Провадження 2/202/5848/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 грудня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів посилаючись на те, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року з нього на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що з того часу обставини суттєво змінилися, знизився рівень доходу його нинішньої родини. Просив визначити йому розмір аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі, що дорівнює 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважає, що позивач працює неофіційно та має змогу сплачувати аліменти.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року, було стягнуто аліменти з ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття на користь ОСОБА_2 у розмірі ? частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.09.2013 року. З ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_1, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України вбачається, що ОСОБА_1 з 17.09.2013 року по 01.10.2014 року рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 6782 грн. 08 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач у позові та у судовому засіданні не навів суду достатньо підставі для зменшення розміру аліментів. Суд не може прийняти до уваги надані позивачем Свідоцтва про народження його дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки на ату винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, позивач мав цих дітей і за це час у його сімейному стані нічого не змінилося. Позивач не надав суду доказів погіршення з 2013 року його матеріального стану.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», змін законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Тому суд не може прийняти до уваги посилання позивач на те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» було збільшено прожитковий мінімум, зросла інфляція та збільшився розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 192 Сімейного Кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.15, 30, 60, 88, 213, 214, 215, 174, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко