Ухвала

іменем України

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Великодорошівської сільської ради
Жовківського району Львівської
області, ОСОБА_4, третя особа -
Управління Державного комітету
України по земельних ресурсах у
Жовківському районі Львівської
області, про визнання незаконними
рішень та визнання права власності на
земельну ділянку, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовківського
районного суду Львівської області від
22 вересня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 21 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Великодорошівської сільської ради
Жовківського району Львівської
області, ОСОБА_4, третя особа -
Управління Державного комітету
України по земельних ресурсах у
Жовківському районі Львівської
області, про визнання незаконними
рішень та визнання права власності на
земельну ділянку, посилаючись на те, що
24 травня 2010 року на її адресу надійшов
лист Великодорошівської сільської
ради від 14 травня 2010 року № 86, яким її
було повідомлено про рішення
Великодорошівської сільської ради
Жовківського району Львівської
області від 23 квітня 2010 року № 84, яким
їй відмовлено у передачі у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, яка знаходиться в
АДРЕСА_1, оскільки згідно із наданої
копії договору купівлі-продажу від 16
травня 2006 року вона житловий будинок за
вказаною адресою продала.

З рішенням Великодорошівської
сільської ради Жовківського району
Львівської області від 23 квітня 2010 року
№ 84 вона не погоджується та вважає його
незаконним з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати
ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її
батько ОСОБА_6 Батьки були власниками
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок, виданих
Куликівською селищною радою від 21
листопада 2005 року №№ 4241, 4242, 4243,
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, за
даними погосподарських книг
зареєстровано на ім'я ОСОБА_6 з 1963 року,
для обслуговування житлового будинку
виділено земельну ділянку площею 0,25 га
(зазначені довідки містяться в
матеріалах цивільної справи №
2-3121/2005р.).

Згідно з рішенням Жовківського
районного суду Львівської області від
03 лютого 2006 року в цивільній справі №
2-3121/2005р. за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом визнано право
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті її батьків, у
тому числі і на будинок в АДРЕСА_1.

16 травня 2006 року згідно з договором
купівлі-продажу житлового будинку
позивач продала його ОСОБА_7 Площу
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку в договорі не
зазначено. ОСОБА_7, в свою чергу, продав
будинок ОСОБА_8

Згідно з рішенням Великодорошівської
сільської ради від 12 вересня 2007 року № 9
ОСОБА_8 передано у власність земельну
ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_8 виділено
під обслуговування будинку в АДРЕСА_1
лише земельну ділянку площею 0,08 га,
ОСОБА_3 відразу звернулася до
Великодорошівської сільської ради про
надання їй у приватну власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,138 га по АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
оскільки дана ділянка з АДРЕСА_1.
Відповідь на своє звернення вона не
отримала.

03 листопада 2009 року ОСОБА_3 повторно
звернулася до Великодорошівської
сільської ради із заявою про надання їй
у власність зазначеної земельної
ділянки. Незважаючи на те, що питання
виділення земельних ділянок в натурі
вирішується на пленарних засіданнях
сесії відповідної ради, питання
Великодорошівською сільською радою не
вирішувалося.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_3
звернулася зі скаргою до прокуратури
Жовківського району Львівської
області. Листом прокурора Жовківського
району від 12 січня 2010 року № 26/10 ОСОБА_3
повідомлено, що до Великодорошівської
сільської ради внесено припис про
усунення порушень Закону України «Про
звернення громадян» та надання
відповіді на заяви, лише після цього
питання було винесено на сесію ради.

Крім того, повідомила, що площу спірної
земельної ділянки включено до
розпайованих земель.

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 22 вересня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 21 жовтня 2013 року, позов задоволено.

Визнано незаконним рішення
Великодорошівської сільської ради від
23 квітня 2010 року № 84 в частині відмови
ОСОБА_3 у передачі безоплатно у
приватну власність земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
житлового будинку в АДРЕСА_1.

Визнано незаконним рішення
Великодорошівської сільської ради від
08 липня 2010 року № 21 «Про передачу у
власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_2».

Визнано право власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 0,138 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_2, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Установлено, що батьки позивача були
власниками житлового будинку в АДРЕСА_1
і після їх смерті за позивачем судом
визнано право власності в порядку
спадкування за законом на зазначений
будинок, для обслуговування якого було
виділено земельну ділянку площею 0,25 га
та 0,1 га для ведення особистого
селянського господарства, загальна
площа присадибної ділянки 0,35 га
перебувала у користуванні матері
позивача ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно з договором купівлі-продажу
житлового будинку від 16 травня 2006 року
позивач продала зазначений будинок
ОСОБА_7, в договорі не зазначено площу
земельної ділянки для його
обслуговування, а останній у
подальшому продав цей будинок ОСОБА_8,
якому рішенням відповідача (сільської
ради) від 12 вересня 2007 року № 9 передано
у власність земельну ділянку за
вказаною адресою площею 0,08 га для
будівництва та обслуговування цього
будинку з видачею державного акта на
право власності на цю земельну ділянку.

Решта зазначеної земельної ділянки по
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,138 га
відійшла до АДРЕСА_2 згідно з рішенням
Куликівської селищної ради народних
депутатів «Про затвердження акту
вибору земельної ділянки під квартал
для забудови житлових індивідуальних
будинків в с. Великий Дорошів» і
рішенням сільської ради (відповідача)
від 08 липня 2010 року № 21 зазначену
(решту) земельної ділянки площею 0,13 га
відповідно до проекту відведення
кварталу індивідуальної житлової
забудови передано у власність ОСОБА_4

03 листопада 2009 року ОСОБА_3 звернулася
до відповідача (сільської ради) із
заявою про передачу їй безоплатно у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,1 га по АДРЕСА_1. Оскаржуваним
від 23 квітня 2010 року рішенням № 84 (а.с.
5,6) в задоволенні заяви відмовлено.

Також судом установлено, що відповідно
до рішення Куликівської селищної ради
від 11 лютого 1994 року «Про середню
частку земельного паю колгоспу ім.
Тімірязєва і затвердження списку осіб,
які мають право на земельну частку»
затверджено подані приватизаційною
комісією списки громадян на середню
земельну частку.

Згідно з проектом роздержавлення і
приватизації земель спілки пайовиків
ім. Тімірязєва с. Куликів Куликівської
селищної ради народних депутатів
Жовківського району Львівської
області відповідно до ст. 6 ЗК України в
розрахунок для визначення середньої
земельної частки включені площі
сільськогосподарських угідь: спілки
пайовиків 1623,5 га, з них ріллі 1403 га,
кормових угідь 220,5 га; особистих
підсобних господарств і присадибних
ділянок громадян, включених в списки
203,85 га.

Згідно з вказаним вище проектом
роздержавлення і приватизації земель
спілки пайовиків колгоспу ім.
Тімірязєва с. Куликів Куликівської
селищної Ради народних депутатів
Жовківського району Львівської
області площа присадибної земельної
ділянки, що перебувала у користуванні
ОСОБА_5, становить 0,35 га. Земельна
частка (пай) ОСОБА_5 зменшена на площу
присадибної ділянки, оскільки така
ділянка підлягала передачі у приватну
власність.

Згідно з рішенням Жовківського
районного суду Львівської області від
03 лютого 2006 року в справі № 2-3121/2005 р. за
ОСОБА_3 визнано право власності на
земельну частку (пай) площею 1,66 га в ТОВ
«Куликівське», який належав ОСОБА_5 на
підставі сертифікату серії ЛВ № 025304.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, посилаючись на ст. ст.
373, 1221, 1216, 1218 ЦК України виходив із того,
що ОСОБА_3 мала право на спадкування
земельної ділянки площею 0,25 га в
АДРЕСА_1, із якої 0,08 га передано покупцю
будинку, а на решту претендувала
позивач, тому передача цієї частини
ділянки іншій особі є неправомірною
(частина спірної земельної ділянки з
АДРЕСА_1 відійшла до АДРЕСА_2 згідно з
проектом індивідуальної забудови).

За висновком суду, ОСОБА_5 на день
смерті мала право на отримання у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,25 га для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1. Таке
право на день її смерті не було
припинено, а відтак, позивач як єдиний
спадкоємець першої черги за законом
відповідно до ст. 1261 ЦК України має
право на спадкування зазначеного права
спадкодавця. Тому передавати спірну
земельну ділянку у власність іншій
особі не було правомірним.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на безоплатну приватизацію
земельної ділянки припиняється з
моменту смерті фізичної особи та не
входить до складу спадщини, оскільки є
правом, що нерозривно пов'язане з
особою спадкодавця (ст. 1219 ЦК України,
ст. 121 ЗК України).

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку. Якщо за життя
спадкодавець не набув права власності
на житловий будинок, земельну ділянку,
то спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. Спори
про визнання права власності на
земельну ділянку та права на земельну
частку (пай) в порядку спадкування,
зокрема у випадках, якщо відсутній
отриманий спадкодавцем державний акт
про право власності на земельну
ділянку, зареєстрований належним
чином, якщо спадкодавцем не був
отриманий державний акт про право
власності на земельну ділянку, або в
державному акті є неточності, які
підлягають виправленню, розглядаються
судами з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
постанови Пденуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 про те,
що відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано право власності на конкретні
земельні ділянки не виникає та
відповідно до ст. 1216 ЦК України не
переходить до спадкоємців у порядку
спадкування, за винятком встановлених
випадків, на які поширюється дія п. 1
розділу X «Перехідні положення» ЗК
України (пп. 3 1, 3.5 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»).

Разом із тим батьки ОСОБА_3 на момент
смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_6) не розпочали процедуру
приватизації земельної ділянки площею
0,25 га відповідно до чинного
законодавства, тобто на момент
відкриття спадщини від них відсутні
будь-які звернення до відповідних
органів для отримання цієї земельної
ділянки у власність.

ОСОБА_3 відчужила будинок по АДРЕСА_1.
Новим власникам будинку надано у
приватну власність 0,08 га для
будівництва та обслуговування будинку,
господарських будівель та споруд,
однак це не вказує на те, що теперішні
власники будинку втратили право на
отримання в користування чи у
власність решти прилеглої території до
їхнього будинку для будь-яких інших
цілей, а ОСОБА_3 як попередній власник
будинку набуває право на отримання
решти земельної ділянки за адресою
нових власників.

За таких обставин вважати ухвалені в
справі рішення законними і
обґрунтованими колегія суддів не може.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 22 вересня 2011
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 21 жовтня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель

О.М.
Ситнік