Єдиний унікальний номер 234/7850/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/465/2014
Головуючий у 1 інстанції Дмитрієв О.Ф.
Доповідач Санікова О.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів:
Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при
секретарі Попченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості безобліково
спожитої електричної енергії

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» на рішення
Старобешівського районного суду
Донецької області від 23 грудня 2013
року,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за спожиту, але не
враховану приладом обліку електричну
енергію, посилаючись на те, що
відповідач будучи споживачем
електричної енергії від мереж ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго», у порушення
Закону України «Про
електроенергетику», Правил
користування електроенергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
року № 1357 (далі Правила) за місцем свого
проживання за адресою:АДРЕСА_1 порушила
Правила, що виразилося у самовільному
підключенні електроустановок до
електричної мережі, яка не є власністю
споживача, а саме встановлена
перемичка шунтуюча токовий ланцюг
електролічильника, підключена до
електролічильника. Електрична енергія
споживається, приладом обліку не
враховується. Факт порушення
зафіксовано в акті про порушення
Правил №106657 від 16.12.2009 року. Внаслідок
вказаних дій споживача електроенергії,
визначено обсяг та вартість спожитої,
але не врахованої електричної енергії
на суму 14452,66 грн., який розрахований на
підставі Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем Правил, затвердженої
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
(далі НКРЕ) від 04.05.2006 року № 562 з
наступними змінами та
доповненнями(далі Методика). Позивач
просить стягнути суму заборгованості у
розмірі 14452,66 грн., судові витрати.

Рішенням Старобешівського
районного суду Донецької області від 23
грудня 2013 року у задоволенні позовних
вимог публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про стягнення вартості
безобліково спожитої електричної
енергії відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» просить скасувати
рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 23 грудня 2013
року та ухвалити нове, яким позовні
вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
задовольнити та стягнути з ОСОБА_1
заборгованість заборгованості у
розмірі 14452,66 грн. та судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин, що мають
суттєве значення по справі.

Зокрема апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції неправильно
встановлено період з якого позивачу
стало відомо про особу, яка повинна
нести відповідальність за порушення
ПКЕЕн. На думку апелянта перебіг строку
позовної давності, керуючись ст.261, 264 ЦК
України, слід розраховувати з 17.07.213
року - дати надходження до
Старобешівського РЕМ звернення ОСОБА_1,
з якого стало відомо про фактичного
власника квартири, тобто належного
відповідача по справі. Також апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції в порушення вимог ст.267 ЦК
України за власною ініціативою
застосовано строк позовної давності,
без відповідної заяви відповідача.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник позивача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» підтримала доводи
апеляційної скарги, просила її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому
засіданні заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, вважаючи
оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано суду доказів того,
що відповідач, як споживач електричної
енергії, завдав позивачу шкоду
матеріального характеру.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення
суду не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до п. 37 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою КМ
України від 26 липня 1999 року №1357, які
діяли на час виникнення правовідносин
між сторонами, енергопостачальник має
право перевіряти справність приладів
обліку, знімати показання відповідно
до умов договору та проводити
обстеження електроустановок
споживачів щодо виявлення споживання
електричної енергії поза приладами
обліку; вимагати від споживача
відшкодування збитків, завданих
порушеннями, допущеними споживачем під
час користування електричною енергією.

Згідно з п. 48 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі: порушення
правил користування електричною
енергією; розкрадання електричної
енергії у разі самовільного
підключення до електромереж і
споживання електричної енергії без
приладів обліку тощо.

Відповідно до п.53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

На підставі акта
енергопостачальник має право
відключити споживача від
електропостачання, а також визначити
величину збитків, завданих йому
протиправними діями споживача. Розмір
завданих енергопостачальнику збитків
розраховується відповідно до
оформленого акта про виявлення
порушення за добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії за кількістю днів з дня
останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника
показань чи технічної перевірки
приладу обліку до моменту усунення
порушення за тарифами (цінами) для
населення, що діяли у період, за який
нараховується розмір збитків, але не
більше терміну позовної давності.
Розмір відшкодування збитків,
заподіяних енергопостачальнику
внаслідок користування електричною
енергією, обчислюється відповідно до
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою
НКРЕЕ України від 22 листопада 1999 року
№1416.

Як вбачається з доданого до матеріалів
справи акту №106657 про порушення Правил
користування електричною енергією
побутовим споживачем 16.12.2009 року
представниками ПАТ «Донецькобленерго»
проведено перевірку домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Перевіркою встановлено порушення
Правил, яке виразилося у самовільному
підключенні електроустановок до
електричної мережі, яка не є власністю
споживача, а саме встановлена
перемичка шунтуюча токовий ланцюг
електролічильника, підключена до
електролічильника. Електрична енергія
споживається, приладок обліку не
враховується(а.с.4). При цьому в акті
споживачем зазначена ОСОБА_2, а акт
складений у присутності ОСОБА_3.

Розрахунок збитків за актом про
порушення ПКЕЕН №106657 електричної
енергії за адресою АДРЕСА_1 складений
на ОСОБА_2(а.с.5).

Згідно договору дарування квартири від
14 грудня 2000 року власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

З матеріалів справи також вбачається,
що у 2010 році ОСОБА_1 зверталась до суду з
позовом до ВАТ «Донецькобленерго» в
особі структурної одиниці
Старобешівського РЕМ про визнання
нарахування суми заборгованості по
акту від 16 грудня 2009 року неправомірним
і рішенням Старобещівського районного
суду Донецької області від 14 травня 2010
року у задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено у зв'язку з неправильно
обраним способом захисту права.

Таким чином апелянту стало відомо про
фактичного власника квартири ще у 2010
році. Але з позовом до суду про
стягнення безобліково спожитої
електричної енергії ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось тільки 31
жовтня 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності.

З матеріалів справи також вбачається,
що у запереченнях на позовну заяву, які
надійшли до суду першої інстанції
04.12.2013 року, ОСОБА_1 просила застосувати
строк позовної давності (а.с. 13).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Згідно із ч.3 ст.
267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спор, зробленої до винесення
ним рішення.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією у
зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності.

При цьому доводи апелянта про
неправомірність застосування судом
першої інстанції строків позовної
давності взагалі є безпідставними,
оскільки судом першої інстанції
відмовлено у задоволенні позовних
вимог зовсім з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити
частково.

Рішення Старобешівського
районного суду Донецької області від
23 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості безобліково
спожитої електричної енергії
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Судді:

Головуючий у 1 інстанції Дмитрієв О.Ф.

Категорія 24
Доповідач Санікова О.С.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів:
Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при
секретарі Попченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості безобліково
спожитої електричної енергії

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» на рішення
Старобешівського районного суду
Донецької області від 23 грудня 2013
року,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості за спожиту, але не
враховану приладом обліку електричну
енергію, посилаючись на те, що
відповідач будучи споживачем
електричної енергії від мереж ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго», у порушення
Закону України «Про
електроенергетику», Правил
користування електроенергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
року № 1357 (далі Правила) за місцем свого
проживання за адресою:АДРЕСА_1 порушила
Правила, що виразилося у самовільному
підключенні електроустановок до
електричної мережі, яка не є власністю
споживача, а саме встановлена
перемичка шунтуюча токовий ланцюг
електролічильника, підключена до
електролічильника. Електрична енергія
споживається, приладом обліку не
враховується. Факт порушення
зафіксовано в акті про порушення
Правил №106657 від 16.12.2009 року. Внаслідок
вказаних дій споживача електроенергії,
визначено обсяг та вартість спожитої,
але не врахованої електричної енергії
на суму 14452,66 грн., який розрахований на
підставі Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем Правил, затвердженої
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
(далі НКРЕ) від 04.05.2006 року № 562 з
наступними змінами та
доповненнями(далі Методика). Позивач
просить стягнути суму заборгованості у
розмірі 14452,66 грн., судові витрати.

Рішенням Старобешівського
районного суду Донецької області від 23
грудня 2013 року у задоволенні позовних
вимог публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про стягнення вартості
безобліково спожитої електричної
енергії відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» просить скасувати
рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 23 грудня 2013
року та ухвалити нове, яким позовні
вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
задовольнити та стягнути з ОСОБА_1
заборгованість заборгованості у
розмірі 14452,66 грн. та судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин, що мають
суттєве значення по справі.

