Справа № 441/1444/13
Головуючий у 1 інстанції:
Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/807/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2 ОСОБА_3., її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 07 листопада 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3
про поділ майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя.

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено частково, визнано об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя неподільну річ - автомобіль
«ВАЗ 21112» 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, визначивши
ідеальні частки ОСОБА_1 і ОСОБА_3. в
цьому майні без його реального поділу,
залишивши його у спільній частковій
власності, в задоволені решти позву
відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 вважає, що таке
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що при ухваленні рішення суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, оскільки ним заявлялись вимоги
про поділ майна подружжя, а не про
визнання такого об'єктом спільної
сумісної власності, та безпідставно
відмовив у прийнятті та дослідженні
наданих ним доказів по справі. Вказує,
Зазначає, що ним надано достатньо
доказів на підтвердження того, що
майно, щодо якого заявлений спір,
придбане сторонами під час шлюбу,
зокрема, надано товарні чеки і
видаткові накладні, в яких вказана дата
придбання і назва речей, їх вартість,
однак, суд у рішенні не надав їм
належної правової оцінки та прийшов до
помилкового висновку, що ним не надано
належних доказів,які б містили
інформацію щодо предмета доказування
та доказів, що спірне майно, окрім
автомобіля, належить сторонам на праві
сумісної власності подружжя. З
наведених підстав просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення ОСОБА_3., її
представника ОСОБА_4 щодо задоволення
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до вимог цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб які беруть участь у справі. При
цьому, кожна із сторін зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Докази
мають бути найденими та допустимими.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.(ст. ст. 57,58, 59, 60 ЦПК
України).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з 17.07.2004 року перебували у
зареєстрованому шлюбі та проживали у
будинку АДРЕСА_1 який, як вбачається з
договору дарування від 19.04.2009 року,
ОСОБА_5 був подарований ОСОБА_3. та
ОСОБА_6 в рівних частках.

06.02.2013 року рішенням Городоцького
районного суду Львівської області, що
набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_3.
та ОСОБА_1, розірвано, при цьому судом
було встановлено, що сторони разом не
проживають та не підтримують відносин
з жовтня 2012 року, дітей від шлюбу не
мають, спору щодо поділу майна між ними
немає.

В липні 2013 року ОСОБА_1. звернувся з
позовом до ОСОБА_3. про поділ майна, яке
вважає спільною сумісною власністю
колишнього подружжя та просив виділити
йому: спальний меблевий гарнітур, два
дивани, стіл банкетний з шістьма
кріслами, стіл під телевізор, стінку
меблеву в дитячій кімнаті, батареї для
опалення «FLORIDA», холодильний марки
«BOSCH», морозильну камеру «WHIRLPOOL»,
цифровий ефірний приймач Т-2, охоронну
сигналізацію для дому, альтанку
дерев'яну, а також сателітарну антену,
телевізор «SAMSUNG», кондиціонер «PANASONIK»,
водонагрівач, що знаходиться в
нежитловому приміщенні по АДРЕСА_2 та
автомобіль «ВАЗ -21112» 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, покликаючись на
те, що вказане майно набуте сторонами
під час шлюбу та є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Судом першої інстанції встановлено, що
за час перебування у шлюбі сторонами по
справі за спільні кошти було придбано
автомобіль «ВАЗ - 21112» 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, тип
ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, що сторонами не
оспорюється та вартість якого ними
встановлена в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч)
гривень.

Суд першої інстанції беручи до уваги
те, що автомобіль є неподільною річчю і
не може бути реально поділений між
колишнім подружжям, з врахуванням
положень п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21.12.2007 року, прийшов до
вірного висновку про визначення
ідеальних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3. в
автомобілі «ВАЗ 21112» 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 із
визначенням по 1/2 частки за кожним без
його реального поділу, залишивши такий
у спільній частковій власності сторін.

Оскільки позовна вимога про стягнення
грошової компенсації та грошові кошти
на депозитний рахунок суду не
вносились, суд першої інстанції
підставо не вирішував питання про
присудження автомобіля одному із
подружжя та стягнення з нього грошової
компенсації, оскільки вирішуючи
питання про поділ майна, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов»язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя /одного з
них / до суду з таким позовом /ст. 11 ЦК /
та попереднього внесення на
депозитних рахунок суду відповідної
грошової суми.

Що ж стосується поділу іншого майна,
перерахованого в позовній заяві, то
колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, який підставно не
визнав таке об'єктом права спільної
сумісної власності колишнього
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3. та вважав
неможливим визначити варіанти поділу
між колишнім подружжям зазначеного у
позовній заяві майна, оскільки
позивачем не надано доказів наявності
майна, на яке він претендує, що таке
придбано у шлюбі з відповідачкою, його
дійсної вартості, а доданими до
матеріалів справи квитанціями та
товарними чеками не підтверджено
придбання зазначеного майна саме
ОСОБА_3., ОСОБА_1 під час перебування у
шлюбі, і такі не є належними доказами
того, що саме це майно придбане за час
перебування у шлюбі з відповідачкою.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, який критично оцінив
твердження позивача про те, що
зазначене у позові спірне майно
знаходиться у відповідачки,оскільки
такі ґрунтуються на припущеннях, а
відповідно до ст. 61 ЦК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з»ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування оскаржуваного
рішення суду.

Керуючись ст. ст.303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314,
315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 07 листопада 2013
року -залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.