АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/25/2014р.
Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 25 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 20 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВАТ «Херсонські
комбайни» про визнання ордеру
недійсним та усунення перешкод у
користуванні майном,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ВАТ «Херсонські комбайни» про
визнання ордеру недійсним та усунення
перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що проживає в гуртожитку по
АДРЕСА_1. Відповідачі, які також
проживають у зазначеному гуртожитку,
зайнявши на підставі ордеру №100 від
22.10.2012 року, виданого ВАТ «Херсонські
комбайни», сушильну кімнату та частину
балкону, перешкоджають їй
користуватися вказаними допоміжними
приміщеннями гуртожитку, у зв'язку з
чим просила визнати недійсним ордер на
зайняття відповідачами допоміжних
приміщень, оскільки його видано
неправомірно, та зобов'язати ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 звільнити допоміжні
приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 20 листопада 2013 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВАТ
«Херсонські комбайни» про визнання
ордеру недійсним та усунення перешкод
у користуванні майном залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6, діючий на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_3, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2 не визнав,
вважаючи їх безпідставними, а ухвалене
у справі рішення законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що спірне
приміщення АДРЕСА_2 є допоміжним
приміщенням гуртожитку загального
користування, у зв'язку із чим дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на наданих
сторонами та досліджених судом доказах
та нормах матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що гуртожиток по
АДРЕСА_1 знаходився на балансі ВАТ
«Херсонські комбайни», щодо якого
постановою господарського суду
Херсонської області від 17 травня 2011
року було відкрито ліквідаційну
процедуру з призначенням у визначеному
законом порядку його ліквідатора, до
якого перейшли всі права керівника
(органів управління) цього суб'єкта
господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 проживає в зазначеному
гуртожитку на п'ятому поверсі у кімнаті
АДРЕСА_1 з 04.09.2002 року.

Відповідачі, в свою чергу, на підставі
ордеру №100, виданого згідно наказу
ліквідатора ВАТ «Херсонські комбайни»
№92-о від 22.10.2012 року, проживають в
кімнатах АДРЕСА_2 та зареєстровані в
них з 26.10.2012 року.

З матеріалів інвентарної справи, копії
технічного паспорту на гуртожиток по
АДРЕСА_1 від 02.12.1987 року (а.с. 51-56,66)
вбачається, що спірне приміщення
АДРЕСА_2 було слюсарною кімнатою, а отже
не було допоміжним приміщенням, право
користування яким мали всі мешканці
гуртожитку відповідно до п.2 Положення
про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян,
затвердженого наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 16.12.2009 року
№396, яким передбачено, що слюсарня
входить до житлового комплексу
гуртожитку, але не входить до житлового
фонду і є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин.

Разом з цим «сушильна кімната» є
допоміжним приміщенням у гуртожитку,
яким мають право користуватися всі
мешканці гуртожитку.

Згідно наказу ліквідатора ВАТ
«Херсонські комбайни» від 13.06.2012 року
(а.с.73) усім приміщенням гуртожитку,
розташованим над та під спірним
приміщенням АДРЕСА_2 надано статус
житлових кімнат, спірному приміщенню
присвоєно АДРЕСА_2.

У подальшому кімната АДРЕСА_2 була
виділена відповідачам у складі сім'ї
чотири чоловіка, які проживали у
кімнатах АДРЕСА_2, на підставі їх заяви
про поліпшення житлових умов
проживання сім'ї (а.с.32).

Зважаючи на відсутність належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що спірне приміщення АДРЕСА_2
згідно технічної документації мало
статус допоміжного приміщення
«сушильна кімната», суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував дійсні обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дослідив надані ними докази у
їх сукупності, яким дав правильну
оцінку, та постановив законне й
обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги, як не
обґрунтовані законом, доказами та такі,
що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 20.11.2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді