РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4351/13-ц

номер провадження 2/695/117/14

03 березня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенко В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповдача Блоха Я.М.

розглянувши в судовому засіданні
в приміщенні суду в м. Золотоноша
справу за позовом ОСОБА_3 до
Золотоніської районної державної
адміністрації, Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
про надання в оренду земельної ділянки
з метою ведення Фермерського
господарства, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Золотоніської РДА та Управління
Держкомзему в Черкаській області з
позовом про надання в оренду земельної
ділянки з метою ведення фермерського
господарства.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_1
позовні вимоги ствердив та пояснив
суду наступне.

11.10.2013р. ОСОБА_3 звернувся до
Золотоніської райдержадміністрації з
письмовою заявою про надання в оренду
земельних ділянок з метою ведення
фермерського господарства, в якій
просив дати згоду на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельних ділянок
загальною площею 889,9796гектарів (з них
ріллі - 889,9796га), в адміністративних
межах Піщанської сільської ради
Золотоніського району за межами
населеного пункту в оренду з метою
ведення фермерського господарства. При
цьому він подав пакет необхідних
документів. 22.10.2013р. Золотоніська
райдержадміністрація надала позивачу
письмову відповідь (вих..№ 01-01-15/49), якою
відмовила в наданні в оренду земельних
ділянок з метою ведення фермерського
господарства.

06.11.2013р. позивач знову звернувся до
Золотоніської райдержадміністрації з
письмовою заявою про надання в оренду
земельних ділянок з метою ведення
фермерського господарства, в якій
просив дати згоду на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельних ділянок
загальною площею 509,0181гектарів (з них
ріллі - 509,0181га):

кадастровий № :14:001:0005 площею
27,6579га ріллі,

кадастровий № :14:001:0006 площею
161,6632га ріллі,

кадастровий № :15:002:0001 площею
115,9428га ріллі,

кадастровий № :15:002:0002 площею
203,7542га ріллі),

в адміністративних межах Піщанської
сільської ради Золотоніського району
за межами населеного пункту в оренду
з метою ведення фермерського
господарства із пакетом необхідних
документів. 08.11.2013р. Золотоніська
райдержадміністрація надала позивачу
письмову відповідь (вих..№ 01-01-15/53), якою
знову безпідставно відмовила в
наданні в оренду земельних ділянок з
метою ведення фермерського
господарства.

Тому позивач звернувся до суду з
відповідним позовом, в якому звертає
увагу суду на те, що Золотоніська РДА
безпідставно відмовила йому в наданні
вказаних земельних ділянок
посилаючись на те, що вказані земельні
ділянки перебувають в оренді СТОВ
«Агрофірма «Маяк», з яким вона уклала
договір оренди. Представник позивач
при цьому вказує на те, що реєстрація
вказаних договорів оренди була
проведена у свій час з порушенням
порядку реєстрації, встановленому
законом, а тому ці договори оренди є
неукладеними, а земельні ділянки не
перебувають ні під якими обтяженнями, а
отже є вільними з юридичної точки зору,
а тому повинні бути надані позивачу в
оренду.

В судовому засіданні представник
відповідача Золотоніської
райдержадміністрації за довіреністю
Блоха Я.М. позовні вимоги не визнав
повністю і пояснив, що на вказані у
позові земельні ділянки Золотоніська
РДА уклала із СТОВ «Агрофірма «Маяк»
договір оренди землі від 09.04.2004р.,
зареєстрований 20.04.2004р. Золотоніським
райвідділом Черкаської регіональної
філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі
України» за № 10 і на даний час, як він
вважає, цей договір є дійсним.

При цьому представник відповідача
посилається, на те, що повноваження,
щодо надання земель
сільськогосподарського призначення у
користування відноситься до
компетенції територіальних органів
Держземагенства України, в данному
випадку це Головне Управління
Держземагенства у Черкаській області.
Тому, на його думку, позов задоволенню
не підлягає.

В судове засідання представник
відповідача Головного Управління
Держземагенства у Черкаській області
(далі по тексту - ГУ) не прибув, але саме
ГУ звернулося до суду із запереченнями
проти позову та заявою про розгляд
справи у його відсутність.

При цьому у своїх запереченнях
відповідач ГУ вказує на те, що позивач
ОСОБА_3 повинен був звернутися з
питанням щодо оформлення оренди землі
до Управління Держземагенства із
необхідним для цього пакетом
документів після отримання на це згоди
органу відповідної виконавчої влади.
Оскільки він цього не зробив, йому
необхідно відмовити у задоволенні
позову повністю.

В судове засідання законний
представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог, СТОВ
«Агрофірми «Маяк» не прибув, хоча був
своєчасно повідомленим про час та
місце розгляду справи, про що в
матеріалах справи маються відповідні
документи. До суду СТОВ «Агрофірма
«Маяк» (далі по тексту - СТОВ) із заявою
про згоду на свою участь у справі
відповідно до вимог ст.. 36 ч.3 ЦПК
України, не звернулося, тому суд
проводить розгляд справи без нього.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
представлені ними доводи, вважає, що
позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 640 ч.3 ЦК України
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації .

За ст.. 792 ч.2 ЦК України відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

При цьому відповідно до ст.. 13
Законому України «Про оренду землі»
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Згідно ст.. 18
цього Закону договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації. Укладений договір оренди
землі підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом (ст.20 Закону).

Згідно із ст. 8 ЦПК України у разі
невідповідності правового акта закону
України суд застосовує акт
законодавства, який має вищу юридичну
силу.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи. При
цьому у своєму рішенні від 09.02.1999р. №
1-рп/99 Конституційний Суд України
роз'яснив, що за загальновизнаним
принципом права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі
необхідно розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто, до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Загальновідомо, що 01.01.04р. набрав
чинності Цивільний кодекс України,
відповідно до ст. 182 якого передбачено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації та
порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість і
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Цим законом є Закон України від 21.05.97р.
№ 208/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Ст. 33 цього Закону вказує, що до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
реєстрація суб'єктів права власності
на землю; реєстрація права
користування землею і договорів на
оренду землі; видача документів, що
посвідчують право власності і право
користування землею.

На підтвердження цього положення
Верховний Суд України в постанові від
31.10.2012р., переглядаючи ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22.06.11р., вказав,
що не можна погодитися з тим, що
державна реєстрація договорів оренди
землі повинна була проводитись за
Тимчасовим порядком ведення
державного реєстру земель,
затвердженим наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 2 липня 2003 року № 174 (далі - наказ №
174), у силу того, що він є підзаконним
нормативним актом (рішенням Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва від 18
квітня 2007 року № 35 дію цього акту
зупинено з тих підстав, що Держкомзем
України не наділений повноваженнями
прийняття порядку ведення державного
реєстру земель, оскільки він повинен
установлюватись законом).

Відповідно до ч.1 ст. 3607 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України і суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 20.04.10р. № К-8025/09 -
визнані протиправними та скасовані
пункт 1.4, абзаци 3, 5, 6 пункту 1.16, друге
речення пункту 2.14, пункти 3.1, 3.2, 3.10,
перше та четверте речення пункту 5.2
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державний актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.99 р. N 43 (із
змінами і доповненнями, внесеними
наказами Державного комітету України
по земельних ресурсах від 29.02.2000 N 27, від
23.08.2001 N 144, від 19.02.2002 N 17, від 02.07.2003 N 174,
від 29.12.2003 N 322). При цьому у вказаній
постанові зазначено, що визначення
Центру державного земельного кадастру,
як виконавчого органу не грунтується
на вимогах Конституції України, яка
визначає систему органів виконавчої
влади, порядок їх формування та
повноваження.

Державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" відповідно до
наказу Держкомзему N 110 від 04.11.97 р.
створено з метою впровадження
автоматизації ведення державного
земельного кадастру в Україні на базі
широкого використання комп'ютерної
техніки для забезпечення органів
державної влади та місцевого
самоврядування, громадян, підприємств,
установ, організацій достовірною
інформацією про землю, виконання робіт,
для інформаційного забезпечення
ведення державного земельного
кадастру та відпрацювання технологій
робіт.

Відповідно до Конституції України,
Положення про Державний комітет
України по земельних ресурсах, яке
затверджено Указом Президента України
N 970/2000 від 14 серпня 2000 р., Держкомзем
України не мав повноважень наділяти, в
тому числі делегувати владні
повноваження суб'єктів владних
повноважень, що передбачені
Конституцією та законами України,
державному підприємству, яким в даному
випадку є Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України.

Також у цій постанові ВАС України
вказано, що відповідно до Повідомлення
Державного комітету України з питань
регуляторної політики та
підприємництва, яке надруковано в
газеті "Урядовий кур'єр" N 113 27 червня 2007
р. Державним комітетом України з питань
регуляторної політики та
підприємництва, було прийнято рішення N
35 від 18.04.2007 р. "Про необхідність
усунення порушень Державним комітетом
України по земельних ресурсах
принципів державної регуляторної
політики" згідно з вимогами Закону
України від 11.09.2003 р. "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" щодо
скасування наказу Державного комітету
України по земельних ресурсах від
02.07.2003 р. N 174 "Про затвердження
Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель", як такого,
що не відповідає основним принципам
державної регуляторної політики.

Враховуючи невиконання Державним
комітетом України по земельних
ресурсах рішення
Держкомпідприємництва України у
встановлений строк та виходячи із
змісту повноважень Комітету,
регламентованих частиною 5 статті 28
Закону "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності", дія наказу
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 02.07.2003 р. N 174 "Про
затвердження Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель"
була зупинена з 18 червня 2007 р.

У цій постанові колегія суддів
ВАС України дійшла висновку, що
оспорюванні положення Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі не
відповідають нормам матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
суперечать їм, а Державний комітет
України по земельних ресурсах,
затвердивши своїм наказом вказані
положення Інструкції, діяв у спосіб, що
не передбачений чинним законодавством
та вийшов за межі власних повноважень.

Таким чином суд приходить до висновку,
що вказаною постановою Вищий
адміністративний суд України скасував
зокрема, ті положення, яким було
встановлено, що державна реєстрація
державних актів на право власності на
земельну ділянку, на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди землі здійснюється
структурними підрозділами Центру
державного земельного кадастру при
Держкомземі України (п. 3.2 Інструкції).

Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013, № 7
"Про судове рішення в адміністративній
справі" в п.10 роз'яснено, що скасування
акта суб'єкта владних повноважень як
способу захисту порушеного права
позивача застосовується тоді, коли
спірний акт не породжує жодних
правових наслідків від моменту
прийняття такого акта. Тобто, як вважає
суд, скасувавши норми п.3.2. Інструкції №
43, Вищий адміністративний суд України
визнав, що вказані норми п.3.2. не
породжують жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акта
(Інструкції № 43).

В даному судовому засіданні
встановлено, що договір оренди землі
від 09.04.04р., укладений між Золотоніською
райдержадміністрацією та СТОВ
«Агрофірма «Маяк», був зареєстрований
20.04.04р. саме Золотоніським райвідділом
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК при Держкомземі України».

Таким чином, на думку суду, яка
ґрунтується на вищевказаному, договір
оренди землі від 09.04.04р. не пройшов
державну реєстрацію у порядку,
встановленому законом і, відповідно до
вказаного, не набрав чинності.

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
відповідно до частини першої статті 215
ЦК підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено. Наслідки недійсності
правочину не застосовуються до
правочину, який не вчинено.

Також Верховний Суд України в рішенні
від 21.09.2011р. № 6-5640св09, зазначив, що
відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
підлягає державній реєстрації і, на
підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України,
ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону
України "Про оренду землі", є укладеним
з моменту такої реєстрації.

Згідно вимог ст.. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації. Ця вимога також
підтверджується ст.. 640 ЦК України.

Вищевказане дає суду право прийти до
висновку, що у зв'язку з відсутністю
державної реєстрації договір не є
укладеним. При цьому відповідно до
змісту ст. 215 ЦК України та роз'яснень,
наданих Пленумом Верховного Суду
України в п. 8 постанови "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від 6
листопада 2009 року N 9, недійсним може
бути визнано лише укладений договір.

Таким чином суд приходить до висновку,
що договір оренди землі від 09.04.04р.,
укладений між Золотоніською
райдержадміністрацією та СТОВ
«Агрофірма «Маяк» не пройшов державну
реєстрацію у порядку, встановленому
законом, а отже не набрав чинності і
повинен бути визнаний не вчиненим.

На думку суду, вказані земельні
ділянки, які виступають предметом
спору, не перебувають ні під жодним з
обтяжень, а отже можуть бути надані
позивачу ОСОБА_3 в оренду з метою
ведення ним фермерського господарства.

Таким чином позов ОСОБА_3 підлягає
повному задоволенню, оскільки позиція
обох відповідачів у справі, не знайшла
свого ствердження і не доведена жодним
із доказів, які відповідають вимогам
глави 5 ЦПК України.

Керуючись ст..,ст.. 210, 640 ЦК України,
ст.,ст. 13, 20 Закону України «Про оренду
землі», ст.,ст. 1, 5, 7 Закону України «Про
фермерське господарство» та ст..,ст.. 213,
214 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Зобов'язати Золотоніську районну
державну адміністрацію Черкаської
області та Головне Управління
Держземагенства у Черкаській області
дати ОСОБА_3 згоду на підготовку
землевпорядною організацією проекту
відведення земельних ділянок в оренду
з метою ведення фермерського
господарства загальною площею
1398,9977гектарів (з них ріллі - 1398,9977га) в
адміністративних межах Піщанської
сільської ради Золотоніського району
за межами населеного пункту:

кадастровий № : :15:001:0001 площею
206,9980га ріллі;

кадастровий № :15:001:0002 площею
203,8901га ріллі

кадастровий № :15:001:0003 площею
204,4103га ріллі

кадастровий № :15:001:0004, площею
274,6812га ріллі

кадастровий № :14:001:0005 площею
27,6579га ріллі,

кадастровий № :14:001:0006 площею
161,6631га ріллі

кадастровий, № :15:002:0001 площею
115,9428га ріллі

кадастровий, № :15:002:0002 площею
203,7542га ріллі.

Надати ОСОБА_3 в довгострокову оренду
строком на 49років для створення
фермерського господарства землі
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(виробництва сільськогосподарської
продукції) в адміністративних межах
Піщанської сільської ради
Золотоніського району за межами
населеного пункту земельні ділянки
загальною площею - 1398,9977гектарів , у
тому числі ріллі - 1398,9977га:

кадастровий № : :15:001:0001 площею
206,9980га ріллі;

кадастровий № :15:001:0002 площею
203,8901га ріллі

кадастровий № :15:001:0003 площею
204,4103га ріллі

кадастровий № :15:001:0004, площею
274,6812га ріллі

кадастровий № :14:001:0005 площею
27,6579га ріллі,

кадастровий № :14:001:0006 площею
161,6631га ріллі

кадастровий, № :15:002:0001 площею
115,9428га ріллі

кадастровий, № :15:002:0002 площею
203,7542га ріллі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом десяти днів.

Повний текст рішення буде виготовлений
07 березня 2014року.

Суддя Савенко В.Г.