РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

20 лютого 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому вказує, що їй належить на праві
власності 1/5 частина домоволодіння
АДРЕСА_1. У вказаній частині
домоволодіння також зареєстровано
місце постійного проживання
відповідача ОСОБА_2, який є колишнім
чоловіком позивачки, шлюб з яким
розірвано 30.05.2008р. Фактично відповідач
не проживає за вказаною адресою на
протязі більше року, але добровільно
зніматись з реєстрації у цьому будинку
не бажає. Тому позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
вказаному будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, дала
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, також уточнила, що відповідач
пішов з будинку влітку 2012 року,
забравши при цьому всі свої речі.
Просила позов задовольнити, проти
винесення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В порядку ст.224 ЦПК України суд
розглянув справу в заочному порядку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3
показала, що є подругою позивачки з
дитинства та хресницею її доньки, весь
цей час підтримує добрі стосунки з
позивачкою, ходить до неї в гості.
Відповідач не проживає у АДРЕСА_1 з
серпня 2012 року, з того часу вона його не
бачила, його речей в будинку також не
бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
показала, що є матір'ю позивачки,
проживає з нею разом з початку 2012 року.
Стверджувала, що відповідач ОСОБА_2 з
літа 2012 року у вказаному будинку не
проживає тому, що добровільно залишив
свою колишню сім'ю.

Заслухавши пояснення позивачки,
свідчення свідка, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову на
підставі наступного.

Згідно договору дарування від 08.02.2005р.
та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, позивачу
ОСОБА_1 належить на праві власності 1/5
частина будинку АДРЕСА_1.

Згідно записів в домовій книзі, довідки
вуличного комітету №9 та довідки
Бердянського МВ УДМС України в
Запорізькій області, у квартирі
АДРЕСА_1 вказаного будинку
зареєстровано місце постійного
проживання відповідача ОСОБА_2 з
23.06.2005р.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Суд вважає встановленим та доведеним, в
тому числі свідчення свідків,
допитаних в судовому засіданні, що
відповідач ОСОБА_2 не проживає у
вказаному будинку з літа 2012 року, тобто
на протязі більше одного року.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.405 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький