Провадження по справі № 2/260/197/2014
22 січня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:
головуючого судді:
при секретарі: Гладкій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення
права власності та визнання права
власності на ціле домоволодіння, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом про припинення права
власності та визнання права власності
на ціле домоволодіння, уточнивши його в
подальшому зазначила наступне. Згідно
договору купівлі-продажу від 22 грудня
1971 року їй належить 14/100 частки будинку
АДРЕСА_2, а саме квартира в будинку літ.
«В-1», сіни 4-4, кухня 4-1, кімната 4-2, 4-3.
Після купівлі будинку вона з родиною
заселилася у будинок, зареєструвалася
у ньому та з вказаного часу постійно у
ньому мешкає. У 1987 році її син ОСОБА_5
одружився і став мешкати разом з
родиною у будинку. Також ОСОБА_2
належить 18/100 частини домоволодіння,
ОСОБА_4 належить 14/100 частини
домоволодіння, ОСОБА_3 належить 54/100
частини домоволодіння. На підставі
рішення Ленінської районної ради
м.Донецька від 24.10.1990 року ОСОБА_4 була
надана окрема двокімнатна квартира
АДРЕСА_1. Після цього її родина
відновила будинок, а саме другу
половину під літ. «В-1». На теперішній
час спірне домоволодіння складається з
жилого будинку літ. В-1, прибудови в-3, в-2
погреба, сараїв літ. И, Т, І- тротуару.
Вважає, що є власницею будівлі літ. «В-1»
у будинку АДРЕСА_2. У 2008 році вони почали
оформлювати документи, але будинок був
ще непридатний для експлуатації, про що
складено висновок АОЗТ ППП
«Донбассреконструкція» про технічний
стан будівельних конструкцій об»єкту.
Тому її родина відновила задню стіну
будинку. Згідно висновку експертного
дослідження будівельно-технічної
спеціалізації №03.1013 експерта
Давидовського В.В. про технічний стан
конструкцій будівель домоволодіння
АДРЕСА_2, не встановлено ознак, які
свідчать про досягнення
конструктивними елементами житлового
будинку літ. «В-1» граничних станів з
міцності або стійкості та можливості
експлуатування за своїм
функціональним призначенням.
Зауважила, що до теперішнього часу
ОСОБА_4 жодних інтересів не проявила до
будинку, не приймала участі у
капітальному ремонті, у зв»язку із чим,
посилаючись на положення ст. 349 ЦПК
України просила суд припинити право
власності ОСОБА_4 на другу половину
жилого будинку літ. «В-1» домоволодіння
АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_1 право
власності на 14/100 частки домоволодіння
АДРЕСА_2.

У судове засідання позивач ОСОБА_1
не з»явилася, надала заяву, відповідно
до якої позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить слухати справу
без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з»явилася, про час і місце
слухання справи повідомлена належним
чином, надала заяву (а.с. 53) відповідно
до якої позовні вимоги визнає у повному
обсязі, просить слухати справу без її
участі.

У судове засідання відповідач
ОСОБА_3 не з»явився, надав заяву про
слухання справи у його відсутність,
позовні вимоги визнає у повному обсязі
(а.с. 57)

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з»явилася, про час і місце
слухання справи повідомлена належним
чином, причину своєї відсутності суду
не повідомила, заперечень проти позову
не надала.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_4
ухиляється від участі у судовому
засіданні, зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали
цивільної справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, прийшов до
наступних висновків.

Відповідно до довідки КП БТІ
м.Донецька №07/2387 від 20.12.2013 року (а.с.56),
право власності на нерухоме майно, а
саме будинок АДРЕСА_2 станом на 31.2012
року зареєстроване за ОСОБА_1 (14/100
частки) на підставі договору
купівлі-продажу від 22.12.1971 року; за
ОСОБА_2 (18/100 частки) на підставі
договору купівлі-продажу від 04.08.1983
року; за ОСОБА_4 (14/100 частки) на підставі
договору купівлі продажу від 12.12.1984
року; за ОСОБА_9 (54/100 частки) на підставі
рішення Ленінського районного суду
м.Донецька від 28.09.2009 року.

Відповідно до технічного паспорту
(а.с. 4-14) встановлено, що домоволодіння
АДРЕСА_2 складається з трьох житлових
будинків з надвірними прибудовами :
житловий будинок літ. А-1, загальною
площею 65,3 кв.м., жилою 24,9 кв.м.; житловий
будинок Б-1 загальною площею 43,2 кв.м.,
жилою 35,6 кв.м; будинку літ. В-1 загальною
площе. 68,8 кв.м. жилою 29,1 кв.м.

Як встановлено із договору
купівлі-продажу від 22.03.2013 року
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу (а.с.64-69), ОСОБА_9 передав у
власність ОСОБА_3 54/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_2, що складається з А-1 -
житлового будинку загальною площею 81,5
кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., у тому
числі прибудови літ. А4, тамбуру літ. А5,
прибудови літ. А7 та гаражу літ. С.

Згідно договору купівлі продажу від 22
грудня 1971 року (а.с. 29-30), ОСОБА_1 набула
право власності на 14/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_2, що складається
із квартири літ. В-1, сіней 4-4, кухні 4-1,
кімнат 4-2, 4-3.

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_2, виготовленого станом
на 07.10.2013 року (а.с. 4-14) житловий будинок
літ. В-1 складається із квартири НОМЕР_2
та НОМЕР_3, загальною площею 177,3 кв.м.,
жилою 105,1 кв.м.

Відповідно до рішення Ленінської
районної ради народних депутатів №412/3
від 24.10.1990 року, родині відповідача
ОСОБА_4 виділено двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 внаслідок того, що спірна
частина, а саме 14/100 будинку АДРЕСА_2
визнана аварійною (а.с.48).

Так, позивач ОСОБА_1 зазначає, що
починаючи з 1971 року мешкає у будинку
АДРЕСА_2, як власниця 14/100 його частини,
проводила ремонт, здійснила
капітальний ремонт аварійної стіни
спірної частини домоволодіння, що
зареєстрована за відповідачем ОСОБА_4,
відновила його технічний стан, про що
свідчить домова книга щодо
зареєстрованих осіб (а.с. 31-43), висновок
експертного дослідження будівельно -
технічної спеціалізації №03.10.13 від
22.10.2013 року (а.с. 21) з якого вбачається що
стан будинку придатний для проживання,
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
виготовлений станом на 07.10.2013 р.(а.с. 4-14).
Вказані обставини не оспорювалися
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, що
вбачається із їх письмових заяв про
визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомих майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п»яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до п.п. 1,8 Прикінцевих та
Перехідних положень Цивільного
Кодексу України, який набрав чинності
01.01.2004 року, правила ст. 344 ЦК України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим кодексом. Таким чином,
правила про набувальну давність можуть
поширюватися також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності зазначеного
нормативно-правового акту, відлік
строків про які йдеться в ч.1 ст. 344 ЦК
України, зокрема 10-річного, у такому
разі починається з 01.01.2001 року.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне застосувати положення даної
статті Цивільного Кодексу України,
оскільки позивач добросовісно, тобто
не порушуючи порядок вселення у
будинок АДРЕСА_2, відкрито, тобто
докладаючи усіх необхідних зусиль для
додержання його у належному стані, і
безперервно, тобто більше десяти років
володіє спірною частиною будинку. А
відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення
права власності та визнання права
власності є законними і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, і за позивачем необхідно
визнати право власності на 14/100 частини
домоволодіння літ. В-1, загальною площею
68,8 кв.м., жилою 29,1 кв.м. у садибному
(індивідуальному) житловому будинку
АДРЕСА_2, що складається згідно
технічного паспорту з квартири НОМЕР_2,
загальною площею 33,6 кв.м., жилої 14,7 кв.м;
квартири НОМЕР_3 загальною площею 35,2
кв.м., жилої 14,4 кв.м., припинивши право
власності за ОСОБА_4.

На підставі ст. 344 Цивільного
Кодексу України, керуючись ст. ст.
10,11,209,212,214-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_1, право власності на 14/100 частини
домоволодіння літ. В-1, загальною площею
68,8 кв.м., жилою 29,1 кв.м. у садибному
(індивідуальному) житловому будинку
АДРЕСА_2, що складається згідно
технічного паспорту з квартири НОМЕР_2,
загальною площею 33,6 кв.м., жилої 14,7 кв.м;
квартири НОМЕР_3 загальною площею 35,2
кв.м., жилої 14,4 кв.м., припинивши право
власності за ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Ленінський районний суд м. Донецька
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:

22.01.2014