Справа № 200/1728/11-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

18 вересня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" звернулось до суду з вищезазначеним позовом в лютому 2010 року та просили суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором станом на 06.01.2010 року в сумі 242 627,32 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 1 937 379,15 грн., з яких: 195 594,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті 1 561 822,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 41 026,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті 327 597,32 грн. заборгованість за відсотками, 6006,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті 47 959,11 грн. пеня. Представником позивача позов підтримано, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 27.06.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №841607/ФЛ, за умовами якого позичальник отримав на умовах платності, строковості та повернення кредитні кошти в розмірі 197 876 доларів США, за умови сплати 14,49% річних та зі строком користування до 12.06.2028 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1, 27.06.2008 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено два окремі договори поруки. Проте, не дивлячись на повідомлення позичальника та поручителів про порушення зобовязання, останні вимоги банку ігнорують, заборгованість не погашають.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, про відкладення розгляду справи не клопотали, у звязку з чим справа розглянута у відповідності до ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 27 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №841607/ФЛ, відповідно умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в сумі 197 876 доларів США, за програмою «Нове житло», зі сплатою 14,49% річних, зі строком повернення до 12 червня 2028 року.

Пунктом 5.2 договору визначено розмір пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, а п.5.1 визначено штраф в розмірі 25% від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням.

Зазначений кредитний договір підписано сторонами, а банком, як юридичною особою - з прикладенням печатки, отже сторони ознайомлені з умовами договору та прийняли на себе виконання означених зобовязань.

27.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено договір поруки №841607/ФЛ-П2, згідно якого остання поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, в тому числі з повернення в строк до 12 червня 2028 року кредитних коштів в сумі 197 876 доларів США, сплати відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49% річних, сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, а також можливих штрафних санкцій. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, при цьому за п.1.2 позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязання як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Договір поруки підписаний сторонами, скріплений печаткою банку, отже поручитель прийняла на себе виконання зобовязання, погодилась на умови договору, з яким ознайомлена.

Крім того, 27.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено договір поруки №841607/ФЛ-П1, згідно якого остання поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, в тому числі з повернення в строк до 12 червня 2028 року кредитних коштів в сумі 197 876 доларів США, сплати відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49% річних, сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, а також можливих штрафних санкцій. Поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, при цьому за п.1.2 позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязання як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Договір поруки підписаний сторонами, скріплений печаткою банку, отже поручитель прийняла на себе виконання зобовязання, погодилась на умови договору, з яким ознайомлена.

Проте, досліджуючи копію паспорту ОСОБА_2 установлено, що підпис, який містить в договорі поруки від 27.06.2008 року зовсім не відповідає підпису відповідача в паспорті та у наданих нею до суду заявах (клопотаннях).

Крім того, з копії постанови СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.12.2010 року вбачається, що за зверненням ОСОБА_2 за фактом оформлення з підробкою її підпису договору поруки від 27.06.2008 року порушено кримінальну справу за ч.3 ст.358 КК України, провадження в якій зупинено через неможливість встановити винну особу постановою від 29.06.2011 року.

Також, в травні 2011 року ОСОБА_2 зверталась до суду з зустрічним позовом в межах цього провадження, проте, через її неодноразову неявку до судового засідання зустрічний позов, відповідно якого просила договір поруки визнати недійсним, як такий що не укладала і не підписувала, був залишений без розгляду.

06.01.2010 року на адресу відповідачів надіслано претензії щодо виконання зобовязання в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, який про розгляд справи у суді був належним чином повідомлений, про що свідчить його намагання оскаржити ухвалу суду про відкриття провадження, доказів погашення заборгованості за кредитним договором не представив, за час розгляду справи у суді (понад 4 роки, з огляду на зупинення провадження до становлення винної особи у кримінальному провадженні, порушеному за постановою від 25.12.2010 року) зобовязання не виконав.

Внаслідок порушення зобовязання позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором №841607/ФЛ від 27.06.2008 року, станом на 06.01.2010 року у нього перед банком утворилась заборгованість в сумі 242 627,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 937 379,15 грн., з яких: 195 594,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті 1 561 822,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 41 026,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті 327 597,32 грн. заборгованість за відсотками, 6006,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті 47 959,11 грн. пеня.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші.

Відповідно до ст.ст. 543, 554 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Крім того, за ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як розяснено в п.14 Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи, що зібрані по справі докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 договору поруки не укладала, її волевиявлення не було спрямовано на настання реальних наслідків обумовлених договором поруки, суд вважає предявлені до неї вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Разом з цим, вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку заборгованості з позичальника та поручителя ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки відповідачі свої зобовязання, що витікають з кредитного договору та договору поруки не виконують тривалий час, з 06.01.2010 року їм поставлена до відома заборгованість, яка не погашається, є істотною, що порушує майнові права та інтереси позивача, як господарюючого субєкта.

З огляду на встановлені обставини та наведенні норми права, заборгованість підлягає стягненню в розмірі, що утворився станом на 06.01.2010 року, оскільки позивач про збільшення розміру позовних вимог до суду заяву не подавав, та приймаючи до уваги прохальну частину позовної заяви, де позивачем самостійно обрано такий спосіб захисту порушеного права, як стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день розрахунку, суд не здійснює власний перерахунок заборгованості відповідачів з іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Тобто, на користь ПАТ КБ «Надра» з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №№841607/ФЛ від 27.06.2008 року станом на 06.01.2010 року за курсом гривні до долара США 7,985 грн. за один долар США всього 242 627,32 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 1 937 379,15 грн., з яких: 195 594,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті 1 561 822,72 грн. заборгованість за тілом кредиту, 41 026,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті 327 597,32 грн. заборгованість за відсотками, 6006,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті 47 959,11 грн. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №№841607/ФЛ від 27.06.2008 року станом на 06.01.2010 року в розмірі 242 627,32 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 1 937 379,15 грн., де: 195 594,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 561 822,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 41 026,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 327 597,32 грн. - заборгованість за відсотками, 6006,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 47 959,11 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" понесені судові витрати в розмірі 910 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" понесені судові витрати в розмірі 910 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідачів, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова