Єдиний унікальний номер 205/8868/13-ц
справа № 2/205/85/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської
ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_4, про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 жовтня 2013 року
звернулися до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно. В обґрунтування
позовних вимог посилалися на те, що
житловий будинок літ. А-1 за адресою:
АДРЕСА_1 почали будувати ОСОБА_5, ОСОБА_6
без належного дозволу. В подальшому в
1966 році ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4
самовільно побудували житловий
будинок літ. В-1, житловою площею 23,2
кв.м., загальною площею 29,0 кв.м., сараї
літ. К, М, Х, погріб літ. Л, вбиральню літ.
Ф, водоколонку № 13. Зазначений житловий
будинок та господарські будівлі були
прийняті в експлуатацію, однак акт не
було зареєстровано у встановленому
законом порядку.

Позивачі просили суд визнати за ними в
рівних частках право власності на
самочинно збудований житловий будинок
літ. А-1, житловою площею 29,6 кв.м.,
загальною площею 83,8 кв.м., житловий
будинок літ. В-1, житловою площею 23,2
кв.м., загальною площею 29,0 кв.м., сараї
літ. М, Р, х, вбиральню літ. С, Ф, навіс
літ. Р1, погреби літ. Л, П, душ літ. Н,
споруди № 5, 7-10, 12-18, І, ІІ за адресою:
АДРЕСА_1.

18 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно. В
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що житловий будинок
літ. Б-1 за адресою: АДРЕСА_2 у період з 1936
року почав будувати ОСОБА_7 (дід ОСОБА_3),
з 1946 року - ОСОБА_8 (батько ОСОБА_3.) без
належного дозволу. Зазначений житловий
будинок та господарські будівлі були
прийняті в експлуатацію, однак акт не
було зареєстровано у встановленому
законом порядку.

Позивач просив суд визнати за ним право
власності на житловий будинок літ. Б-1,
загальною площею 59,9 кв.м., житловою
площею 36,6 кв.м. та господарські споруди
- літню кухню літ. Г, сараї літ. г, Е, Ж,
вбиральню літ. Ц, споруди № 1-4, ІІ за
адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- ОСОБА_9 надала суду заяву, в якій
просила розглядати справу без її
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить їх
задовольнити, зустрічний позов визнає.

Представник третьої особи - позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_10
надала суду заяву, в якій просила
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги визнає в повному обсязі,
зустрічний позов підтримує.

Представник Дніпропетровської міської
ради надала суду заяву з проханням
розглядати справу без її участі.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялась
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом можуть
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зустрічний позов ОСОБА_3
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За змістом права власності,
визначеного ст. 317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що житловий будинок
літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1 почали
будувати ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дід та баба
ОСОБА_1, батьки чоловіка ОСОБА_2 -
ОСОБА_11.) без належного дозволу.

Вищезазначене домоволодіння
розташоване на земельній ділянці
площею 1023 кв.м. і складалося з:
житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 29,6 кв.м., загальною площею 83,8
кв.м., а також господарські споруди.

В подальшому в 1966 році ОСОБА_1 та його
дружина ОСОБА_4 самовільно побудували
житловий будинок літ. В-1, житловою
площею 23,2 кв.м., загальною площею 29,0
кв.м., сараї літ. К, М, Х, погріб літ. Л,
вбиральню літ. Ф, водоколонку № 13.

Зазначений житловий будинок та
господарські будівлі згідно Акту
державної технічної комісії по
прийняттю в експлуатацію
індивідуального житлового будинку,
господарських та побутових споруд,
були прийняті в експлуатацію, що
затверджено рішенням виконавчого
комітету Ленінської районної ради м.
Дніпропетровська за № 363 від 15 квітня
2005 року. Однак дане рішення не було
зареєстровано у встановленому законом
порядку.

Згідно інформаційної довідки Центру
містобудування, архітектури,
землеустрою та кадастру
Дніпропетровської міської ради № 14233,
отриманої у 2012 році, житловим будинкам
присвоєна адреса: АДРЕСА_1.

У відповідності з технічним паспортом,
виготовленим станом на 11 жовтня 2013
року, житлові будинки літ. А-1 та літ. В-1
за адресою: АДРЕСА_1 закінчені
будівництвом до 1992 року.

Житловий будинок літ. Б-1 за адресою:
АДРЕСА_2 у період з 1936 року почав
будувати ОСОБА_7 (дід ОСОБА_3), з 1946 року -
ОСОБА_8 (батько ОСОБА_3) без належного
дозволу.

Вищезазначене домоволодіння
розташоване на земельній ділянці
площею 905 кв.м.і складалося з: житлового
будинку літ. Б-1, житловою площею 36,6
кв.м., загальною площею 59,9 кв.м., а також
господарських будівель.

Зазначений житловий будинок та
господарські будівлі згідно Акту
державної технічної комісії по
прийняттю в експлуатацію
індивідуального житлового будинку,
господарських та побутових споруд,
були прийняті в експлуатацію. Однак
даний акт не було зареєстровано у
встановленому законом порядку.

Згідно інформаційної довідки Центру
містобудування, архітектури,
землеустрою та кадастру
Дніпропетровської міської ради № 14233,
отриманої у 2012 році, житловим будинкам
присвоєна адреса: АДРЕСА_1

У відповідності з технічним паспортом,
виготовленим станом на 11 жовтня 2013
року, житловий будинок Б-1, загальною
площею 59,9 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м.,
а також господарські споруди - літня
кухня літ. Г, сараї літ. г, Е, Ж, вбиральня
літ. Ц, споруди № 1-4, ІІ закінчені
будівництвом до 1992 року.

Відповідно до висновку щодо можливості
оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку по
фактичному розміщенню об'єкта
самочинного будівництва, Головне
архітектурно-планувальне управління
міської ради вважає можливим
оформлення правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, для
чого строком до двох років надає
можливість замовникам вирішити
питання прийняття в експлуатацію та
оформлення правовстановлюючих
документів на вказаний об'єкт у
встановленому законом порядку, що
також підтверджується схемою
адресації житлового будинку,
узгодженою з ГоловАПУ, схемами
графічних і сематичних даних,
графічними матеріалами М 1: 500,
висновком ГоловАПУ.

Згідно до вимог Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва і
комунального господарства від 19
березня 2013 року № 95, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15 квітня
2013 року за № 612/23144, яким затверджено
порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
зокрема, для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Частиною 2 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

На підставі ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3 законні, повністю доведені та
обґрунтовані, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 182, 317, 319, 321, 328, 331, 375-376
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
частках право власності на самочинно
збудований житловий будинок літ. А-1,
житловою площею 29,6 кв.м., загальною
площею 83,8 кв.м., житловий будинок літ.
В-1, житловою площею 23,2 кв.м., загальною
площею 29,0 кв.м., сараї літ. М, Р, х,
вбиральню літ. С, Ф, навіс літ. Р1,
погреби літ. Л, П, душ літ. Н, споруди № 5,
7-10, 12-18, І, ІІ за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до
Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
житловий будинок літ. Б-1, загальною
площею 59,9 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м.
та господарські споруди - літню кухню
літ. Г, сараї літ. г, Е, Ж, вбиральню літ.
Ц, споруди № 1-4, ІІ за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська