Справа № 344/8469/13-ц
Провадження № 22-ц/779/343/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів Ковалюка Я.Ю.,
Шишка А.І.

секретаря Вилки І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення
Івано-Франківського міського суду від
25 вересня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що надає послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання в квартиру
відповідачів, однак вони неналежно
проводять оплату за такі послуги. У
зв'язку з цим виникла заборгованість в
розмірі 9248,65 грн., яку ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 сплатити в добровільному
порядку відмовляються. З цих підстав
просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 25 вересня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
9248,65 грн. заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання. Вирішено питання
судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 18 жовтня 2013 року виправлено
описку у заочному рішенні суду.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 29 листопада 2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Івано-Франківського міського суду від
25 вересня 2013 року залишено без
задоволення.

На заочне рішення ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права. Зазначає, що
судом першої інстанції не враховано, що
між сторонами у справі відсутні
будь-які договірні зобов'язання, на
підставі яких у позивача виникає право
нараховувати та стягувати плату за
послуги.

Поза увагою суду залишилась і та
обставина, що в розрахунок
заборгованості позивачем включено
борг станом на 01.05.2010 року в розмірі 6
561,66 грн. В той же час позовна заява про
стягнення заборгованості подана
позивачем 28.05.2013 року. А отже,
звертаючись до суду з позовом про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання за 2006-2010 роки ДМП
пропустило встановлену ст. 257 ЦК
України позовну давність.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що з
лютого 2008 року вона, з червня 2008 року
ОСОБА_3, а з січня 2011 року ОСОБА_4
користуються пільгами, встановленими
законодавством України як члени сім'ї
загиблого. В той же час в розрахунках
позивача враховано пільги тільки двох
членів сім'ї.

Суд не дав належної оцінки також тій
обставині, що з 01.11.2007 року по 01.10.2009 року
в квартирі була відключена холодна
вода та водовідведення, а тому в цей
період гаряча вода не
використовувалася. Крім того, з 01.10.2009
року в квартирі були встановлені
лічильники гарячої і холодної води,
відповідно з цього часу облік води
вівся по лічильнику.

Посилаючись на зазначені обставини
просила рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду апелянт
та її представник доводи скарги
підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
доводів скарги не визнав посилаючись
на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 в засідання
апеляційного суду не з'явилися будучи
належним чином повідомленими, що не
перешкоджає розгляду справи в їх
відсутності.

Задовольняючи позов ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що відповідачі належним
чином не виконували взяті на себе
зобов'язання по оплаті наданих послуг
теплопостачання та гарячого
водопостачання, у зв'язку з чим станом
на 01.05.2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 9248,65 грн.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачі проживають
в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їм на
праві власності.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 користуються
пільгами, встановленими
законодавством України для сімей
загиблих (померлих) ветеранів війни
(а.с.66-68). Зокрема, відповідно до п. 5
частини першої статті 15 Закону України
від 22 жовтня 1993 року «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» для осіб, на яких
поширюється чинність цього Закону,
передбачена пільгова, 50-відсоткова
знижка плати за користування
комунальними послугами (газом,
електроенергією та іншими послугами) в
межах середніх норм споживання.

З матеріалів справи вбачається, що
послуги з теплопостачання та гарячого
водопостачання в квартиру, де
проживають відповідачі, надає ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго».

Згідно п. 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила),
плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

П. 22 цих Правил передбачено, що у
разі коли споживач відповідно до
законодавства має пільги з оплати
послуг, у договорі робиться відповідна
позначка. При цьому дані про зазначену
пільгу вносяться у договір між
виконавцем та постачальником.

У разі отримання права на пільги
споживач подає виконавцю письмову
заяву та документи, що його
підтверджують. Оплата за послуги з
урахуванням пільг нараховується з дати
подання документів, що підтверджують
право на пільгу. У разі встановлення
квартирних засобів обліку їх показання
розподіляються пропорційно кількості
мешканців квартири. Пільги споживачам
з оплати послуг надаються на частку,
отриману після такого розподілу, за
фактичними витратами, але не вище
нормативів (норм) споживання,
визначених законодавством.

Як вбачається з матеріалів
справи, внаслідок неналежного
виконання відповідачами зобов'язання
по оплаті послуг теплопостачання та
гарячого водопостачання станом на
01.05.2013 року виникла заборгованість на
суму 9248,65 грн. При цьому розрахунок
проведено з врахуванням пільг двох
членів сім'ї померлого ОСОБА_4, який був
інвалідом війни та відповідно
користувався пільгами, встановленими
Законом України від 22 жовтня 1993 року.

Твердження апелянта щодо завищеного
розміру заборгованості, оскільки
позивачем не враховано пільги всіх
відповідачів, є надуманими та не
заслуговують на увагу. При цьому
доказів, що у передбаченому законом
порядку до ДМП було подано письмові
заяви про право на пільги (з дорученням
документів, що їх підтверджують) всіма
відповідачами апелянтом не
представлено.

Відповідно на спростування розміру
заборгованості відповідачами належних
та допустимих доказів не надано ні суду
першої інстанції, ні апеляційному суду.

Аналогічно не можуть бути прийняті до
уваги і посилання ОСОБА_2 щодо
відключення холодного водопостачання
в її квартиру впродовж 2007-2010 р.,
оскільки про цей факт вона позивача не
повідомляла та відповідно в останнього
не було підстав для припинення надання
послуг.

Що стосується твердження апелянта про
не застосування судом при вирішенні
даного спору позовної давності, то такі
є надумані.

Згідно представленого ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
розрахунку боргу за надані
відповідачам послуги встановлено, що
позивачем пред'явлено позов про
стягнення заборгованості за період з
01.05.2010 року по 01.05.2013 року. При цьому, в
розрахунку зазначено, що борг станом на
01.05.2010 року становив 6561,66 грн. та
утворився починаючи з лютого 2006 року
(а.с.5,51).

Відповідно до ст. ст.256, 261 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України передбачено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки рішення по суті спору
ухвалюється судом першої інстанції, а
на стадії апеляційного провадження
здійснюється лише перевірка
законності й обґрунтованості рішення
суду (стаття 303 ЦПК України), то заява
про застосування позовної давності
може бути розглянута, якщо вона подана
під час розгляду справи в суді першої
інстанції.

Однак, відповідачами заяви про
застосування позовної заяви до суду
першої інстанції не подано.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
9248,65 грн. заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання.

Надуманими є і твердження апелянта
щодо безпідставного стягнення суми
заборгованості у зв'язку з відсутністю
договору про надання послуг з
теплопостачання, оскільки відсутність
такого договору не звільняє
відповідачів від оплати за надані
послуги з теплопостачання, обов'язок
якої встановлено законом.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, оцінюючи наявні у справі та
нові докази з урахуванням позиції
апелянта, який позбавлений був подати
їх внаслідок постановлення заочного
рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Тому підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
Г.П. Мелінишин

Судді:
А.І. Шишко

Я.Ю. Ковалюк