АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2917/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Дубіжанська Т.О. Доповідач -
Романюк М.М.Категорія 20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Болтунової Л.М., Петренко І. О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, 3-я особа Комунальне
підприємство "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації", приватний нотаріус
Дніпропетровського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом 08 травня 2012
року. В обґрунтування заявлених та
уточнених вимог посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її та відповідача
ОСОБА_2 мати - ОСОБА_6, після смерті якої
відкрилася спадщина в тому числі і на
квартиру АДРЕСА_1. Під час оформлення
спадщини їй стало відомо, що спірна
квартира на підставі договору
купівлі-продажу від 19 листопада 2010 року
належить відповідачу ОСОБА_2 Вважає
вказаний правочин укладеним з
порушенням норм діючого законодавства
виходячи з того, що ОСОБА_4, яка діяла
від імені ОСОБА_6 на підставі доручення,
також діяла та мала доручення від
відповідача ОСОБА_2 Позивачка вважає,
що укладання вищевказаного договору
купівлі-продажу зазначеної квартири не
було направлено на виникнення реальних
наслідків відповідно до закону, і з
цього договору вбачається зловмисна
домовленість між представником однієї
сторони та другою стороною правочину.
Приймаючи до уваги, що спірна квартира
була продана за ціну значно нижчу ніж
її ринкова вартість, інвентаризація не
проводилася, а сторони договору
знаходилися у зловмисній домовленості
просила визнати договір купівлі -
продажу спірної квартири недійсним.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
20 січня 2014 року заявлені вимоги
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія не
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 листопада 2010
року між ОСОБА_6, від імені якою діяла
ОСОБА_4, та відповідачем ОСОБА_2
укладено договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.232 ЦК України правочин,
який вчинено внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, визнається
судом недійсним.

Судом встановлено, що при укладанні
спірного договору купівлі - продажу від
імені продавця ОСОБА_6 діяла на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності ОСОБА_4 Покупцем був
особисто ОСОБА_2

Як роз'яснено у п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 р. № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" для визнання
правочину недійсним на підставі статті
232 ЦК необхідним є встановлення умислу
в діях представника: представник
усвідомлює, що вчиняє правочин
всупереч інтересам довірителя та бажає
(або свідомо допускає) їх настання, а
також наявність домовленості
представника однієї сторони з іншою
стороною і виникнення через це
несприятливих наслідків для
довірителя. При цьому не має значення,
чи одержав учасник такої домовленості
яку-небудь вигоду від здійснення
правочину, чи правочин був вчинений з
метою завдання шкоди довірителю.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
визнання договору купівлі - продажу
спірної квартири недійсним, як такий що
вчинено внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, суд першої
інстанції керувався тим, що в один день
були нотаріально посвідчені:
довіреність від імені ОСОБА_6 на ім'я
ОСОБА_4; від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4
та укладено спірний договір купівлі -
продажу.

Частиною першою статті 237 ЦК України
передбачено, що представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Проте, згідно з частиною третьою статті
238 ЦК України представник не може
вчиняти правочин від імені особи, яку
він представляє, у своїх інтересах або
в інтересах іншої особи, представником
якої він одночасно є, за винятком
комерційного представництва, а також
щодо інших осіб, встановлених законом.

З вищезазначених норм права
вбачається, що представник не може
вчиняти правочин від імені особи, яку
він представляє, в інтересах іншої
особи, представником якої він
одночасно є.

З урахуванням того, що спірний договір
укладено між ОСОБА_6, від імені якої
діяла на підставі нотаріально
посвідченої довіреності ОСОБА_4 та
особисто ОСОБА_2 суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
наявність правових підстав, зазначених
позивачем, для задоволення позовних
вимог.

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 також
видавав на ім'я ОСОБА_4 довіреність, на
підставі якої вона виконувала дії по
реєстрації за ним права власності, а
ОСОБА_2 на підставі довіреності від
імені ОСОБА_6 робив заявку до МБТІ не
свідчать про зловмисну домовленість і
не є правовою підставою для визнання
спірного договору купівлі - продажу
недійсним.

Відповідно до ч.1, 4 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів
існування зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною, а доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, судова
колегія вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 20 січня 2014
року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, 3-я особа Комунальне
підприємство "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації", приватний нотаріус
Дніпропетровського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: