Номер провадження: 22-ц/785/6619/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Стадніченко А.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування свідоцтва про право власності, поновлення реєстрації та зобовязання внести зміни до реєстраційних документів,-

в с т а н о в и л а:

04 грудня 2013 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який 26 березня 2014 року був ним уточнений, до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування свідоцтва про право власності, поновлення реєстрації та зобовязання внести зміни до реєстраційних документів.

Посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2011 року були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_7, та визнані недійсними розпорядження органу приватизації за №338 від 06 грудня 1995 року про передачу квартири АДРЕСА_1, у спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_8, та свідоцтво про право власності на житло за №4319 від 06 грудня 1995 року, видані ВАТ «Стальканат» на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Крім того, у зазначеному вище рішенні суду було вказано, що воно є підставою для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру. Після набрання вказаним рішенням законної сили, воно було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН».

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.08.2013 р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2011 р. було скасовано та у задоволені позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено, але зі змісту інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2014р. вбачається, що квартира АДРЕСА_2 є приватною частковою власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожному з яких належить по 1/2 її частині.

ОСОБА_3 зазначає, що відповідачка ОСОБА_6 є його боржником та той факт, що їй фактично належить квартира АДРЕСА_2, право власності на яку не зареєстровано нею у встановленому законом порядку, перешкоджає виконанню рішення, ухваленого на його користь.

Позивач ОСОБА_3 зазначав, що відповідачі навмисно позбавили ОСОБА_6 права власності на майно, що їй належить, з метою ухилення від сплати боргу.

На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні. ОСОБА_7 у судове засідання не зявився та справа була розглянута за його відсутності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не зявились відповідачі по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак вони неодноразово сповіщались про розгляд справи належним чином за місцем їх реєстрації, про що є відповідні данні, які містяться у матеріалах справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому розгляду справи та не порушує їх право у доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, заслухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини у справі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2011 року визнано недійсним розпорядження органу приватизації за №358, від 06.12.1995р. видане ВАТ «Стальканат», про передачу квартири АДРЕСА_3 у спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_9, та визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло за №4319, видане 06.12.1995р. ВАТ «Стальканат» на вищевказану квартиру на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

17.01.2012 року на підставі вказаного рішення КП «ОМБТІ та РОН» була скасована реєстрація права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_4, яка належала останнім на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 06.12.1995р. №4319, виданого ВАТ «Стальканат», що підтверджується довідкою №321561.63 від 17.01.2012 року.

12 грудня 2012 року органом приватизації було видано розпорядження №217918 про оформлення Місцевим агентством з приватизації житла на імя ОСОБА_7, ОСОБА_10 свідоцтва про право власності на житло.

12 грудня 2012 року департаментом міського господарства Одеської міської ради було видано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_5, яка належить кожному з них в рівних частках.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.08.2013 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2011 року було скасовано та у задоволені позовних вимог відмовлено.

Після винесення апеляційним судом Одеської області свого рішення, право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, яке було відмінено на підставі скасованого судового рішення, не було поновлено, оскільки останні не звертались до компетентного органу із заявами про реєстрацію своїх прав.

Суд першої інстанції, як підставу для відмови у позові ОСОБА_3, посилається на статтю 16 ЦК України, зазначаючи, що ОСОБА_3 не є власником спірного майна, а тому вказаним свідоцтвом не порушуються його права, оскільки ОСОБА_7, та ОСОБА_9 зареєстровані та проживають в спірній квартирі, і мали право на отримання її у власність, шляхом приватизації. Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 12 червня 2013 р. по справі №6-32цс13 «Про здійснення перерахунку оплати за комунальні послуги» зазначає, що законодавчі обмеження матеріально - правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод..., відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст.8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Враховуючи ту обставину, що з відповідачки на користь позивача були стягнуті грошові кошти. Вказане рішення набрало законної сили і виконавчий лист з примусового його виконання знаходиться на виконанні в державній виконавчій службі, у зв'язку з відсутністю майна у відповідачки, рішення суду про стягнення з неї боргу не виконується.

Таким чином, враховуючи, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2011 року скасоване рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.08.2013 року та ОСОБА_6 є єдиним власником АДРЕСА_6, а неналежне оформлення права власності на зазначену квартиру перешкоджає виконанню рішення суду про стягнення боргу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2014 року з винесенням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Оскільки, апеляційний суд позбавлений можливості виправити недоліки допущені судом першої інстанції під час розгляду справи, то з урахуванням викладеного і на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 1,4 ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси 20 травня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким уточнені позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування свідоцтва про право власності, поновлення реєстрації та зобовязання внести зміни до реєстраційних документів задовольнити.

Скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер 3-29387, виданий 12 грудня 2012 року, видані департаментом міського господарства Одеської міської ради.

Поновити реєстрацію права власності ОСОБА_6 і ОСОБА_8, на 1/2 частку в спільній частковій приватній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7.

Визначити, що дане рішення є підставою для реєстрації права власності ОСОБА_6 і ОСОБА_8, на 1/2 частку в спільній частковій приватній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: дпис ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_2