н/п 2/490/2578/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р. Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Гречко А.В.,

за участі адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня»

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу № 37-к від 07.04.2014р. головного лікаря Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» про звільнення ОСОБА_3 з роботи, про поновлення на роботі на посаді лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення №1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня», про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та по стягнення моральної шкоди. Позивач вказує, що працював на посаді лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення №1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня», та наказом № 37-к від 07.04.2014р. був звільнений з роботи за п.3ст.40 КЗпП України в зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, передбачених трудовим договором чи правилами внутрішнього розпорядку.Позивач вважає, що його звільнено з роботи незаконно, оскільки відповідачем порушено строки накладення стягнення, дії позивача у вигляді відмови давати пояснення не є порушенням дисципліни чи трудових обов'язків, при звільненні позивача не отримано згоду профспілкового органу лікарні. Щодо строків накладення дисциплінарного стягнення, то позивач вказує, що таке не може бути накладено пізніше ніж шість місяців з дня вчинення проступку. Позивач вказує, що проступки, які вказані в акті службового розслідування від 21.11.2013р. відносно позивача, мали місце до 07.10.2013р.,а тому за скоєння таких дисциплінарне стягнення в квітні 2014р. накладено бути не могло, оскільки з моменту їх вчинення пройшло більше шести місяців. Позивач вказує, що звільнення її з робити було пов?язано також з тим, що позивач не надала в строк, визначений адміністрацією лікарні, пояснення щодо невиконання наказу головного лікаря про направлення позивача на позачергову атестацію та щодо акту службового розслідування від 21.11.2013р.Позивач вказує, що розпорядження головного лікаря виконано нею вчасно та в повній мірі. Окрім цього позивач вказує, що надання чи не надання пояснень працівником не входить до кола його обов'язків, і є його правом, і окрім цього не перешкоджає адміністрації у прийнятті рішення про накладення стягнення, а тому на думку позивача за відмову давати пояснення, як нібито за проступок, - на працівника не може бути накладено стягнення.Позивач також вказує, що звільнення працівника з підстав з яких було звільнено позивача проводиться лише за попередньої згоди профспілкового органу.Позивач вказує, що рішення профспілкового органу лікарні приймалося без її участі, оскільки позивач в день засідання профкому погано себе почувала та перебувала на лікарняному.А тому позивач вважає рішення головного лікаря незаконним та таким що його потрібно скасувати. Окрім цього, позивач вказує, що не працювала з вини відповідача, а тому просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12294,00грн.Позивач вказує також, що після звільнення з роботи нею втрачено можливість заробляти собі на життя, утримувати себе та свою сім'ю, була принижена її ділова репутація, втрачені звичні для неї життєві зв'язки, для організації свого життя після звільнення позивач прикладав додаткові зусилля, в результаті чого хвилювався, переносив стреси, тому вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача йому нанесено моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн.

Представник позивача вказав також, що той проступок за який позивач був звільнений і щодо якого не сплили строки притягнення до дисциплінарної відповідальності - це розбіжності в заповненні медичної документації при лікуванні хворого ОСОБА_4 та невиконання розпорядження головного лікаря про надання у вказаний строк пояснень з приводу виявлених порушень.Представник позивача вказав, що розпорядження головного лікаря виконано позивачем вчасно та в повністю. Щодо другого проступку - то представник позивача вказав, що за оскаржуваним наказом позивач звільнена з роботи лише за розбіжності в записах в медичній документації, а не за розтрату пломбіровочного матеріалу, вартість якого сама по собі є низькою, близько 10грн. Окрім цього, представник позивача вказав, що проступок позивача - здійснення розбіжностей в записах в медичній документації не є настільки тяжким та суттєвим для роботи лікарні, щоб застосовувати до позивача найбільш суворий вид стягнення ? звільнення.

Відповідач позов не визнав.Представники відповідача в судовому засіданні вказали, що звільнення позивача є наслідком систематичного невиконання позивачем своїх посадових обов?язків - оскільки до проступку за який позивач була звільнена остання тричі притягалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган - 06.08. 2013р., 30.09. 2013р., 29.11.2013р.Дані догани були оскаржені до суду, проте судом визнані законними. Вказана в наказі про звільнення причина - розбіжність заповненні медичної документації при лікуванні хворого ОСОБА_4 це лише зовнішній вираз суті проступку, це - формулювання неналежного виконання позивачем своїх посадових обов?язків, оскільки позивач при лікуванні хворого ОСОБА_4 вчинила дві взаємо виключаючі дії - провела дії по лікуванню хворого, зокрема замовила промбіровочний матеріал для лікування хворого ОСОБА_4, та направила цього хворого на видалення зуба, тобто на хірургічну процедуру, при цьому відповідач вказує, що позивач вчинила дії по лікуванню хворого ОСОБА_4 без відповідного попереднього обстеження та дослідження в день прийому - 14.10.2013р. Представник відповідача вказав, що в лікарні затверджені локальні протоколи як регламентують дії лікаря стоматолого-терапевта, позивач не дотрималася таких протоколів, що і стало причиною виявленого проступку - розбіжностей в заповненні медичної документації. Щодо строків застосування дисциплінарного стягнення, то представник відповідача вказав, що строки дотримані. Виявлені проступки позивача були встановлені актом службового розслідування, даний акт був поданий на ознайомлення головному лікарю 25.11.2013р., потім позивач перебувала на лікарняному та у відпустці - тому оскаржуваний наказ не видано відразу, але пропуску строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не має.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом досліджено трудову книжку НОМЕР_1 видану на ім?я позивача згідно якої позивача зараховано на посаду лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення №1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» по переводу з міської поліклініки № 5 за ч.3ст.36 КЗпП України з 01.03.2013р.

Судом досліджено наказ №37-к від 07.04.2014р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якого позивача звільнено з роботи з посади лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення №1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» за систематичне невиконання без поважних причин обов?язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку до якої раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. В наказі міститься посилання на те, що невиконання трудових обов?язків виразилося у:

· порушення інструкції щодо заповнення форм первинної облікової документації ф.№ 037/о у вигляді відсутності листів-обліку роботи лікаря-стоматолога за 01.03.2013р., 26.03.2013р., 27.03.2013р., 28.03.2013р., 06.05.2013р., 20.06.2013р., 21.06.2013р.,

· розбіжностях у записах в медичних картах стоматологічного хворого ф.№ 0143/о та листках обліку роботи лікаря-стоматолога форми №37/о і в журналі приходу та витрат пломбіровочного матеріалу пацієнтів ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_4,

· невиконання законного розпорядження головного лікаря КЗ ММР "ММСП" про надання у строк до 14 годин 00 хвилин 04 квітня 2014р. письмових пояснень з приводу виявлених порушень.

·

·

Судом досліджено акт службового розслідування від 21.11.2013р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якого комісією в складі працівників відповідача було проведено перевірку звітно-облікової документації лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення №1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_3 та використання стоматологічного матеріалу для пільгової категорії населення згідно якого комісією зроблено висновки про те, що позивачем порушено інструкцію по веденню облікової документації, відсутні "Листки обліку роботи лікаря-стоматолога" за 01.03.2013р., 26.03.2013р., 27.03.2013р., 28.03.2013р., 06.05.2013р., 20.06.2013р., 21.06.2013р. лікування пацієнтів згідно записів в "Медичних картках стоматологічного хворого" ф.043/о проводилось не за "Протоколами надання стоматологічної допомоги за спеціальністю терапевтична стоматологія"; встановлено розбіжності у записах "Медичної карти стоматологічного хворого" ф.№ 0143/о та "Листках щоденного обліку роботи лікаря-стоматолога" ф. №37/о та розбіжності в записах "Журналу приходу та витрат пломбіровочного матеріалу" та "Медичних картах стоматологічного хворого" ф.043/о, зроблено висновок про використання стоматологічного матеріалу для пільгової категорії не за призначенням.Комісією встановлено також стосовно лікування хворого ОСОБА_4, що останнього направлено до лікаря-хірурга для видалення хворого зуба, в той час як для лікування цього ж зуба було використано 2 дози "Віаденту" та 3 дози "Комполюксу". ОСОБА_3 безпідставно направлено цей зуб на видалення не зважаючи на вік пацієнта. Комісія вказала також на неякісно проведені діагностику та лікування зуба.(а.с.12-13).

Отже, із дослідженого акту судом встановлено, що при перевірці звітно-облікової документації стоматолога-терапевта ОСОБА_3 встановлено неякісно проведені діагностику та лікування хворого ОСОБА_4 та використання стоматологічного матеріалу для пільгової категорії пацієнтів не за призначенням, що було оформлено у висновку комісії та в наказі сформульовано як розбіжності у записах в медичних картах стоматологічного хворого ф.№ 0143/о та листках обліку роботи лікаря-стоматолога форми №37/о і в журналі приходу та витрат пломбіровочного матеріалу.

Судом досліджено доповідну записку від 21.11.2013р. заступника головного лікаря "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якої акт службового розслідування був наданий адміністрації відповідача 25.11.2013 року. Отже, інформацію про проступок позивача доведено до адміністрації відповідача 25 листопада 2013 року.

Судом встановлено, що 04.04.2014р. адміністрацією відповідача було взято пояснення у позивача щодо порушень, що значаться в акті службового розслідування від 21.11.2013р. (а.с.63,67).

Судом досліджено наказ №188 від 06.08.2013р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якого позивачу оголошено догану за грубу помилку в професійній діяльності, невірну постановку діагнозу та неграмотне лікування пацієнтки, що призвело до видалення невірно пролікованого зуба, зміні строків та методів протезування та за неналежне ведення медичної документації.

Судом досліджено наказ №263 від 30.09.2013р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якого позивачу оголошено догану за невиконання посадової інструкції, порушення трудової дисципліни, що виразилося у відсутності у неї облікової документації з 26.08.2013р по 30.08.2013р., недбале ставлення до збереження вказаної документації.(а.с.25)

Судом досліджено наказ №288 від 29.11.2013р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" згідно якого позивачу оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, пов?язане з відсутністю на робочому місці без поважних причин 45 хвилин, порушення вимог посадової інструкції стосовно неналежного рівня обслуговування хворого ОСОБА_13, недотримання правил медичної етики та деонтології. (а.с.27).

Судом встановлено, що наказ №263 від 30.09.2013р. №288 від 29.11.2013р. було оскаржено позивачем до суду, та рішеннями Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.01.2014р., від 13.03.2014р. у задоволенні вимог позивача про визнання вказаних наказів незаконними було відмовлено.

Отже, судом встановлено, що згідно наказів №188 від 06.08.2013р. та № 263 від 30.09.2013р. по КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за проступок пов?язаний із неналежним веденням медичної документації, відсутності облікової документації та недбале ставлення до збереження документації.

Судом досліджено виробничу характеристику позивача за 03.06.2014р. за підписом головного лікаря КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" та голови профкому лікарні - згідно якої позивач за період роботи у відповідача характеризується посередньо, мала багато скарг від пацієнтів, чотири рази притягувалася до дисциплінарної відповідальності.

Судом досліджено посадову інструкцію лікара-стоматолога-терапевта (затв. 01.03.2013р.головним лікарем КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня") згідно пункту 2.9 якої лікар-стоматолог-терапевт веде лікарську документацію, повинен знати організацію стоматологічної допомоги, етіологію, патогенез та сучасну класифікацію основних стоматологічних захворювань, загальні та спеціальні методи дослідження, методи діагностики та лікування, показання та протипоказання до видалення зубів, правила оформлення медичної документації. Позивач ознайомлена з інструкцією 15.10.2013р.(а.с.58-59).

Судом досліджено медичну картку стоматологічного хворого(ф.043/о) від 15.09.2010р. хворого ОСОБА_4, яка містить запис за 14.10.2013р. про направлення хворого на видалення 7-го зуба.Запис лікаря за 14.10.2013р. не містить вказівок стосовно проведення досліджень хворого зуба. (а.с.75-76). Судом досліджено журнал видачі пломбіровочного матеріалу згідно якого 14.10.2013р. на лікування 7-го зуба хворого ОСОБА_4 було виділено 2-ві дози ліків "Віедент" та 3 дози ліків "Компалюкс" та 1 пломбіровочний матеріал для лікаря ОСОБА_3.(а.с.77-79).

Судом встановлено, що профспілковий комітет КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня" рішенням від 27.08.2014р. надав згоду на звільнення з роботи позивача на підставі п.3ч.1ст.40 КЗпП України. (а.с.99)

Суд не бере до уваги доводи позивача та його представників щодо неправомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з тих підстав, що відповідачем при звільненні позивача не враховано тяжкості проступку позивача, оскільки розбіжності в медичній документації, на думку представника позивача, не є настільки тяжким проступком та не завдало такої шкоди відповідачу, що б мало наслідком звільнення позивача, оскільки сама вартість ліків, які були замовлені позивачем але не використані на лікування пацієнта ОСОБА_4, не є такими дороговартістними, що б через це звільняти позивача. Проте суд бере до уваги підстави звільнення - систематичне невиконання без поважних причин обов?язків, покладених на працівника трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що вказує на те, що в даному випадку має місце ряд проступків і в даному випадку тяжкість проступку становить сама система проступків як єдине ціле, при якому тяжкість окремо взятого проступку не має вирішального значення для адміністрації установи при накладенні стягнення. Окрім цього, суд бере до уваги доводи відповідача, що систематичне невиконання позивачем своїх обов?язків наносить шкоду системі управління установою загалом та призводить до зниження авторитету адміністрації, що для останньої має певну цінність.Суд не бере до уваги доводи представників позивача щодо неправомірності дій відповідача по звільненню позивача з підстав відсутності вини позивача у скоєнні проступку, оскільки позивач нібито не ознайомлена з локальними протоколами допомоги пацієнтам, що затверджені 22.04.2013р. головним лікарем КЗ ММР "Миколаївська міська стоматологічна лікарня", оскільки позивач як лікар-стоматолог-терапевт згідно посадової інструкції повинен знати організацію стоматологічної допомоги, етіологію, патогенез та сучасну класифікацію основних стоматологічних захворювань, сучасні методи діагностики та лікування, показання та протипоказання до видалення зубів, правила оформлення медичної документації. Окрім того, позивачем не наведено доказів наявності, а судом не встановлено поважних причин, які б перешкодили позивачу належно вести медичну документацію - без розбіжностей, що вказують на дії позивача, що одночасно виконує дві взаємо виключені дії - направляє хворого для лікування до іншого лікаря - хірурга, і одночасно продовжує лікувати цього хворого самостійно.

Щодо строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то суд бере до уваги, що адміністрація відповідача була ознайомлена з актом службового розслідування 25.11.2013р., і місячний строк слід рахувати з 26.11.2013р. по 26.12.2013р., і такий за цей період складає 31 день, а тому, враховуючи час перебування позивача на лікарняному та у відпустці суд вважає, що місячний строк з дня виявлення проступку не сплив. Шестимісячний же строк - враховуючи проступок, вказаний в акті та пов?язаний із лікуванням хворого ОСОБА_4, що мав місце 14.10.2013р., - до дати звільнення також не сплив. А тому, суд приходить до висновку, що строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності встановлені ст.148 КЗпПУ не порушені.

Отже, судом встановлено, що відповідно до посадової інструкції позивач як лікар-стоматолог-терапевт повинен знати правила оформлення медичної документації та вести таку на своєму робочому місці, позивач до винесення оскаржуваного рішення про звільнення двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани, яка у встановленому законом порядку знята не була, позивач допустив аналогічний проступок пов?язаний із веденням медичної документації, профспілковий комітет відповідача дав позитивний висновок щодо можливості звільнення позивача, судом не встановлено поважні причини з яких позивач не виконав обов'язки, покладені на нього трудовим договором, відповідач при прийнятті рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Атому суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи позивача діяв правомірно, а отже, права позивача не порушені, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.15,60,61,88,112,212,223 ЦПК України, ст.ст.40,148,232,235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня» про скасування наказу № 37-к від 07.04.2014р., поновлення на роботі на посаді на посаді лікаря стоматолога-терапевта лікувально-хірургічного відділення № 1 Комунального закладу Миколаївської міської ради «Миколаївська міська стоматологічна лікарня», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя