Справа №560/1995/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року Дубровицький
районний суд Рівненської області у
складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
Зарічненська районна державна
нотаріальна контора про визначення
часток майна та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя
особа: Зарічненська районна державна
нотаріальна контора та просить
визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в
праві спільної сумісної власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, на трактор
колісний МТЗ-80, 2000 року випуску, двигун
номер НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_5
16.10.2000, державний номер НОМЕР_1, та на
легковий автомобіль BA3-2103, становила 1/2;
визначити за нею, частку в праві
спільної сумісної власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, на трактор
колісний МТЗ-80, 2000 року випуску, двигун
номер НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_5,
державний номер НОМЕР_1, та на легковий
автомобіль BA3-2103, в розмірі 1/2; визнати
за нею, право приватної власності на 1/2
частку у праві власності на житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, в порядку поділу спільного
майна подружжя; визнати за нею право
приватної власності на 1/2 частку у
праві власності на трактор колісний
МТЗ-80, 2000 року випуску, двигун номер
НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_5,
державний номер НОМЕР_1, в порядку
поділу спільного майна подружжя;
визнати за нею право приватної
власності на 1/2 частку у праві
власності на легковий автомобіль BA3-2103,
д.н.з.НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_5.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 квітня 1966
р. між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб.
За період шлюбу ними було побудовано
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 та набуто трактор
"МТЗ-80", 2000 року випуску та легковий
автомобіль ВАЗ 2103, що є спільною
сумісною власністю подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 помер, і
оформити за життя право власності на
житловий будинок та одержати
відповідний правовстановлюючий
документ не встиг. Однак за життя ним
було складено заповіт на ОСОБА_2, яка
після смерті ОСОБА_5 прийняла спадщину
в розмірі 1/2 частини.

З цих підстав у неї виникла потреба
захистити своє невизнане і
документально не підтверджене право
власності на 1/2 частини спірного
житлового будинку в порядку поділу
спільного майна подружжя.

У судовому засіданні представник
позивача просив залишити без розгляду
позовні вимоги у частині визнання
права власності на 1/2 частини трактора
колісного МТЗ-80, д.н.з. НОМЕР_1 та
легкового автомобіля ВАЗ 2103, а також по
визначенню часток в праві спільної
сумісної власності на вказані
транспортні засоби, решту позовних
вимог підтримав та просив задоволити.

Відповідач та представник відповідача
проти задоволення позовних вимог не
заперечували.

Від третьої особи до суду надійшла
заява про розгляд справи без участі її
представника (а.с.64).

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 09 квітня 1966 р. між позивачем та
покійним ОСОБА_5 було укладено шлюб,
який зареєстровано виконавчим
комітетом Трипутнянської сільської
ради Дубровицького району Рівненської
області, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4,
виданого Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дубровицького
районного управління юстиції у
Рівненській області (а.с.6). Згідно копії
вказаного свідоцтва про шлюб дошлюбне
прізвище позивача з "ОСОБА_2" було
змінено на "ОСОБА_2"

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_5
помер, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_5, виданим 21.08.2013
р. Берестівською сільською радою
Дубровицького району Рівненської
області (а.с.21).

За час спільного життя подружжям по
АДРЕСА_1 було побудовано житловий
будинок з надвірними будівлями 1970 року
забудови, що підтверджується копією
погосподарської книги №2 на 2011 -2015 роки
(а.с.10-12) .

Згідно довідок №02-24/957 від 05.09.2013 року та
№02-45/515 від 10.07.2013 року виданих
Берестівською сільською радою
Дубровицького району Рівненської
області житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, рахується та зареєстрований
за ОСОБА_5 (а.с.15,16).

Факт будівництва житлового будинку
ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 підтверджується
копією свідоцтва на забудову
індивідуальної садиби від 03.05.1968 року,
виданої ОСОБА_5 (а.с.7); актом про
відведення в натурі присадибної
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку, яка
була виділена ОСОБА_5 1968 року (а.с.8) та
копією плану забудови садиби по
АДРЕСА_2 від 10.05.1968 року (а.с.9).

Як вбачається з довідки №02-18/309 від
05.11.2013 року, виданої Берестівською
сільською радою Дубровицького району
Рівненської області, вулиця АДРЕСА_2,
згідно рішення сесії сільської ради №81
від 07.03.2004 року (а.с.19), була
перейменована на АДРЕСА_1 (а.с.17).

Позивач ОСОБА_4 з 1967 року і по даний час
зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1
та вела спільне господарство зі своїм
чоловіком ОСОБА_5, про що свідчить
довідка видана Берестівською
сільською радою №02-24/515 від 10.07.2013 року
(а.с.18).

Відповідно до ст.22 КпШС України (1969
року, чинного на час завершення
будівництва спірного житлового
будинку) майно, набуте подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Відповідно
до ч.1 ст.28 КпШС України у разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Згідно з ч.1 ст.357 ЦК України частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Як вбачається із витягу в спадковому
реєстрі від 13.09.2013 року, наданого
Зарічненською районною державною
нотаріальною конторою, відносно
спадкодавця ОСОБА_5 було заведено
спадкову справу за №55007380 (а.с.23).

Згідно п. 224 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті одного з учасників спільної
сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки
померлого у спільному майні.

Постановою державного нотаріуса
Дубровицької районної державної
нотаріальної контори Рівнеської
області про відмову у вчинені
нотаріальних дій від 21 лютого 2014 року,
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на обов'язкову
частку спадщини, було відмовлено, у
зв'язку із тим, що нею в Дубровицьку
районну державну нотаріальну контору,
не були надані правовстановлюючі
документи на спадкове майно (а.с.67).

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися до
суду за правилами позовного
провадження, про що зазначено і в п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування".

Оскільки спірні правовідносини
випливають з права учасника спільної
сумісної власності на виділення частки
у спільному майні, при цьому частки
кожного з співвласників у праві
спільної сумісної власності
вважаються рівними, частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах;
іншим чином, ніж у судовому порядку,
позивач не має можливості визначити
частку будинку з відповідними
господарськими будівлями і спорудами,
що належала спадкодавцю за життя на
праві спільної сумісної власності та
оформити право власності на спадкове
майно.

Абзацом 2 п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" №7
від 30.05.2008 року передбачено, що у разі
смерті співвласника, частки кожного з
них у праві спільної власності є
рівними, якщо інше не було встановлено
договором між ними.

За таких обставин, враховуючи
вищезазначені рекомендації постанови
Пленуму ВСУ України №7 від 30.05.2008 року
та відсутність договору з приводу
визначення часток у спільній сумісній
власності, суд приходить до висновку,
що частка померлого ОСОБА_5 у спільній
сумісній власності на житловий будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_1
становила 1/2, яку необхідно також
визначити за позивачем та визнати за
ОСОБА_4 право власності на неї.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
Зарічненська районна державна
нотаріальна контора про визначення
часток майна та визнання права
власності - задоволити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в
праві спільної сумісної власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 становила 1/2.

Визначити за ОСОБА_4, частку в праві
спільної сумісної власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 в розмірі 1/2.

Визнати за ОСОБА_4, право приватної
власності на 1/2 частку у праві спільної
сумісної власності на житловий будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд з
поданням апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду
Оборонова І.В.