Справа № 125/1510/14-ц
У Х В А Л А

19 грудня 2014 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод до користування,

встановив:

Ухвалою судді Шаргородського районного суду Гарищука А.В. від 20.08.2014 року вказана цивільна справа прийнята до провадження після надходження до Шаргородського районного суду за підсудністю із Барського районного суду після задоволення заяв про відводи та самовідводи суддів Барського районного суду (а.с.56).

Справа була призначена до судового розгляду (а.с.56).

06.11.2014 року суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Гаврищук А.В. Указом Президента України за №853/2014 переведений на роботу на посаді судді Миронівського районного суду Київської області (а.с. 94-95).

Згідно з розпорядженням керівника апарату ОСОБА_4 за №21 від 12.11.2014 року «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ», проведено повторний автоматичний розподіл означеної цивільної справи, і, відповідно до вимог ст.11-1 ЦПК України, визначено суддю для розгляду даної справи (а.с.93).

12.11.2014 року цивільна справа передана головуючому судді Славінській Н.Л.

Одержавши означену цивільну справу, суддя Славінська Н.Л. прийняла її до провадження зі стадії призначення в попереднє судове засідання, оскільки провадження у означеній цивільній справі було відкрито суддею Барського районного суду Переверзєвим С.В. 10.06.2014 року (а.с.19), відповідно до ухвали від 13.11.2014 року (а.с.113).

Попереднє судове засідання у справі проведено 10.12.2014 року. Судовий розгляд справи призначено на 19.12.2014 року (а.с.134).

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, на електронну адресу суду електронною поштою надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги, підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.146-147).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, на електронну адресу суду електронною поштою надіслали клопотання про проведення судового розгляду в судовому засіданні 19.12.2014 року у їх відсутності. Крім того, надіслано клопотання про зупинення провадження у справі і заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_3 (а.с.150-153).

Клопотання про зупинення провадження у справі відповідачі мотивують тим, що на теперішній час в провадженні Шаргородського районного суду після заявлених відводів та самовідводів суддів Барського районного суду перебуває цивільна справа №125/1663/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування. Вважають, що розгляд справи №125/1663/14-ц є важливим для розгляду означеної справи, оскільки справа №125/1663/14-ц є основною та стосується того ж предмету спору, між тими ж сторонами, в результаті її розгляду може бути встановлено, що позивач ОСОБА_3 є неналежним, а також, що власниками спірного гаража в м. Бар на вул. Петровського, 22А, можуть бути інші особи, тому, на підставі ст.201 ЦПК України, просять зупинити провадження у справі до вирішення справи №125/1663/14-ц, що є обовязком суду.

Розглянувши клопотання відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Предметом заявленого позову ОСОБА_3 є усунення перешкод у користуванні належним йому на підставі договору дарування гаражем А, площею 48,6 м. кв., підвалом площею 20,5 м.кв., а також земельною ділянкою площею 0,0033 га, що розташовані на вул. Петровського 22А, гараж 6 в м. Бар Вінницької області.

Предметом позову у справі №125/1663/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування (а.с.58-59).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено в ст.58 ЦПК України.

Натомість відповідачі просять зупинити провадження у справі, але не зазначають у клопотанні та не додають до клопотання належних та допустимих доказів на обґрунтування обовязку суду та підстав для зупинення, доказів тієї обставини, що означена справа не може бути розглянута до вирішення справи №125/1663/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування, доказів того, що є обєктивні обставини неможливості розгляду справи без наявності результатів розгляду іншої справи. При цьому, клопотання відповідачів ґрунтується тільки на припущеннях, які не можуть мати значення для вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Відтак, суд вважає клопотання відповідачів безпідставним та таким, що спрямоване на затягування та порушення строків розгляду справи, встановлених ЦПК України, та порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, статтею 6 якої встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків… має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.168, 210 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод до користування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: