АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від
27 листопада 2013 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013р. публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
(надалі - ПАТ КБ «Надра») звернулося у
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
відповідач належним чином не виконує
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає стягненню
з відповідача, як боржника, на користь
банку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 листопада 2013р. позов
задоволено частково й ухвалено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором в сумі 109 254 грн. 96 коп. та
1 092 грн. 55 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на порушення
норм матеріального й процесуального
права, зокрема на ту обставину, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове,
про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, яка
підтримала апеляційну скаргу,
представника позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи, 07
вересня 2007р. між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_2 був укладений
договір про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб /а.с.6-7,
11-22/.

Відповідно до анкети клієнта на
оформлення кредитної картки, ОСОБА_2
доручив банку відкрити рахунок,
оформити кредитну картку та надав свою
згоду з умовами договору про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» і
тарифами банку та зобов'язався їх
виконувати. /а.с.11/

Згідно виписки-повідомлення до
договору про комплексне банківське
обслуговування на підставі анкети
клієнта від 07 вересня 2007 р. ВАТ КБ
«Надра» відкрило ОСОБА_2 рахунок
кредитної картки MasterCard Platinum НОМЕР_1 з
сумою ліміту кредитування 50 000 гри. на
строк, що дорівнює строку дії картки -
один рік з відсотковою ставкою станом
на 07 вересня 2007 р. 23,16 % річних та
відкрито рахунок для поповнення
поточного карткового рахунку за
тарифним пакетом «45 днів кредиту без
відсотків». /а.с.12, 13-15/

17 вересня 2007 р. відповідач отримав під
підпис видану банком платіжну картку
та запечатаний конверт з ПІН-кодом. /а.с.
22/

Відповідно до п.п. 5.2.4, 5.2.5 договору,
відповідач зобов'язався здійснювати
оплату послуг банку згідно тарифів
банку у строки, передбачені умовами
даного договору, здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів з
першого дня наступного розрахункового
періоду до 15 числа наступного місяця
включно.

Згідно з п.п.11.4, 11.6 зазначеного договору
за користування кредитними коштами,
які використані клієнтом на отримання
готівки, банк щомісячно нараховує
відсотки в Білінговий день на суму
фактичної кредитної заборгованості з
дати фактичного списання коштів з
рахунку до дати погашення кредиту. При
розрахунку відсотків приймається 360
днів у рік, у місяці - календарна
кількість днів. У разі якщо клієнт при
користуванні «Справжня кредитна
картка «45 днів кредиту без відсотків»
до 15 числа поточного місяця не погасив
всю суму заборгованості вказану в
звіті, банк нараховує відсотки за
користування кредитними коштами
витраченими для розрахунків в
торгівельно-сервісній мережі,
відповідно до тарифів банку на суму
фактичної заборгованості з
торгівельно-сервісними операціями за
фактичну кількість днів користування
кредитними коштами. При цьому сума цих
нараховується в білінговий день, що
слідує після 15 числа місяця, до якого
мала бути погашена вся сума
заборгованості. При розрахунку
відсотків приймається 360 днів у рік, у
місяці - календарна кількість днів.

Згідно розрахунку заборгованості за
договором станом на 01 січня 2013 р. ОСОБА_2
мав заборгованість по кредиту в сумі 50
313 грн. 58 коп., 58 941 грн. 38 коп. -
заборгованість по відсоткам та 935 грн. 96
коп. - штраф за несвоєчасне погашення
мінімального платежу. /а.с.8/

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд виходив з того, що ОСОБА_2, не
виконував взяті на себе зобов'язання по
погашенню кредиту й з урахуванням п.17.1
договору, у відповідності до якого
договір діє до повного виконання
сторонами зобов'язань, відмовив у
задоволенні заяви про застосування
строку позовної давності.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

Матеріали справи свідчать, що за
умовами договору позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредитних коштів частинами
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, визначені договором, й
щомісячно сплачувати відсотки за
користування кредитними коштами, а
також встановлена відповідальність за
несвоєчасне погашення мінімального
платежу.

З долученого до матеріалів справи
звіту про операції по картковому
рахунку ОСОБА_2 вбачається, що останній
платіж за договором відповідачем
здійснено 17 грудня 2008 р. /а.с.144-153/

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно з положеннями ст.256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно керівних роз'яснень п.3.3
Постанови №10 Пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2010 р. умова укладеного сторонами
договору про те, що останній діє до
повного виконання зобов'язань не є
умовою про збільшення позовної
давності, оскільки остання за своєю
правовою природою є певним періодом у
часі (ч.1 ст.251, ст.256 ЦК України), який
починається від конкретного дня і
спливає також у певний момент часу.

Згідно з ч.4, 5 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Згідно керівних роз'яснень п.31
Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
враховуючи положення пункту 7 частини 13
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини 13 статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Встановлено, що останній платіж
ОСОБА_2 було здійснено 17 грудня
2008 р. /а.с.149/, в той час як позовні вимоги
до нього було заявлено лише 28 березня
2013 р.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає необґрунтованими висновки
суду першої інстанції про відсутність
підстав до застосування строку
позовної давності.

Позивач, звернувшись у суд з
позовом до ОСОБА_2 28 березня 2013р.,
пропустив строк позовної давності,
проте клопотання про поновлення
пропущеного строку та доказів
поважності його пропуску не подав, в
той час як представником відповідача
заявлено клопотання про застосування
судом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції, як постановлене з
порушенням норм процесуального права,
неправильним застосуванням норм
матеріального права, підлягає
скасуванню, а по справі слід ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 листопада 2013
року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/23150/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/229/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Саадулаєва А.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.