У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Оніпко О.В., Гордійчук
С.О.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю
представника заявника,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Володимирецького районного суду від 14
січня 2014 року у справі за скаргою
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Городецьке»
Національної академії аграрних наук
України про визнання протиправною та
скасування постанови державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Володимирецького
районного управління юстиції
Рівненської області,

в с т а н о в и л а :

30 грудня 2013 року ДП «Дослідне
господарство «Городецьке»
Національної академії аграрних наук
України звернулося в суд із заявою про
визнання протиправною та скасування
постанови державного виконавця
Відділу ДВС Володимирецького
районного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали
Володимирецького районного суду від 8
квітня 2013 року.

Ухвалою Володимирецького районного
суду від 14 січня 2014 року скаргу
задоволено. Постанову державного
виконавця Відділу ДВС
Володимирецького районного управління
юстиції від 26 грудня 2013 року про
відкриття виконавчого провадження з
виконання ухвали Володимирецького
районного суду від 8 квітня 2013 року про
затвердження мирової угоди у справі за
позовом ОСОБА_1 до ДП «Дослідне
господарство «Городецьке»
Національної академії аграрних наук
України про стягнення коштів за
договорами про надання послуг визнано
протиправною та скасовано.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 доводив, що місцевий суд
прийшов до помилкового висновку про те,
що ухвала Володимирецького районного
суду від 8 квітня 2013 року про
затвердження мирової угоди не є
виконавчим документом.

Покликаючись на ці обставини, ОСОБА_1
ухвалу місцевого суду вважав
незаконною та необґрунтованою і просив
апеляційний суд її скасувати, а ДП
«Дослідне господарство «Городецьке»
Національної академії аграрних наук
України в задоволенні скарги
відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу
представник заявника ухвалу місцевого
суду вважала законною та обґрунтованою
і просила апеляційний суд залишити її
без змін, а подану апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази; виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів, уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу;
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Згідно зі ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. У разі укладення сторонами
мирової угоди суд постановляє ухвалу
про закриття провадження у справі і за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди.

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що
судові рішення викладаються у формі
ухвали, рішення, постанови.

Виходячи зі змісту зазначених норм та
правової природи поняття "мирова
угода", порядку її визнання судом з
постановленням відповідної ухвали, між
сторонами виникають визначені ними у
мировій угоді зобов'язання, а тому
діючим ЦПК України в основу мирової
угоди покладено принцип
добровільності як на її укладення так і
на її виконання. У випадку ж ухилення
однією із сторін мирової угоди від
добровільного виконання її умов, іншою
стороною може бути заявлено позов про
спонукання до виконання умов мирової
угоди і в разі ухвалення судового
рішення про задоволення таких позовних
вимог, лише після цього можуть
вирішуватися всі процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах, які передбачені
розділом VI ЦПК України, в тому числі і
питання звернення до виконання (ст. 368
ЦПК України).

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що апелянт занадто розширено
тлумачить ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" в частині того,
що ухвала про визнання мирової угоди є
виконавчим документом, та не враховує
того, що цією нормою визначено
вичерпний перелік виконавчих
документів, які підлягають виконанню
державною виконавчою службою.

Спірні правовідносини осіб, які беруть
участь у справі, регулюються нормами
ст. ст. 526, 625 ЦК України.

У зв'язку з викладеним колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, повно і
всебічно з'ясувавши всі дійсні
обставини справи та виконавши інші
вимоги цивільного судочинства, вирішив
дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування оскарженого
судового рішення та задоволення
поданої апеляційної скарги, виходячи з
меж її доводів, апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Володимирецького районного
суду від 14 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: