Справа № 495/8068/13-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах Затоківської
селищної ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області до ОСОБА_1 про
знесення об'єкта самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки,
Заступник Біллгород-Дністровського
міжрайонного прокурора в інтересах
Затоківської селищної ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області звернувся
до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 та
просить зобов'язати ОСОБА_1 знести
самочинне будівництво, а саме:
прибудову літ. «а5» у будівлі літ. «А»
оздоровчо-розважального комплексу ГОГ
«Медик» у Центральному районі, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровського;
зобов'язати ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
яка знаходиться під прибудовою літ.
«а5» у будівлі літ. «А»
оздоровчо-розважального комплексу
громадського об'єднання громадян
«Медик» у Центральному районі, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровського.
Позивач у судовому засіданні не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, в матеріалах справи є його заява,
відповідно до якої просить розглянути
справу без його участі, свої позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить позов задовольнити, у разі
неявки відповідча не заперечує проти
розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, причина неявки суду не
З письмової згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
проведеною Білгород-Дністровською
міжрайонною прокуратурою перевіркою
установлено, що ОСОБА_1 самочинно
збудовано прибудову літ. «а5» у будівлі
літ. «А» оздоровчо-розважального
комплексу громадського об'єднання
громадян «Медик» у Центральному
районі, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровського.

З метою визнання права власності на
зазначене будівництво ОСОБА_1
звернулась до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду із позовом, який
рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 25.04.2012 по
справі № 1505/2184/2012 задоволений.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
міжрайпрокуратурою було подано
апеляційну скаргу, яку 11.03.2013 року
апеляційним судом Одеської області
задоволено, рішення суду першої
інстанції - скасовано, у задоволенні
позову про визнання права власності на
самочинне будівництво - відмолено.

Рішеннями зазначених судів також був
зафіксований факт здійснення ОСОБА_1
самочинного будівництва прибудови.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» визначено, що
будівництво (реконструкція,
капітальний ремонт) об'єкта
здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації,
державних стандартів, норм і правил,
місцевих правил забудови населених
пунктів.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про
основи містобудування» передбачено, що
до компетенції органів місцевого
самоврядування у сфері
містобудівельної діяльності на їх
території належить право затвердження
місцевих правил забудови, внесення
змін у зазначені документи за поданням
спеціально уповноважених органів
містобудування та архітектури
відповідно до законодавства.

Статтею 376 Цивільного кодексу (далі - ЦК)
України визначені підстави, за якими
будівництво (реконструкція) житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна визнається
самочинним, а саме: якщо вони збудовані
або будуються на земельній ділянці, що
не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Вказаною статтею також зазначено, що
якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Згідно статті 83 Земельного Кодексу
(далі - ЗК) України, у комунальній
власності перебувають усі землі у
межах населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки не залежно від
їх місця розташування, на яких
розташовані об'єкти комунальної
власності.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено,
що право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав та оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте,із матеріалів справи вбачається,
що відповідачем право власності,
користування або оренди у
встановленому Законом порядку не
оформлювалось.

Як свідчить відповідь відділу
Держземагенства у м.
Білгород-Дністровському від 06.08.2013 №
01-09/2446 у Відділі відсутня інформація
щодо реєстрації за відповідачем
правовстановлюючих документів, що
посвідчують право
власності/користування на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
Центральний район.

Відповідно до статі 152 ЗК України
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці Порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Відповідно до статті 212 Земельного
кодексу України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню - власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

До того ж, статтею 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» роз'яснено, що
самовільне зайняття земельної ділянки
це будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Відповідно до п. 7 ст. 376 ЦК України, у
разі істотних відхилень від проекту, що
суперечить спільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах Затоківської
селищної ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та відповідно до ст. 88
ЦПК України стягнути з відповідача на
користь Держави України судовий збір у
розмірі 114,70 грн. .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 376 ЦК України, ст.ст. 83,125,126,152, 212 ЗК
України, ст. 12 Закону України «Про
основи містобудування», ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
ст.ст. 1, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах Затоківської
селищної ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області до ОСОБА_1 про
знесення об'єкта самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 знести самочинно
збудовану прибудову літ. «а5» у будівлі
літ. «А» оздоровчо-розважального
комплексу громадського об'єднання
громадян «Медик» у Центральному
районі, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровського Одеської
області.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
яка знаходиться під прибудовою літ.
«а5» у будівлі літ. «А»
оздоровчо-розважального комплексу
громадського об'єднання громадян
«Медик» у Центральному районі, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровського.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Держави
України судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: