Справа №300121/13-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді - Конепуд В.І., з
участю секретаря с/з - Павлишин Т.І.,
представника позивача - Жила Д.В.,
відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Воловець цивільну справу за
позовом ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії Закарпатське
обласне управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №2906 від 05.12.2006 року , -
ПАТ "Державний ощадний банк України"
в особі філії Закарпатське обласне
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №2906 від 05.12.2006
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3,
відповідно до укладеного кредитного
договору №2906 від 05.12.2006 року позивачем
споживчих потреб строком на 60 місяців
зі сплатою 14% річних, з терміном
остаточного погашення суми кредиту не
пізніше 15.12.2011 року.
Однак, взяті на себе зобов'язання
щодо сплати суми основного боргу
відповідач належно не виконано.
01.10.2008 року між позивачем та
ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до
кредитного договору №2906 від 05.12.2006
року, згідно якої було змінено
відсоткову ставку за кредитом з 14% на 18 %
річних, а в частині зобов'язання
позичальника щодо здійснення погашень
кредиту та процентів за користування
ним щомісячно ануїтетними платежами в
сумі 900 грн. до 01.04.2009 року. Однак, взяті
на себе зобов'язання ОСОБА_3 належно не
виконує, станом на 20.01.2014 року
заборгованість по основному боргу
становить 5819,12 грн. та 329,23 грн.
заборгованость по нарахованій пені за
несвоєчасне погашення кредиту.
Представник позивача Жила Д.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд їх
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
не визнав, заперечивши їх тим, що 01.03.2012
року ним сплачено згідно квитанції
№11362621 кошти в розмірі 5788,12 грн. та 29,27
грн. з метою погашення суми
заборгованості та пені згідно
кредитного договору, однак в
розрахунках до позовної заяви вони не
врахові як погашення основного боргу, а
чомусь віднесені на погашення пені, а
тому просить до заборгованості по пені
врахувати строк позовної давності.
Окрім цього, відповідач також
заявив, що це вже третє звернення
позивача до суду. Аналогічні позови
залишалися без розгляду. У цих позовах
містяться різні за розміром
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із кредитного
договору №2906 від 05.12.2006 року укладеного
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3,
останньому був наданий кредит у сумі
60 місяців зі сплатою 14% річних, з
терміном остаточного погашення суми
кредиту не пізніше 15.12.2011 року ( а.с. 9-11).
На підставі Додаткової угоди №1 від
01.10.2008 року до кредитного договору №2906
від 05.12.2006 року (а.с. 18), розмір
відсоткової ставки за користування
кредитними коштами для позичальника
був збільшений до 18 відсотків річних
Відповідно до п. 3.7 Договору (а.с. 7)
при порушенні позичальником
зобов'язань щодо строків та сум
погашення кридиту та сплати відсотків
за його користування, погашення
боргових зобов'язань здійснюється у
такому порядку: прострочені відсотки
за користування кредитом, прострочена
сума боргу за кредитом ( у випадку якщо
прострочення буде мати місце), строкова
сума основного боргу за кредитом.
Також в п. 3.8 Договору зазначено,
що у випадку порушення строків
платежів за кредитом і відсотків за
користування ним та виникнення
простроченої заборгованості
сплачувати банку за кожний день
прострочення платежу пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми заборгованості.
Як вбачається із квитанції №11362621
від 01.03.2012 року відповідачем ОСОБА_3
сплачено 5788,12 грн. та 29,27 грн. з метою
погашення основного боргу згідно умов
кредитного договору, однак в
розрахунках до позовної заяви дана
сума позивачем не врахована, а
зарахована як пеня (а.с.6-8 ).
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України позовна давність до вимог про
стягнення пені застосовується в один
Приймаючи до уваги вищезазначені
фактичні обставини справи щодо
цивільно правової реалізації умов
Договору суд виходить з того, що за
змістом ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.
Відповідно до вимог ст. 60
Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Відповідач в судовому засіданні
послідовно та обгрунтовано довів
зазначені в запереченні свої доводи
щодо повного проведеного ним
розрахунку по основному боргу.
В п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01.11.96 №9 Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя вказано, що при
вирiшеннi цивiльних справ суд має
виходити з поданих сторонами доказiв.
За таких обставин справи,
посилання позивача на обов'язок щодо
повернення відповідачем суми коштів є
доказово не підтвердженим та
На підставі викладеного та
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 213, 215 ЦПК
України, суд, -
В задоволенні позову ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Закарпатське обласне
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№2906 від 05.12.2006 року - відмовити
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
Суддя: