АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/275/14
Головуючий 1 інстанції -
Доповідач - Коростійова
Категорія:відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» на рішення
Київського районного суду міста
Харкова від 18 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позову посилався
на те, що є власником автомобіля CHEVROLET
NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1, 2005
року випуску.

2 лютого 2013 року автомобілю були
спричинені механічні ушкодження,
внаслідок падіння брили льоду та снігу
з даху будівлі, розташованої за
адресою: місто Харків,
вул.Петровського, 29-А, яка належить
відповідачу.

Відповідно до висновку суб'єкту
оціночної діяльності йому, як власнику
автомобіля, спричинена майнова шкода у
розмірі 11061,63 грн.

Крім того, діями відповідача йому
спричинена і моральна шкода. Внаслідок
ушкодження автомобіля він втратив
душевний спокій, змушений був
витрачати час на ремонт автомобіля та
оформлення документів, необхідних для
відшкодування шкоди. В момент
ушкодження автомобіля він і його
малолітня донька вийшли із автомобіля
і лише щасливий випадок відвернув
спричинення шкоди їх здоров'ю.
Спричинену відповідачем моральну
шкоду він оцінює у 5000 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути з публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
"Кредобанк" на відшкодування майнової
шкоди - 11061,63 грн.; моральної - 5000 грн.;
витрати на правову допомогу - 4000 грн.;
витрати за послуги суб'єкта оціночної
діяльності - 500 грн.; витрати на
нотаріальні послуги - 185 грн. та витрати
по сплаті судового збору - 229,40 грн.

18 жовтня 2013 року ОСОБА_3, в особі
свого представника ОСОБА_4, подав заяву
про відмову від частини заявлених
позовних вимог - 9485,74 грн., як частково
йому відшкодованих. При цьому просив
застосувати положення ст.534 ЦК України
щодо черговості погашення грошових
вимог за грошовим зобов'язанням (а.с.46).

Справа розглянута за відсутності
представника відповідача.

Рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 18 жовтня 2013 року
позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПАТ
"Кредобанк" на користь ОСОБА_3 на
відшкодування: майнової шкоди у сумі
1575,89 грн.; моральної - 2000 грн.; витрати за
послуги суб'єкта оціночної діяльності -
500 грн.; по сплаті судового збору - 229, 40
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в
особі свого представника ОСОБА_4, просе
рішення суду першої інстанції змінити
та стягнути з ПАТ "Кредобанк" 7185 грн., з
яких: витрати на правову допомогу - 4000
грн.; на нотаріальні послуги - 185 грн.;
моральна шкода - 3000 грн.

При цьому посилається на:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ПАТ
"Кредобанк" просе рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким ОСОБА_3 у позові відмовити. При
цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ПАТ «Кредобанк»
задоволенню не підлягає. Апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні з підстав,
передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України.

Судом встановлено і
підтверджується наявними у справі
доказами , що ОСОБА_3 є власником
автомобіля CHEVROLET NIVA, державний номерний
знак НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Встановлено також, що 2 лютого 2013
року близько 12- 00 год. ОСОБА_3
припаркував вказаний автомобіль біля
будівлі ПАТ «Кредобанк» за адресою:
місто Харків, вул.Петровського, 29-А. В
цей час з даху вказаної будівлі впала
брила льоду зі снігом і пошкодила
належний ОСОБА_3 автомобіль.

Зазначені обставини
підтверджуються висновком ДІМ
Київського РВ ХМУ ГУМВС України у
Харківській області від 9 лютого 2013
року (а.с.3).

Згідно звіту №36/2013 від 15 березня
2013 року дослідження
спеціаліста-автотоварознавця товарної
біржі «Радар», який має сертифікат
№13554/12 суб'єкта оціночної діяльності
від 19 червня 2012 року, виданого Фондом
державного майна, майнова шкода,
завдана власникові автомобіля CHEVROLET NIVA,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року
випуску, у результаті вказаної вище
події складає 11061,63 грн. (а.с. 4-20).

Встановлено також, що згідно
договору GTPL №0047 добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами від 8 лютого 2012 року
(далі - договір страхування) ПАТ
«Кредобанк» застрахувало перед
третіми особами свою загальну
цивільно-правову відповідальність, в
тому числі орендарів - осіб, що
користуються майном за договором найму
(оренди) за виключенням прокату та
лізингу у ПрАТ «Страхова компанія (далі
- СК) ПЗУ Україна».

Об'єктом страхування є будівля 29-А
по пр.Петровського у місті Харкові.

Згідно договору ліміт
відповідальності (страхова сума) за
однією подією за шкоду, спричинену
майну третіх осіб складає 600000 грн.

Франшиза за договором складає 3000
грн. (а.с.154-165).

Зазначена вище подія визнана
страховиком страховим випадком.

Страховик - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
визначив ОСОБА_3 страхове
відшкодування у розмірі 9561,63 грн., у
тому числі комісія, без податку на
додану вартість.

Вказана сума 16 серпня 2013 року
перерахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
ОСОБА_3 через АТ «Райффайзен Банк
Аваль».

Фактично ОСОБА_3 отримав страхове
відшкодування шляхом грошового
переказу через АТ «Райффайзен Банк
Аваль» 21 серпня 2013 року у сумі 9485,74 грн.
(а.с.47).

Таким чином невідшкодованою є
майнова шкода у сумі 1575,89 грн. (11061,63 -
9485,74).

Відповідно до ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За таких обставин, суд першої
інстанції підставно стягнув з ПАТ
«Кредобанк» на користь ОСОБА_3 різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою у сумі 1575,89 грн.

Підставно суд стягнув з ПАТ
«Кредобанк» на користь ОСОБА_3 і
підтверджені документально витрати за
послуги суб'єкта оціночної діяльності
у сумі 500 грн., які є майновою шкодою
(а.с.25).

Підставно суд відмовив ОСОБА_3 у
стягненні витрат у сумі 185 грн. за
нотаріальне посвідчення довіреності
представника, оскільки вони не є
майновою шкодою у розумінні ст.1166 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Задовольняючи позов про
відшкодування моральної шкоди
частково у сумі 2000 грн., суд першої
інстанції підставно виходив із того, що
у зв'язку з пошкодженням автомобіля,
ОСОБА_3 зазнав душевних страждань.

При цьому розмір відшкодування
моральної шкоди суд визначив з
урахуванням вимог ч.3 ст.23 ЦК України, у
тому числі щодо вимог розумності та
справедливості.

Посилання в апеляційній скарзі
ОСОБА_3, що внаслідок обвалу брили льоду
і снігу міг постраждати він і його
малолітня донька, ґрунтуються на
припущеннях.

Ні ОСОБА_3, ні його донька ніяких
тілесних ушкоджень не зазнали, а тому
підстав для відшкодування моральної
шкоди за п.п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України не має.

Безпідставними є і доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3 про
застосування правил ст.534 ЦК України
щодо черговості погашення вимог за
грошовими зобов'язаннями, оскільки
правовідносини виникли не із
зобов'язань, а із відшкодування шкоди.

Проте рішення суду першої
інстанції у частині відмови ОСОБА_3 у
відшкодуванні витрат на правову
допомогу підлягає скасуванню з таких
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 у
відшкодуванні витрат на правову
допомогу, суд першої інстанції вважав
доведеним, що ОСОБА_4 діяв у суді як
представник ОСОБА_3 за довіреністю.

Такого висновку суд дійшов по
неповно з'ясованим обставинам.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК
України до витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать витрати на
правову допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно довіреностей від 15, 16
березня 2013 року ОСОБА_3 уповноважив ТОВ
«Ми завжди поруч», в особі генерального
директора ОСОБА_4, представляти його
інтереси у судових установах (а.с.39-41).

Із довідки АА №425786 із Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України ТОВ «Ми завжди
поруч» має право на зайняття
адвокатською діяльністю.

Із договору про надання правової
допомоги № 02-01/02-133 П, укладеного між
ОСОБА_3 і ТОВ «Ми завжди поруч», в особі
генерального директора ОСОБА_4,
вбачається, що предметом договору є
надання правової допомоги.

При цьому ОСОБА_4 має вищу
юридичну освіту (а.с. 141-142, 149-153).

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Суд першої інстанції не взяв до
уваги, що ОСОБА_4 є фахівцем у галузі
права, має право за законом надавати
правову допомогу, надавав її на
підставі договору про надання правової
допомоги. За таких обставин, суд першої
інстанції безпідставно відмовив
ОСОБА_3 у стягненні витрат на правову
допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Витрати ОСОБА_3 на правову
допомогу у сумі 4000 грн. документально
підтверджені (а.с.139).

При цьому ОСОБА_4 надав розрахунок
розміру правової допомоги (а.с.138).

Розмір правової допомоги не
перевищує граничних розмірів
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом справи, встановлених Законом
України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Позов про відшкодування майнової
і моральної шкоди заявлено на 5260,89 грн.,
задоволено на 4075,89 грн.

Пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача 3099,90 грн. на відшкодування
витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги ПАТ
«Кредобанк» зазначених висновків суду
не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі
ПАТ «Кредобанк» на порушення права
ПрАТ «СК ПЗУ Україна» є безпідставними.

Страхова компанія виплатила
ОСОБА_3 страхове відшкодування за
виключенням франшизи, яка є більшою,
ніж різниця між фактичним розміром
шкоди і страховою виплатою.

Цю різницю за приписами ст.1194 ЦК
України повинно відшкодувати ПАТ
«Кредобанк».

Договір страхування не
передбачає відшкодування моральної
шкоди, спричиненої третій особі і
витрат, які знаходяться за межами
майнової шкоди.

Ці витрати повинен нести
відповідач.

Керуючись п.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1
ст.307, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
відхилити.

Рішення Київського районного
суду міста Харкова від 18 жовтня 2013 року
змінити.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
на користь ОСОБА_3 витрати на правову
допомогу у сумі 3099 (три тисячі
дев'яносто дев'ять) гривень 90 копійок.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: