Кіровський районний суд міста Макіївки
Справа №
268/4100/13-ц Провадження № 2/268/360/14Р і ш е н н
і м е н е м У к р а ї н и
03 березня 2014 року
Кіровський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:
головуюча суддя Шуляк Л.В.
секретарі Стонога
участю сторін: позивачів ОСОБА_1
представника відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Макіївської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - товариство з обмеженою
відповідальністю „Ремжитлобуд", про
визнання права користування житловим
23 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з уточненим та
доповненим до початку розгляду справи
по суті позовом до Макіївської міської
ради, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремжитлобуд», про
визнання права користування житловим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим,
що вони вселилися в спірне житлове
приміщення на законних підставах, але
їх право не визнається.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні
вимоги, на обгрунтування яких
послалися на факти і обставини,
викладені у заяві, та зазначили, що 13
грудня 1995 року адміністрацією та
профспілковим комітетом арендного
підприємства «Макіївський
металургійний комбінат» позивачці
ОСОБА_1, з метою поліпшення житлових
умов проживання, була надана у
тимчасове користування двокімнатна
квартира з частковими зручностями за
адресою: АДРЕСА_1, без прописки. З
моменту надання житлового приміщення
вони вселилася у вказану квартиру, де
проживають до теперішнього часу,
оплачують комунальні послуги, зробили
капітальний ремонт та поліпшили умови
свого проживання. У подальшому будинок,
в якому розташована зазначена
квартира, було виключено з числа
відомчого житла та передано в
комунальну власність міста. Оскільки
їх вселення до житлового приміщення
було проведено з дозволу попереднього
власника житла, воно, незважаючи на
відсутність ордеру, є законним.
Посилаючись на викладені обставини,
позивачі просять суд постановити
рішення, яким визнати за ними право
користування спірним житловим
приміщенням, розташованим за вказаною
вище адресою.

Представник Макіївської міської
ради - спеціаліст 1 категорії,
юрисконсульт відділу з юридичної
роботи управління міського
житлово-комунального господарства
Макіївської міської ради Малофєєнко
Н.Ю., яка діє на підставі довіреності
юридичної особи, позовні вимоги ОСОБА_1
та ОСОБА_2 не визнала і, заперечуючи
проти позову, в судовому засіданні
пояснила, що позивачі в спірне жиле
приміщення вселилися з порушенням
встановленого законом порядку - за
відсутністю ордера, тому не можуть
набути право на користування цим
житлом.

Представник товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремжитлобуд» -
юрисконсульт Богославський О.П., який
діє на підставі довіреності юридичної
особи, не заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і вважав можливим визнати за
позивачами право користування
житловим приміщенням, оскільки вони
більше 19 років в ньому мешкають,
сплачують комунальні платежі,
підтримують жиле приміщення в
належному стані.

Вислухавши пояснення позивачів,
представників відповідача та третьої
особи, вивчивши матеріали справи і
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Статтею 47 Конституції України
закріплено право кожного на житло.
Одним зі способів реалізації вказаного
права є надання житла в користування за
договором найму (оренди).

Жилі приміщення в будинках відомчого
житлового фонду, як визначено статтею 52
ЖК Української РСР надаються
громадянам за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету підприємства, установи,
організації, затвердженим виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті, селищної, сільської Ради
народних депутатів, а у випадках,
передбачених Радою Міністрів СРСР, - за
спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету з наступним
повідомленням виконавчому комітетові
відповідної Ради народних депутатів
про надання жилих приміщень для
заселення.

За спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету відкритого
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний комбінат» від 13 грудня
1995 року (протокол № 66) ОСОБА_1, яка
працювала контролером ОТК з 1983 року та
перебувала на квартирному обліку з 1995
року за № 1732, на склад сім'ї три
чоловіка, з метою тимчасового
поліпшення житлових умов, надана
двокімнатна квартира з частковими
зручностями, без прописки, з оплатою за
комунальні послуги, за адресою:
АДРЕСА_1.

Наявними в матеріалах справи
документами підтверджено, що на час
надання жилого приміщення сім*я ОСОБА_1
складалася з трьох чоловік: самої
ОСОБА_1, її дочки ОСОБА_2, яка у зв*язку з
реєстрацією шлюбу змінила прізвище на
«ОСОБА_2»; баби - ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивачі в 1995 році вселились в спірну
квартиру, в якій проживають по
теперішній час. Ордер на житлове
приміщення не видавався. Зазначені
обставини підтверджуються письмовою
інформацією товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремжитлобуд».

Рішенням виконавчого комітету
Макіївської міської ради № 1162 від 03
грудня 2003 року об'єкти
житлово-комунальної і соціальної
сфери, у тому числі будинок АДРЕСА_1, 1950
року забудови, передано в комунальну
власність Макіївської територіальної
громади.

Після реорганізації комунальних
підприємств «Хімік» та «Металург»,
вказаний будинок відповідно до рішення
Макіївської міської ради № 39/23 від 30
вересня 2008 року безоплатно було
передано на баланс товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ремжитлобуд».

Зазначене підприємство на
підставі договору від 29 грудня 2008 року
з управлінням міського
житлово-комунального господарства
Макіївської міської ради надає послуги
з управління та утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій
Кіровського району міста Макіївки.

На підставі протоколу № 66 від 13 грудня
1995 року спільного засідання
адміністрації та профспілкового
комітету товариства з обмеженою
відповідальністю «Макіївський
металургійний комбінат», товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ремжитлобуд» з ОСОБА_1 було фактично
укладено договір найму спірної
квартири, про що свідчить відкриття
особового рахунку НОМЕР_1.

Зі змісту вказаного протоколу
убачається, що рішення власника
відомчого житлового фонду про
виділення квартири є адміністративним
нормативно-правовим документом, якому
притаманні ознаки ордера на жиле
приміщення.

Користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду у відповідності до
положень частин 1 і 2 статті 61 ЖК
Української РСР здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок (ст. 63 ЖК).

З огляду на наведене суд дійшов
висновку, що відповідно до вказаного
договору, наймодавець надав наймачу
ОСОБА_1 та членам її сім'ї у
користування квартиру НОМЕР_2,
загальною площею 45,7 кв.м., у тому числі
жилою - 29,77 кв.м., розташовану в будинку
АДРЕСА_1. Позивачі систематично і в
повному обсязі сплачують послуги
житлово-комунальних підприємств з
утримання спірної квартири, не мають
заборгованості по комунальним
платежам.

За час проживання у вищевказаній
квартирі позивачі провели її
капітальний ремонт, що підтверджено
наявними в матеріалах справи
документами.

Пленум Верховного Суду України в
пункті 5 постанови від 12 квітня 1985 року
№ 2 «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» роз'яснив,
що суд при розгляді спорів, що не
урегульовані житловим законодавством,
застосовує норми цивільного
законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За приписами статті 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

У пункті 12 постанови від 06 листопада 2009
року № 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
порушення вимог закону щодо укладення
правочину в письмовій формі є
підставою для визнання його недійсним
лише в разі, коли це прямо передбачено
законом. Норми глави 2 ЖК Української
РСР, які регулюють порядок
користування жилими приміщеннями в
будинках державного і громадського
житлового фонду, вказаного
застереження не містить.

Сторони визнали наявність між ними
фактичних договірних правовідносин з
найму житла та не заявляли про
недійсність вказаного правочину.

Власники житлового будинку: відкрите
акціонерне товариство «Макіївський
металургійний комбінат» та
територіальна громада міста Макіївки в
особі Макіївської міської ради не
оспорювали факт правомірності
вселення позивачів, не ініціювали у
встановленому законом порядку питання
про незаконність їх проживання в
спірній квартирі та виселення
позивачів.

Згідно довідки управління по обліку,
розподілу і приватизації житла
Макіївської міської ради від 04 вересня
2013 року, ОСОБА_1, на підставі рішення
спільного засідання адміністрації та
профспілкового комітету ВАТ
„Макіївський металургійний комбінат"
від 15 березня 1995 року (протокол № 44),
перебуває на квартирному обліку у
виконавчому комітеті Макіївської
міської ради як особа, що потребує
поліпшення житлових умов, станом на 01
січня 2013 року її черга значилась за №
2493. На квартирному обліку перебуває з
наступним складом осіб: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - заявниця, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка.

Доводи представника відповідача
Малофєєнко Н.Ю. на те, що позивачі
вселилися в спірне жиле приміщення з
порушенням встановленого законом
порядку - за відсутністю ордера, судом
не приймається до уваги.

В судовому засіданні встановлено і це
не заперечувалось сторонами, що
позивачі з 1995 року, тобто більше 19
років, проживають в спірному жилому
приміщенні, їх вселення в квартиру
відбулося на підставі спільного
рішення адміністрації і
профспілкового комітету відкритого
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний комбінат», що випливає з
протоколу № 66 від 13 грудня 1995 року,
ордер на спірне приміщення не
видавався. На підставі вказаного
протоколу між ОСОБА_1 та ТОВ
«Ремжитлобуд» був фактично укладений
договір найму спірної квартири, про що
свідчить особовий рахунок НОМЕР_1,
позивачі сплачують послуги, які
надаються житлово-комунальними
установами по утриманню спірної
квартири.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачі іншого житла, крім спірної
квартири, не мають. В гуртожитку,
розташованному в будинку АДРЕСА_2, де
позивачі зареєстровані, вони ніколи не
проживали.

Проаналізувавши встановлені судом
фактичні обставини по справі, оцінивши
надані сторонами відповідно до правил
статті 60 ЦПК України докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, суд,
виходячи із встановлених в статтях 8 і 47
Конституції України принципів
верховенства права і непорушності
права на житло, дійшов висновку, що
позивачі з 1995 року і до теперішнього
часу проживають у спірній квартирі
АДРЕСА_1, на законних підставах, що
випливає з договору найму жилого
приміщення, недійсність якого прямо
законом не встановлена та не
оспорюється власником житла, а тому
позовні вимоги щодо визнання за ними
права користування вказаним житловим
приміщенням є обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 212, 213, 214, 215,
Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 9, 61, 63 Житлового
кодексу Української РСР, статтями 204, 627
Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Шуляк