Справа № 713/5175/12
Провадження № 2/309/143/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді
Довжанин М. М.

при секретарі
Попадинець Я. В.

з участю
представників позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа на стороні позивача: ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що вона є
власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, а також
земельної ділянки, призначеної для
його обслуговування.

Сусіднім землекористувачем та
власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 -
відповідач по справі.

Позивачка стверджує, що відповідач
порушує її право користування на
належну їй земельну ділянку, оскільки
перебудовуючи належний йому житловий
будинок побудував фасадну стіну
будинку та стіни добудов на межі
земельних ділянок сторін, зруйнував
межові знаки та влаштував тимчасову
огорожу на відстані 0,5 метра від стін
свого будинку, тобто на території
земельної ділянки позивачки і таким
чином самовільно захопив її земельну
ділянку вздовж усієї межі.

Крім цього, відповідач, в порушення
будівельних норм, збудував дах будинку
таким чином, що дощові та снігові води
стікають на територію ділянки
позивачки і попадають в колодязь.

За наведених обставин позивачка в
позовній заяві просила суд визнати за
нею та ОСОБА_6 право постійного,
безстрокового та безоплатного
користування на земельну ділянку
площею 600 м. кв., що розташована за
адресою АДРЕСА_1, яка відведена ОСОБА_7
на підставі рішення виконкому
Хустської міської ріди від 11.02.1957 року
№ 12/28 та згідно акту про відвід
земельної ділянки в натурі від 19.06.1957
року; зобов'язати відповідача не чинити
позивачці та ОСОБА_6 перешкоди у
користуванні вищевказаною земельною
ділянкою; зобов'язати ОСОБА_5 звільнити
самовільно зайняту ним частину
земельної ділянки, змістивши
влаштоване ним загородження (паркан);
надати дозвіл позивачці та ОСОБА_6
розібрати та звільнити власними силами
чистину належної їм земельної ділянки
від влаштованого загородження в тому
разі, якщо відповідач не виконає
рішення суду у строк добровільного
його виконання; залучити представника
міськрайонного управління Держкомзему
у місті Хуст та Хустському районі та
доручити йому встановлення межових
знаків по реальній межі між земельними
ділянками сторін, а також зобов'язати
ОСОБА_5 встановити на даху свого
будинку водовідвідні труби та
снігозатримувачі.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діють на
підставі довіреностей уточнили позов.
Позовну вимогу в частині залучення
представника міськрайонного
управління Держкомзему у місті Хуст та
Хустському районі та доручення йому
встановлення межових знаків по
реальній межі між земельними ділянками
сторін просили не розглядати. В решті
підтримали позов, посилаючи на
наведені в заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
на підставі довіреності позов
заперечив. Пояснив суду, що його
довіритель набув та володіє земельною
ділянкою правомірно. Жодних порушень
прав та інтересів позивачки при цьому
ним не було допущено, а тому вважає
позовні вимоги безпідставними та
просить відмовити у задоволенні
позову.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.
До суду подав заяву про розгляд справи
без його участі. Позов підтримує і
просить його задоволити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 є власником домоволодіння та
земельної ділянки в АДРЕСА_2.

Тобто, сторони є суміжними
землекористувачами.

Судом також встановлено, що позивачка в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_7 є власником ? частини
вищевказаного житлового будинку, а
також земельної ділянки, призначеної
для його обслуговування.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавиця набула права
користування на вищевказане нерухоме
майно - земельну ділянку на підставі
рішенням виконкому Хустської міської
ради народних депутатів № 12/28 від 11.02.1957
року, яким ОСОБА_7 було виділено
земельну ділянку під індивідуальне
будівництво за адресою: АДРЕСА_3, площею
600 м. кв. (в подальшому адресу було
змінено на АДРЕСА_1).

Актом від 19.06.1957 року підтверджується
факт відведення ОСОБА_8 вказаної
земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЦК України, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Враховуючи вищезазначені обставини та
вимоги закону, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 набули
право користування на земельну ділянку
в порядку переходу такого права від
спадкодавця

З Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЗК № 00634 від
29.06.1995 року вбачається, що за
відповідачем ОСОБА_5 зареєстровано
право приватної власності на земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_2, площею 850 м.
кв.

Позивачка стверджує, що в ході
перебудови свого будинку відповідач
побудував фасадну стіну будинку та
стіни добудов на межі її ділянки,
зруйнував межові знаки та влаштував
тимчасову огорожу на відстані 0,5 метра
від стін свого будинку, тобто на
території земельної ділянки позивачки
і таким чином самовільно захопив її
земельну ділянку вздовж усієї межі

З метою встановлення об'єктивної
істини по справі судом було призначено
проведення земельної експертизи.

З висновку експерта № 09-08/13 від 19.08.2013
року вбачається, що фактичні розміри
земельних ділянок дворогосподарств за
адресою м. Хуст, вул. Гвардійська,
становлять: АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) - 568 кв. м. =
0,0568 га; АДРЕСА_2 (ОСОБА_5) - 902 кв. м. = 0,0902
га.

Із висновку також вбачається, що
реальні зовнішні межі та площа
земельної ділянки ОСОБА_5 за адресою
АДРЕСА_2 не відповідають даним стосовно
площі та плану зовнішніх меж,
зазначеним в Державному акті на право
приватної власності на землю серії ЗК
№ 013-00634 через неточності та помилки,
які були допущені при виготовленні
Державного акту.

Фактична площа земельної ділянки
АДРЕСА_2 ОСОБА_5 по вул. Гвардійській в м.
Хуст становить 902 кв. м. = 0,0902 га., а площа
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЗК
№ 013-00634 становить 805 кв. м. = 0,0805 га.

З висновку експертизи слідує, що
фактичні реальні межі земельної
ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_5 по вул.
Гвардійській в м. Хуст не співпадають з
її межами, зазначеними в Державному
акті на право приватної власності на
землю серії ЗК № 013-00634, тобто ОСОБА_5
користується земельною ділянкою, яка
на 52 кв. м. є більшою, ніж зазначена в
Державному акті.

Накладення конфігурацій земельних
ділянок з Державного акту та з
кадастрового плану встановлено
фрагментами захоплення частин
сусідніх земельних ділянок, в тому
числі ділянки АДРЕСА_1 ОСОБА_4 по вул.
Гвардійській в місті Хуст з боку
ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_5.

З наведеного вбачається, що
відповідачем самовільно захоплено
частину земельної ділянки, яка
належить позивачці на праві
користування, в результаті чого
позивачка при приватизації не зможе
приватизувати земельну ділянку в
розмірі, який їй належить.

Окрім цього, судом встановлено, що
відповідач встановив огорожу у бік
ділянки позивачки, тому його слід
зобов'язати звільнити самовільно
зайняту ним частину земельної ділянки,
змістивши влаштоване ним загородження
(паркан) та не чинити позивачці
перешкод у користуванні її земельною
ділянкою.

Судом також встановлено, що відповідач,
в порушення будівельних норм, збудував
дах будинку таким чином, що дощові та
снігові води зливаються на територію
земельної ділянки позивачки і
попадають в колодязь.

З приводу дій відповідача позивачка
зверталася із скаргою до Хустської
міської ради та Хустської районної
санітарно-епідеміологічної станції.

З акту перевірки дотримання
санітарного законодавства від 25.09.2007
року та офіційної відповіді Хустської
районної CEC з приводу звернення ОСОБА_7
та ОСОБА_6 - мешканців буд. АДРЕСА_1 по
вул. Гвардійській в м. Хуст, стосовно
влаштування сусідом ОСОБА_5 відводу
опадкових вод таким чином, що вони
потрапляють у колодязь з питною водою у
дворі ОСОБА_6, ОСОБА_5 було
рекомендовано демонтувати вказаний
відвід та перенести його на відстань 3-4
метри від колодязю.

Згідно частин 2 і 3 ст. 152 ЗК України,
власник земельної ділянки або

землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю,

навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною

ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

Відповідно до ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які с
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є
обґрунтованими та підставними,
оскільки відповідачем без будь-яки
законних на те підстав було самовільно
зайнято належну позивачці частину
земельної ділянки, а при перебудові
будинку ОСОБА_5 дах облаштовано таким
чином, що стічні води потрапляють на
земельну ділянку позивачки та
затікають в її колодязь, що є
порушенням прав позивачки.

В порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК
України судові витрати по справі
підлягають до стягнення із відповідача
на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 3, 16ЦК України, ст. ст. 103,
152, 212 ЗК, суд -

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, мешканкою АДРЕСА_4 та
за ОСОБА_6, мешканцем АДРЕСА_1 право на
постійне, безстрокове та безоплатне
користування на земельною ділянкою
площею 600 м. кв., що розташована за
адресою АДРЕСА_1, яка відведена ОСОБА_7
на підставі рішення виконкому
Хустської міської ради від 11.02.1957 року
№ 12/28 та згідно акту про відвід
земельної ділянки в натурі від 19.06.1957
року.

Зобов'язати ОСОБА_5, мешканця АДРЕСА_2
звільнити самовільно зайняту ним
частину земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_5, мешканця АДРЕСА_2
не чинити ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перешкод у
користуванні земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_5, мешканця АДРЕСА_2
звільнити частину земельної ділянки ,
як знаходиться за адресою АДРЕСА_1, від
влаштованого ним загородження
(паркану) відповідно до висновку
судової будівельно - технічної
експертизи № 09-08/13 від 19.08.2013 року та
додатків № 2, 3а, в строк 10 днів після
набрання рішенням законної сили.

Надати дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_6
звільнити власними силами частину
належної їм земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, від
влаштованого ОСОБА_5 загородження (
паркану) у тому разі, якщо він не
виконає рішення суду в строк
добровільного його виконання.

Зобов'язати ОСОБА_5 встановити на даху
свого будинку водовідвідні труби та
снігозатримувачі для того, щоб сніг та
осадкові води не спадали на територію
дворогосподарства в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі
3335 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду:
Довжанин М. М.