Справа № 1310/1510/12
Головуючий у 1 інстанції: Левик Я.А.
Провадження № 22-ц/783/159/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Ніткевича А.В., Павлишина
О.Ф.,

секретар: Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Княжі лани» на
рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 25 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Княжі лани»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Куликова ферма -1»
про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 25.04.2013 року
позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Княжі лани»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Куликова ферма -1»
про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди -
задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Княжі лани»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Куликова ферма -1»
відкликати лист Фермерського
господарства «Куликова ферма» №04/04-23
від 4 квітня 2008 року Директору ТзОВ
«РІЛЯ Україна» п.Семераку Р.Р.

Стягнуто солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Княжі
лани», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Куликова ферма -1» на
користь ОСОБА_3 400 грн. для
відшкодування завданої йому моральної
шкоди.

В задоволенні решти позову -
відмовлено.

Стягнуто солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Княжі
лани», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Куликова ферма -1» в
користь ОСОБА_3 понесені ним судові
витрати по справі, а саме: судовий збір
в сумі 17 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 75 грн., а також 68
грн. витрат, пов'язаних із переїздом до
суду та 14,86 грн. компенсації за відрив
від звичайних занять. Стягнуто з ОСОБА_3
в користь держави 3441 грн. судового
збору.

Рішення суду оскаржив відповідач
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Княжі лани» в особі
представника Рокетського Ю.Л. В
апеляційній скарзі зазначає, що не
погоджується з рішенням суду в частині
покладення зобов'язання відкликати
лист, стягнення моральної шкоди та
судових витрат. Вважає рішення в цій
частині незаконним, необґрунтованим та
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Стверджує, що суд ухвалив рішення не
врахувавши п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
«Про судову практику у справах про
захист честі та гідності фізичної та
юридичної особи», яким передбачено що
відповідачами у справі про захист
честі і гідності є фізична або юридична
особа, яка поширила недостовірну
інформацію, а також автор цієї
інформації. Оскільки лист був
відправлений ФГ «Куликова ферма», а
ТзОВ «Княжі лани» не є його
універсальним правонаступником, а
відтак не є правомочним відкликати
спірний лист. Крім цього, апелянт
зазначає, що стягнувши моральну шкоду з
правонаступників ФГ «Куликова ферма»
суд порушив вимоги п. 27 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
27.02.2009 року «Про судову практику у
справах про захист гідності та часті
фізичної та юридичної особи», яким
передбачено, що процесуальне
правонаступництво за вимогою про
відшкодування моральної шкоди не
допускається. Просить рішення суду в
частині зобов'язання відповідача-1
відкликати лист, стягнення моральної
шкоди та судового збору скасувати, а в
іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК
України фіксування судового засідання
технічним засобом не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи,
було встановлено судом першої
інстанції та сторонами в апеляційному
порядку не оспорювалось, у листі №04/04-23
від 4 квітня 2008 року Фермерського
господарства «Куликова ферма» -
Директору ТзОВ «РІЛЯ Україна»
п.Семераку Р.Р. була поширена
недостовірна та негативна по
відношенню до позивача інформація. Так,
текст вказаного листа інформував про
те, що позивач, будучи працівником ТзОВ
«РІЛЯ Україна» поширював інформацію
іншій юридичній особі про певні
проблеми Товариства (що вказане
Товариство та його директор у позовних
заявах, надісланих до Сихівського
районного суду м. Львова у 2009 році
заперечували, більше того вважали таку
інформацію причиною збитків
Товариства та такою, що порушило їх
права), а конкретно у листі така
інформація дослівно була викладена
так: «…в кінці березня цього року нам
стало відомо від працівника Вашої
сервісної служби ОСОБА_3 про існуючі та
наростаючі у Вашому товаристві
внутрішні проблеми…».

Встановивши факт поширення
недостовірної та негативної
інформації по відношенню до позивача,
тобто факт порушення права позивача на
повагу до його честі та гідності судом
було зроблено висновок про
необхідність часткового задоволення
позову шляхом зобов'язання
правонаступників відкликати згаданий
лист ФГ «Куликова ферма» та стягнення з
них солідарно моральної шкоди у
розмірі 400 грн.

Особа, що подала апеляційну скаргу,
один із правонаступників ФГ вважаючи,
що він не є універсальним
правонаступником вказаного
господарства, а правонаступником лише
певних прав та обов'язків такого, що
визначена розподільчим балансом від
4.12.2008 року, вважає, що судом
безпідставно було покладено на них
обов'язок щодо відкликання згаданого
листа ФГ, крім цього, з врахуванням і
того, що, на їх думку, вони не можуть
відповідати за зобов'язаннями про
стягнення моральної шкоди, оскільки
процесуальне правонаступництво за
такими вимогами не допускається
просили рішення суду першої інстанції
скасувати в частині, що стосується
задоволення вимог до них як
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме ухвал, постанов та рішень
Господарського суду Львівської
області та Вищого господарського суду
України (а.с. 108-113, 211-212Т.1); витягів з
ЄДРЮОФОП про реєстрацію відповідачів
як юридичних осіб та припинення ФГ
«Куликова ферма» та ТзОВ «Куликова
ферма» (а.с. 165-170, 189-192 Т.1); матеріалів
реєстраційних справ ТзОВ «Княжі лани»,
ТзОВ «Куликова ферма», ФГ «Куликова
ферма», зокрема, статутів вказаних
товариств (а.с. 219-250 Т.1, 19-117, 124-142 Т.2),
відповідачі є правонаступниками ФГ
«Куликова ферма», яким було надіслано
згаданий лист, яким порушено право
позивача на повагу до його гідності та
честі. Дійсно до відповідача ТзОВ
«Княжі лани» перейшла лише частина
прав та обов'язків, згідно вказаного
ним розподільчого балансу від 4.12.2008
року, однак такий стосується лише
передачі майнових прав та обов'язків.
Обов'язки ж покладені на відповідачів
оскаржуваним судовим рішенням виникли
із немайнових правовідносин ФГ.

Відповідно до змісту ч.6 ст. 107
Цивільного кодексу України якщо
правонаступниками юридичної особи є
декілька юридичних осіб і точно
визначити правонаступника щодо
конкретних обов'язків юридичної особи,
що припинилася, неможливо, юридичні
особи - правонаступники несуть
солідарну відповідальність перед
кредиторами юридичної особи, що
припинилася.

Враховуючи вказане, а саме
неможливість точно визначити між
відповідачами правонаступника ФГ за
згаданими зобов'язаннями щодо
відновлення порушених особистих
немайнових прав позивача судом
зроблено вірний висновок про
необхідність покладення такого
солідарно на обох відповідачів і в
частині відкликання згаданого листа і
в частині стягнення моральної шкоди.

Посилання у скарзі на те, що
процесуальне правонаступництво за
вимогою про відшкодування моральної
шкоди не допускається, на думку колегії
суддів, у даному випадку є
безпідставним, оскільки, відповідно до
ст. 1219 ч.1 п.1 ЦК України, стосується лише
відповідачів фізичних осіб. Що
стосується юридичних осіб, то
законодавство не містить обмежень щодо
відшкодування моральної шкоди
спричиненої юридичною особою її
правонаступником.

Крім цього, враховуючи часткове
задоволення позовних вимог, судом
першої інстанції, підставно, у
відповідності до вимог закону і щодо
пропорційності судових витрат, що
підлягають відшкодуванню стороні, на
чию користь ухвалено рішення вирішено
питання розподілу судових витрат.

Враховуючи вказане доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, а тому таку слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Княжі
лани» - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 25 квітня 2013 року
- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Ю.Р. Мікуш

Судді :
А.В.
Ніткевич

О.Ф.Павлишин