Справа № 369/9890/14-ц
Провадження № 2/369/3905/14
07 листопада 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Нікушина В.В.,
при секретарі Беліменко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
У вересні 2014 року позивачка звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 має спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зареєстрованому чи громадянському шлюбі з відповідачем не перебували та разом не проживали, та спільного господарства не мали. Відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання піклуватись про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Донька професійно займається синхронним плаванням і в найближчому майбутньому можливі поїздки за кордон на змагання з командою. Тому є необхідність зробити дочці проїздний документ, який може бути виготовленний тільки з дозволу обох батьків. Разом з тим, відповідач чинив перешкоди та безпідставно відмовлявся надати згоду на виїзд, а починаючи з квітня 2014 року зв'язок з ним взагалі втрачено, а отже можливість отримати дозвіл на виїзд взагалі відсутня, що порушує право дитини на нормальний розвиток.
Просила суд надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 до повноліття дитини. Дозволити ОСОБА_1, або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення.
У судове засідання позивачка не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання представник служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не зявився. Подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому тагромадянському шлюбі не перебували, разом не проживали, та спільного господарства не мають.
Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно п.1 ст.12 «Конвенції про права дитини», ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляді, право вільно висловлювати ці погляді з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага з її віком і зрілістю. Згідно п. 2 з цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.
Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.
В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Відповідно до підтвердження від 05 листопада 2014 року Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Динамо» підтвердила, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно тренується на відділенні синхронного плавання, та входить до складу команди і виступає на всіх планових змаганнях. Та надали план змагань з виїздом за кордон на 2014 2015 рік.
При розгляді справи встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 з дитиною не спілкується, тому завжди виникають проблеми з оформлення виїзду дитини за кордон. Дана обставина підтверджується також і поданими суду письмовими доказами.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків за відсутності згоди і супроводу другого з батьків здійснюється на підставі предявлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Оскільки чинним законодавством передбачено вирішення спору про дозвіл та виїзд (одноразовий) неповнолітнього за відсутності згоди одного з батьків, а не на одноразові виїзди невідомо до якої країни, на який період, тому у задоволенні позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд та оформлення документів до повноліття дитини суд відмовляє. Разом з тим, враховуючи обставини справи, суд надає дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя на період навчання: з грудня 2014 року по січень 2016 року включно, з метою виїзду на спортивні змагання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3-14, 79, 88, 209, 213- 215, 294, 367 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Надати дозвіл на виїзд за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя з метою участі в спортивних змаганнях , неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з грудня 2014 року по січень 2016 року включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на виготовлення документів для виїзду за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя з метою участі в спортивних змаганнях неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з грудня 2014 року по січень 2016 року включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В решті позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В. В. Нікушин