Справа № 591/1184/14-ц
Провадження № 4-с/591/23/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Хілько Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця ВДВС Сумського міського
управління юстиції Шевченко
Володимира Володимировича, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що
Зарічним районним судом м. Суми було
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_3 на його користь 421385,14 грн. боргу
та 3326,30 грн. на відшкодування понесених
по справі судових витрат. За вказаним
виконавчим листом державним
виконавцем ВДВС Сумського міського
управління юстиції 27.02.2013 року було
відкрите виконавче провадження. В ході
проведення виконавчих дій державним
виконавцем було виявлене майно
боржника: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1
та 15/100 частин одноповерхового будинку
за адресою АДРЕСА_2. За результатами
оцінки вказаного майна було визначено
його вартість: частка квартири в
розмірі 174183,33 грн., частка будинку - 117630
грн. Зазначене майно було передано для
реалізації з прилюдних торгів, але вони
не відбулися. Після чого, державний
виконавець провів уцінку майна та
призначив повторні торги, які також не
відбулися. У зв'язку з тим, що повторні
торги не відбулися, він подав заяву
державному виконавцю про те що нова
уцінка має бути проведена на 15% від
початкової вартості та бажання
залишити собі майно. Незважаючи на це,
державний виконавець провів уцінку
арештованого майна на 45% . Зазначив, що
державний виконавець не повідомив його
про проведення уцінки, а про її
існування він дізнався лише з
оголошення торгівельної організації.
Посилаючись на те, що дії державного
виконавця не відповідають вимогам
закону просить: визнати дії державного
виконавця щодо складання акту
переоцінки арештованого майна
протиправними, скасувати акту
переоцінки, зобов'язати державного
виконавця уцінити майно боржника в
межах 15% від початкової вартості майна.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримали.

Державний виконавець в судовому
засіданні скаргу заперечив та
зазначив, що його дії цілком
відповідають вимогам закону.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу
також заперечив.

Суд, заслухавши пояснення представника
стягувача, боржника та державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи, вважає що скарга не задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від
20.12.2012 року, яке набрало законної сили, з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 421
385,14 грн. боргу та 3326,30 грн. в рахунок
відшкодування понесених по справі
судових витрат.

На підставі цього рішення суду і
виданого виконавчого листа, державним
виконавцем Відділу ДВС Сумського
районного управління юстиції відкрито
виконавче провадження.

В ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем були виявлено
належне боржнику майно: 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1 та 15/100 частин
одноповерхового будинку за адресою
АДРЕСА_2. На яке державним виконавцем
звернуто стягнення та визначено його
початкову вартість: частка квартири в
розмірі 174183,33 грн., частка будинку - 117630
грн.

23 грудня 2013 року між ВДВС СМУЮ і філією
ПП «Нива - В.Ш.» укладено два договори
про надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів із
реалізації арештованого нерухомого
майна - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та
15/100 частин одноповерхового будинку за
адресою АДРЕСА_2. Вказане нерухоме
майно була виставлена на аукціон.
Однак, торги не відбулися і виконавча
служба від торгуючої організації
отримала повідомлення про те, що
вказана майно на прилюдних торгах не
знайшло покупців.

Державний виконавець провів уцінку
вказаного майна на 5 % , в результаті
чого вартість вказаного житла
зменшилась. Проте, ця уцінка не привела
до реалізації вказаного майна, про що
від торгуючої організації надійшло
повідомлення до державного виконавця і
держаний виконавець 18.02.2014 року провів
нову уцінку вказаного майна на 45 %, в
результаті цього вартість майна було
знижено: частки квартири з 174183,33 грн. до
95800,83 грн., а частки житлового будинку з
117630 грн. до 64696,50 грн.

Загальний розмір зменшення вартості
арештованого майна в наслідок його
переоцінок склав 50 % від початкової
вартості майна. Повторні прилюдні
торги з реалізації вказаного
арештованого майна призначені на 13
березня 2014 року та на час розгляду
справи у суді ще не проведені.

Про проведення прилюдних торгів і
стягувачу і боржнику торгуючою
організацією направлялись відповідні
повідомлення. Як вбачається з пояснень
представника заявника в судовому
засіданні, стягував був присутній при
проведенні перших та других прилюдних
торгів.

На думку суду вказані дії державного
виконавця з приводу уцінки
нереалізованого арештованого майна
боржника відповідають приписам
Законів України "Про виконавче
провадження" та "Інструкції з
організації примусового виконання
рішень".

Відповідно до ч.5 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» ,
нереалізоване на прилюдних торгах
майно підлягає уцінці держаним
виконавцем, що проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими ,
що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації
майна на комісійних умовах. Майно може
бути уцінене не більше як на 30 %. У разі
не реалізації майна в місячний строк
з дня проведення уцінки, воно
повторно оцінюється в такому самому
порядку, але не більше як на 50%
початкової вартості ціни.

На думку суду, державним виконавцем не
порушені права стягувача, передбачені
ст.ст. 11-12 Закону України "Про виконавче
провадження", в тому числі право
заявляти клопотання щодо розміру
уцінки майна, оскільки Законом України
"Про виконавче провадження, а також
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень не передбачено
обов'язок державного виконавця
направляти сторонам виконавчого
провадження повідомлення про
проведення уцінки майна, а також не
передбачено обов'язок державного
виконавця отримувати згоду стягувача
щодо розміру уцінки майна.

Будь-яких доказів того, що арештоване
нерухоме майно реалізовується за
заниженою ціною суду не надано.

Посилання заявника на те, що державний
виконавець на вирішив його клопотання
про залишення стягувачу арештованого
майна, яке не було реалізоване з
прилюдних торгів, не заслуговує на
увагу, оскільки за положенням ч. 6,8, 9 ст.
62 Закону України «Про виконавче
провадження» право стягувача залишити
за собою нереалізоване майно виникає в
разі, якщо арештоване майно не було
реалізоване після проведення
повторних прилюдних торгів.

За наведених вище обставин та
норм права суд вважає, що вимоги
заявника не ґрунтуються на законі, а
тому у задоволенні скарги належить
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. 383 - 386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги за
необґрунтованістю вимог.

Ухвала суду може бути оскаржена
до Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми,
шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня
її оголошення апеляційної скарги.

Суддя