Справа № 214/8041/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2014 року Саксаганський
районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова
В.В.,

при секретарі - Ткаченко
К.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Чобанюк
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до Відкритого акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат» про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом Відкритого
акціонерного товариства «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат», який
змінив свою організаційно-правову
форму на «Публічне акціонерне
товариство» (далі по тексту -
Відповідач), в обґрунтування якого
послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на під
час виконання своїх трудових
обов'язків водія дрезини на перегоні
між станціями «Горизонт+140 м та
«Лівобережна» залізничної колії №41
гірничої дільниці по прийманню
розкривних порід у відвал, унаслідок
зіткнення дрезини з тяговим агрегатом
загинув її батько ОСОБА_4 Нещасний
випадок стався за вини відповідача - у
зв'язку з порушенням своїх посадових
інструкцій та інструкцій по охороні
праці з боку його працівників. Смерть
її батька спричинила їй непоправної
моральної шкоди, яка полягає в її
душевних стражданнях від усвідомлення
невідворотності втрати, а відтак
просять стягнути з відповідача на свою
користь 220 000 грн.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти їх
задоволення заперечував, надавши суду
письмові заперечення, послалась на
недоведеність пред'явлених вимог та не
те, що загибель ОСОБА_4 сталося за його ж
вини, позаяк останній при виконанні
своїх трудових обов'язків перебував у
стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши показання представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи
ІНФОРМАЦІЯ_1 на під час виконання своїх
трудових обов'язків водія дрезини на
перегоні між станціями «Горизонт+140 м
та «Лівобережна» залізничної колії №41
гірничої дільниці по прийманню
розкривних порід у відвал, унаслідок
зіткнення дрезини з тяговим агрегатом
загинув батько позивача ОСОБА_4, який
перебував з Відповідачем у трудових
відносинах, у зв'язку з порушенням
посадовими особами і працівниками
Відповідача своїх посадових
інструкцій та інструкцій по охороні
праці, а також самим ОСОБА_4 трудової і
виробничої дисципліни та інструкції по
охороні праці та інструкції з
технічної експлуатації (а.с.4-10).

Під час розслідування даного нещасного
випадку спеціальною комісією,
призначеною наказом Криворізького
гірничопромислового територіального
управління Держгірпромнагляду, був
складений Акт форми Н-5 від 24.09.2008 року,
згідно якого даний випадок був
визнаний таким, що пов'язаний з
виробництвом, вважається страховим та
нього був складений акт за формою Н-1
(а.с.11-22).

Статтею 43 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами та доповненнями) під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: в приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
справи про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Також підлягають
з'ясуванню, чим підтверджується факт
заподіяння моральної шкоди чи фізичних
страждань немайнового характеру, за
яких обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій
грошовій сумі чи в якій матеріальній
формі оцінюється заподіяна моральна
шкода.

Суд уважає, що саме Відповідач як
роботодавець несе відповідальність
перед позивачами за моральну шкоду на
підставах, передбачених гл. 82 ЦК
України, так як в силу правил ч. 1 ст. 1172
ЦК України юридична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків, а відтак доводи
представника Відповідача про те, що
останній не є належним відповідачем,
суд знаходить безпідставними.

Вирішуючи питання про розмір
матеріальної шкоди, суд ураховує такі
критерії визначення її розміру, як
ступінь вини Відповідача, яка полягає в
порушенні законних прав ОСОБА_4 на
належні та безпечні умови праці, що
спричинило його загибель, глибину
душевних страждань позивача,
пов'язаних з її душевним болем,
викликаним відчуттям втрати близької
людини, негативні наслідки, які виникли
в результаті такої втрати та є
довічними, що безперечно порушило її
звичний склад життя та потребує
додаткових зусиль для його
організації, інші обставини, які мають
істотне значення, а саме порушення з
боку самого ОСОБА_4 при виконанні
роботи трудової і виробничої
дисципліни та інструкції по охороні
праці та інструкції з технічної
експлуатації, тому суд уважає, що в
зв'язку з цим розмір моральної шкоди
повинен бути зменшеним до 40000 грн.

Отже, суд доходить висновку про
часткове задоволення позову.

На підставі положень ст. 88 ЦПК України з
Відповідача в дохід держави підлягають
стягненню 229 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43 Конституції України, ст. 153 КЗпП
України, гл. 82 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15,
57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
користь ОСОБА_3 40000 (сорок тисяч) грн. у
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» у
дохід держави 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Попов.