Як вбачається із частини 3
вищевказаної статті, пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 4.3. вищевказаного
кредитного договору передбачено, що за
кожний випадок невиконання або
неналежного виконання зобов'язань,
передбачених п.п. 3.3 цього договору,

Позичальник сплачує Кредитодавцю
штраф у розмірі 5% від суми кредитних
коштів, зазначеної в п. 1.1 цього
договору.

Пунктом 4.4. вказаного кредитного
договору передбачено, що за
несвоєчасне повне чи часткове
повернення кредитних коштів та/або за
несвоєчасну повну чи часткову сплату
процентів згідно до умов цього
договору, Позичальник сплачує
Кредитодавцю штраф у розмірі 20% від
суми неповерненого кредиту та/або
несплачених процентів, строк сплати
яких настав (а.с. 7-9).

Частиною 1 статті 627 ЦК України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу, сторонни є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Кредитний договір № К-52/12 від 11
травня 2012 року відповідач підписала,
погодилася з його умовами, в судовому
порядку вказаний договір не був
визнаний недійсним, тому відповідач
повинна виконувати умови вказаного
договору.

Доводи апеляційної скарги
відповідачки про те, що строк позовної
давності відносно пені встановлено в
шість місяців, не заслуговують на
увагу, оскільки відповідно до частини 2
статті 258 ЦК України, позовна давність в
один рік застосовується, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Апеляційний суд не приймає до
уваги також інші доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які уклалися між
сторонами і дав їм належну правову
оцінку.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства „ЕРДЕ Банк" .

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: