Справа № 357/8069/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П.
,

при секретарі - Миронова Н. В.,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 3 м. Біла
Церква, справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Шкарівська
сільська рада Білоцерківського району
Київської області про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з названим
позовом, який мотивує тим, що вона
являється співвласником
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1. Їй належить 41100 частка цього
будинку із відповідною частиною
господарських будівель та споруд.
Право власності на нерухоме майно
позивач набула на підставі рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
від 09.12.2010 року по справі №2-16/2010 р. про
поділ спільного майна подружжя.
Житловий будинок і господарські
споруди розміщені на присадибній
земельній ділянці загальною площею 0,24
га., яка виділена для обслуговування
будинку згідно рішення 23 сесії 4-го
скликання Шкарівської сільської ради
від 04.10.2005 року. Іншим співвласником
будинку та господарських будівель
являється відповідач ОСОБА_2 якому
належить 59/100 частини жилого будинку.
Між співвласниками будинок поділено в
натурі. Однак сторони не можуть
досягнути згоди щодо порядку
користування присадибною земельною
ділянкою, тому позивач вимушена
звернутись за вирішенням даного спору
до суду даною позовною заявою, якою
просить суд встановити порядок
користування присадибною земельною
ділянкою розміром 2400 кв.м. що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
виділивши їй в користування ділянку
площею 984 кв.м.

До початку розгляду справи по суті
позовних вимог позивач та її
представник уточнили позовні вимоги та
просять суд поділити в натурі між
співвласниками будинку присадибну
земельну ділянку розміром 2358 кв.м
виділивши позивачу у власність
земельну ділянку площею 966 кв.м, яка
відповідає її частці у власності
будинку та визнати за нею право
власності на цю частину земельної
ділянки, а також стягнути з відповідача
на її користь судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її
представник повністю підтримали свої
уточнені позовні вимоги, просять суд
позов задовольнити, провести розподіл
земельної ділянки за варіантом № 2
висновку судової земельно-технічної
експертизи № 8800/13-14 від 05.02.2014 року.

Відповідач та його представник позовні
вимоги на визнали у повному обсязі,
надали суду письмові заперечення,
пославшись на ту обставину, що спірна
земельна ділянка приватизована
відповідачем, який отримав Державний
акт на право власності на зазначену
земельну ділянку і в разі її розподілу
будуть порушені його права власника.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши та дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов
висновку про задоволення уточнених
позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що також фактично не
заперечується сторонами у справі,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 11.08.2001 року по
18.06.2008 року під час якого здійснили
будівництво будинку та господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 0,24 га, яка
надана рішенням Шкарівської сільської
ради, Білоцерківського району 23 сесії 4
скликання від 04.10.2005 року. Дані
обставини підтверджуються наданими
суду копіями рішень Шкарівської
сільської ради, копією технічного
паспорту на садибний житловий будинок
та актом земельної комісії сільської
ради від 17.10.2005 року ( а.с.6-13).

Зазначений будинок з господарськими
будівлями належить сторонам у справі
на праві спільної часткової власності.
Позивачу ОСОБА_1 належить 41100 частка
цього будинку із відповідною частиною
господарських будівель та споруд, а
відповідачу ОСОБА_2 належить 59/100
частини жилого будинку. Між
співвласниками проведений конкретний
розподіл будинку в натурі, що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно виданим
Білоцерківським МБТІ та рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
від 09.12.2010 року по справі №2-16/2010 року
про визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та розподіл
житлового будинку в натурі ( а.с.5,14-17).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа щодо якої встановлено
ці обставини.

Згідно ч.1 ст.120 Земельного Кодексу
України до особи, яка набула право
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у власності іншої
особи, переходить право власності на
земельну ділянку або її частину, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення.

У відповідності до ч.4 ст.120 ЗК України, у
разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.158 ЗК України, земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності (користуванні) громадян
вирішуються виключно судами.

Судом також встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 на підставі рішення 29 сесії 4
скликання сесії Шкарівської сільської
ради № 29-451 від 22.03.2006 року приватизував
зазначену спірну земельну ділянку
площею 0,2358 га, що підтверджується
копією Державного акту на право
власності на земельну ділянку ( а.с. 33).

При вирішені спору по суті позовних
вимог суд не приймає до уваги доводи
сторони відповідача, що наявність
зазначеного Державного акту на землю,
яка є власністю відповідача,
унеможливлю суд прийняти рішення по
справі про задоволення позовних вимог.
Зазначені доводи сторони відповідача
суд вважає необґрунтованими оскільки у
п.18-2 постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня
2004 року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» роз'яснено,
що відповідно до положень статей 81,116 ЗК
України окрема земельна ділянка,
одержана громадянином у період шлюбу в
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду. Якщо на
такій земельній ділянці знаходиться
будинок, будівля, споруда, що є
спільною сумісною власністю подружжя,
то у разі поділу будинку, будівлі,
споруди між подружжям та виділу
конкретної частини будинку, будівлі,
споруди до особи, яка не мала права
власності чи користування земельною
ділянкою переходить це право у
розмірі частки права власності у
спільному майні будинку,

будівлі, споруди у відповідності до
статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах встановлених
договором. Якщо договором розмір
земельної ділянки не визначений до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Також суд враховує рекомендації,
зазначені в п.19 вказаного Пленуму, в
яких викладено, що співвласники
земельної ділянки, а також особи яким
належать на праві спільної власності
жилий будинок, господарські споруди та
будівлі розташовані на земельній
ділянці, яка знаходиться в їх
користуванні до її приватизації (або
оренди), тобто (землекористувачі), мають
право на її поділ або на виділення з неї
окремої частки. При цьому суд з'ясовує і
враховує можливість нормального
користування будинком і здійснення
догляду за ним, розташування
господарських будівель, споруд,
необхідність зведення будівель,
розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

Оскільки сторони не змогли досягнути
згоди щодо порядку користування
спільною земельною ділянкою, тому
даний спір має бути вирішеним у
судовому порядку.

За клопотанням позивача по справі
призначена та проведена судова
земельно-технічна експертиза № 8800/13-43
від 05.02.4014 року згідно висновку якої
визначені 2 можливих варіанти
розподілу спірної земельної ділянки
домоволодіння будинку АДРЕСА_1 ( а.с.
77-84).

При визначені варіанту розподілу та
визначення порядку користування
спірною земельною ділянкою суд
враховує думку сторони позивача,
частки у спільній власності на будинок,
розташування ділянок до часток будинку
і вважає за необхідне визначити
порядок користування земельною
ділянкою за варіантом № 2 згідно якого
позивачу ОСОБА_1 виділяється у
власність земельна ділянка площею 966,78
кв.м., що складає 41/100 частину від
загальної площі 2358,0 кв.м., а відповідачу
ОСОБА_2, як співвласнику, земельну
ділянку площею 1391,2 кв.м., що складає 59/100
частин від загальної площі 2358,0 кв.м.
Також сторонам виділяються ділянки для
спільно-сумісного користування у
відповідності до описової частини
експертизи та додатку № 2.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим у відповідності до норм
ЦПК в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні права сторонам
процесу щодо подання доказів, їх
дослідження і доведення перед судом їх
переконливості.

Враховуючи наведене уточнений позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати з оплати судового
збору та з оплати проведення
експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
377 ЦК України, 120, 158 ЗК України, п.21
постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», ст. ст. 10, 11,
60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
41/100 частину присадибної земельної
ділянки що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, площею 966,78 кв.м.

Поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
присадибну земельну ділянку розміром
2358 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за варіантом № 2 висновку
судової земельно-технічної експертизи
№ 8800/13-14 від 05.02.2014 року виділивши
ОСОБА_1 у власність земельну ділянку
площею 966,78 кв.м., що складає 41/100 частину
від загальної площі 2358,0 кв.м. (з
урахуванням площі під будинком та
будівлями) в тому числі ділянка
спільно-сумісного користування площею
15,35 кв.м. (а саме: під будинком площею
15,0x1/2=7,50 кв.м. та двір 15,7x1/2=7,85 кв.м.)

Виділити співвласнику ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 1391,2 кв.м., що складає 59/100
частин від загальної площі 2358,0 кв.м. (з
урахуванням площі під будинком та
будівлями) в тому числі ділянка
спільно-сумісного користування площею
15,35 кв.м. (а саме: під будинком площею
15,0x1/2=7,50 кв.м. та двір 15,7x1/2=7,85 кв.м.)

Виділити ділянку спільно-сумісного
користування площею 30,70 кв.м. в тому
числі:

під частиною мансарди площею 15,0 кв.м.;

двір площею 15,7 кв.м. в точках "А,Б,К,М".

Лінії розподілу ділянок проходять:

1. лінія (площа земельної ділянки 190,0+15,0
=205,0 кв.м.) з точки "А", яка розподіляє
межу ділянки по вул. Шкільна на частини
10,30 м ліворуч та праворуч 12,86 м.
паралельно стіні прибудови до будинку
в точку "Б" - 5,47 м;

з точки "Б" під кутом 45° до стіни будинку
в точку "В"(лінія розподілу будинку) - 1,41
м;

з точки "В" по лінії розподілу будинку
(першого поверху) в точку "Г";

з точки "Г" перпендикулярно до стіни
будинку в точку "Д" - 3,32 м;

з точки "Д" в точку "Е" - 8,63 м;

точка "К" розподіляє відрізок 39,64 м.
правої межі земельної ділянки на
частини 17,52 м. та ліворуч 22,12 м. праворуч.

2. лінія (між площами земельних ділянок:
1375,85 кв.м., 761,45 кв.м. та

загального користування 15,7 кв.м.)

з точки "И", яка розподіляє межу ділянки
по вул. Шкільна на частини 7,22 м ліворуч
та праворуч 15,94 м. під кутом 78° до межі
ділянки в точку "Л" - (4,87 + 20,14)=25,01 м; з
точки "Л" під кутом 144° до лінії
розподілу в точку "М" - 5,90 м; з точки "М"
під кутом 143° до лінії розподілу в точку
"Н" - 41,48 м; з точки "Н" під кутом 89° до
лінії розподілу в точку "П" - 14,24 м; точка
"П" розподіляє відрізок 60,60 м лівої межі
земельної ділянки на частини 17,0 м.
ліворуч та 43,60 м праворуч.

Виділити ділянку спільно-сумісного
користування - двір пл. 15,7 кв.м. в межах:

з точки "А", яка розподіляє межу ділянки
по вул. Шкільна на частини 10,30 м ліворуч
та праворуч 12,86 м. паралельно стіні
прибудови до будинку в точку "Б" - 5,47 м;

з точки "Б" в точку "К" - 3,03 м;

з точки "К" по межі з ділянкою
співвласника в точку "И" - 4,87 м;

з точки "И" по межі з вул. Шкільна в точку
"А" - 3,08 м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати з оплати проведення
судової земельно-технічної експертизи
в сумі 3427,20 грн. та з оплати судового
збору в сумі 344,10 грн., всього 3771 (три
тисячі сімсот сімдесят одну) грн.. 30 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. П. Гапоненко