Зокрема апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції неправильно
встановлено період з якого позивачу
стало відомо про особу, яка повинна
нести відповідальність за порушення
ПКЕЕн. На думку апелянта перебіг строку
позовної давності, керуючись ст.261, 264 ЦК
України, слід розраховувати з 17.07.213
року - дати надходження до
Старобешівського РЕМ звернення ОСОБА_1,
з якого стало відомо про фактичного
власника квартири, тобто належного
відповідача по справі. Також апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції в порушення вимог ст.267 ЦК
України за власною ініціативою
застосовано строк позовної давності,
без відповідної заяви відповідача.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник позивача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» підтримала доводи
апеляційної скарги, просила її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому
засіданні заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, вважаючи
оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано суду доказів того,
що відповідач, як споживач електричної
енергії, завдав позивачу шкоду
матеріального характеру.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення
суду не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до п. 37 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою КМ
України від 26 липня 1999 року №1357, які
діяли на час виникнення правовідносин
між сторонами, енергопостачальник має
право перевіряти справність приладів
обліку, знімати показання відповідно
до умов договору та проводити
обстеження електроустановок
споживачів щодо виявлення споживання
електричної енергії поза приладами
обліку; вимагати від споживача
відшкодування збитків, завданих
порушеннями, допущеними споживачем під
час користування електричною енергією.

Згідно з п. 48 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі: порушення
правил користування електричною
енергією; розкрадання електричної
енергії у разі самовільного
підключення до електромереж і
споживання електричної енергії без
приладів обліку тощо.

Відповідно до п.53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

На підставі акта
енергопостачальник має право
відключити споживача від
електропостачання, а також визначити
величину збитків, завданих йому
протиправними діями споживача. Розмір
завданих енергопостачальнику збитків
розраховується відповідно до
оформленого акта про виявлення
порушення за добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії за кількістю днів з дня
останнього контрольного зняття
представником енергопостачальника
показань чи технічної перевірки
приладу обліку до моменту усунення
порушення за тарифами (цінами) для
населення, що діяли у період, за який
нараховується розмір збитків, але не
більше терміну позовної давності.
Розмір відшкодування збитків,
заподіяних енергопостачальнику
внаслідок користування електричною
енергією, обчислюється відповідно до
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою
НКРЕЕ України від 22 листопада 1999 року
№1416.

Як вбачається з доданого до матеріалів
справи акту №106657 про порушення Правил
користування електричною енергією
побутовим споживачем 16.12.2009 року
представниками ПАТ «Донецькобленерго»
проведено перевірку домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Перевіркою встановлено порушення
Правил, яке виразилося у самовільному
підключенні електроустановок до
електричної мережі, яка не є власністю
споживача, а саме встановлена
перемичка шунтуюча токовий ланцюг
електролічильника, підключена до
електролічильника. Електрична енергія
споживається, приладок обліку не
враховується(а.с.4). При цьому в акті
споживачем зазначена ОСОБА_2, а акт
складений у присутності ОСОБА_3.

Розрахунок збитків за актом про
порушення ПКЕЕН №106657 електричної
енергії за адресою АДРЕСА_1 складений
на ОСОБА_2(а.с.5).

Згідно договору дарування квартири від
14 грудня 2000 року власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

З матеріалів справи також вбачається,
що у 2010 році ОСОБА_1 зверталась до суду з
позовом до ВАТ «Донецькобленерго» в
особі структурної одиниці
Старобешівського РЕМ про визнання
нарахування суми заборгованості по
акту від 16 грудня 2009 року неправомірним
і рішенням Старобещівського районного
суду Донецької області від 14 травня 2010
року у задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено у зв'язку з неправильно
обраним способом захисту права.

Таким чином апелянту стало відомо про
фактичного власника квартири ще у 2010
році. Але з позовом до суду про
стягнення безобліково спожитої
електричної енергії ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» звернулось тільки 31
жовтня 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності.

З матеріалів справи також вбачається,
що у запереченнях на позовну заяву, які
надійшли до суду першої інстанції
04.12.2013 року, ОСОБА_1 просила застосувати
строк позовної давності (а.с. 13).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Згідно із ч.3 ст.
267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спор, зробленої до винесення
ним рішення.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією у
зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності.

При цьому доводи апелянта про
неправомірність застосування судом
першої інстанції строків позовної
давності взагалі є безпідставними,
оскільки судом першої інстанції
відмовлено у задоволенні позовних
вимог зовсім з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» задовольнити
частково.

Рішення Старобешівського
районного суду Донецької області від
23 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості безобліково
спожитої електричної енергії
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Судді: