АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4213/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/386/14
Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.,

при секретарі Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 11 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Лубнигаз» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача.

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вказаним позовом, просила
ухвалити рішення, яким визнати
неправомірними дії працівників
відповідача з припинення
газопостачання до її будинку,
зобов'язати відповідача поновити
газопостачання будинку і стягнути з
відповідача на її користь 5 000 грн.
моральної шкоди.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у
жовтні 2013 року працівники відповідача
безпідставно припинили газопостачання
належного їй будинку шляхом відрізання
стояку нижчу крану. Вважала, що цими
неправомірними діями їй завдана
моральна шкода.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 11 грудня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено за недоведеністю.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове про
задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що суд однобоко
оцінив докази, які надані у справу, і
неправильно застосував нормативні
акти, що регулюють правовідносини з
надання комунальних послуг, зокрема з
газопостачання.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2
(третя особа у справі) є співвласниками
у рівних частках садиби АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 21 вересня 2004
року.

За даними обліку ПАТ «Лубнигаз»
споживачем природного газу та
власником садиби АДРЕСА_1 рахується
ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1) - чоловік
ОСОБА_1 і батько ОСОБА_2.

У садибі АДРЕСА_1 тривалий час
ніхто не проживає. З часу набуття у
власність садиби ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2
не повідомляли ПАТ «Лубнигаз» про
зміну власника, з пропозицією укласти
договір на газопостачання садиби не
зверталися.

У актах - претензіях від 18 травня
2011 року та від 23 вересня 2011 року,
складених працівниками ПАТ «Лубнигаз»,
зафіксовано порушення Правил безпеки
систем газопостачання у садибі
АДРЕСА_1: нефарбований газопровід,
непридатний до використання кран на
вводі (іржавий, з витоком газу).

03 жовтня 2011 року працівники ПАТ
«Лубнигаз» відключили газопостачання
садиби АДРЕСА_1 шляхом відрізання
стояку нижче крану.

Встановивши наведені обставини,
суд першої інстанції з дотриманням
вимог процесуального закону дав їм
правильну юридичну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог. При
цьому суд першої інстанції виходив з
правомірності дій працівників ПАТ
«Лубнигаз» щодо припинення
газопостачання у садибу АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги про
однобоку оцінку судом доказів, а також
про неправильне застосування судом
нормативних актів, що регулюють
питання газопостачання населенню,
колегія суддів визнає безпідставними з
наступних підстав.

Пунктами 4,6,7,29,31 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою КМУ № 2246 від 09
грудня 1999 р., встановлено, зокрема
наступне:

послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається між ним та
газопостачальним підприємством
відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку;

договір підписується газопостачальним
підприємством і споживачем протягом 14
календарних днів з дня отримання
відповідної заяви від споживача. Для
укладення договору або внесення змін
до нього споживач на вимогу
газопостачального підприємства
повинен пред'явити, зокрема документ,
що підтверджує право власності на
квартиру, приватний будинок або
користування ними;

газопостачання припиняється у разі,
зокрема порушення споживачем Правил
безпеки систем газопостачання, що
створює загрозу виникнення аварійної
ситуації. Припинення постачання газу
споживачеві в житлових будинках
залежно від обставин здійснюється
шляхом перекриття запірних пристроїв
та встановлення пломби та/або
інвентарної заглушки перед газовим
приладом (пристроєм) або на ввідному
газопроводі. Про припинення
газопостачання складається акт у двох
примірниках, один з яких залишається у
споживача;.

споживач зобов'язаний укласти договір
в письмовій формі, пройти інструктаж з
безпечного користування газом у
побуті, в тому числі ознайомитися з
інструкцією з правил безпечного
користування газовими приладами і
пристроями, виконувати вимоги Правил
безпеки систем газопостачання та цих
Правил;

газорозподільне підприємство має
право: припиняти постачання газу
споживачеві у випадках, передбачених у
пункті 6 цих Правил.

Наведені приписи спеціального
нормативного акту, який регулює
правовідносини щодо надання населенню
послуг з газопостачання, спростовують
твердження ОСОБА_1 про те, що працівники
ПАТ «Лубнигаз» були зобов'язані
розшукувати власника садиби АДРЕСА_1
для укладення договору та за власною
ініціативою з'ясовувати де він
проживає.

Доводи ОСОБА_1 про фіктивність
актів, складених працівниками ПАТ
«Лубнигаз», не підтверджені належними
і допустимими доказами, а ґрунтуються
на припущеннях.

Правила оцінки доказів визначені
ст.212 ЦПК України, згідно якої суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На переконання колегії суддів суд
першої інстанції виконав зазначені
вимоги закону і дав правильну оцінку
усім доказам у їх сукупності.

Апеляційна скарга не містить
нових засобів доказування, її доводи не
спростовують висновків суду, отже
колегія суддів вважає, що рішення
місцевого суду є законним і
обґрунтованим, підстави для його зміни
чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308,
ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 11 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ
О.А. Лобов

СУДДІ:
В.І. Акопян

В.М. Петренко

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов