2/258/1046/14 258/792/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27» лютого 2014 р. Кіровський районний
суд м. Донецька у складі:

судді - Юр'євої Т.І.,

при секретарі - Власенко Н.М.,

за участю прокурора прокуратури
Ковальова А.М.

представника ДВК УДпТСУ в Донецькій
області (№124) Фоміна І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку цивільну справу
за позовом прокурора Кіровського
району м. Донецька в інтересах ДВК
УДПтСУ в Донецькій області (№124) до
ОСОБА_3 про стягнення вартості
харчування та комунально-побутових
послуг, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокуратурою Кіровського району м.
Донецька в порядку перевірки
дотримання вимог законодавства
України ДВК №124 УДПтСУ в Донецькій
області встановлені факти відмови
засуджених до позбавлення волі
працювати в місцях і на роботах, які
визначаються адміністрацією колонії,
в зв'язку з чим у засуджених виникає
заборгованість за харчування та
комунальне - побутові послуги.

Прокурор просить стягнути з
засудженого ОСОБА_3 вартість
харчування та за комунальне -
побутового забезпечення у сумі 986,94
грн. на користь ДВК УДПтСУ в Донецькій
області (№124), свої вимоги обґрунтовує
наступним:

Згідно до Указу Президента України
від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 державна
пенітенціарна служба є центральним
органом виконавчої влади, що
безпосередньо реалізує державну
політику у сфері виконання покарань, а
у відповідності до Закону України «Про
державну кримінально - виконавчу
службу України» установи виконання
покарань є державними установами, що
реалізують державну політику у сфері
виконання кримінальних покарань.

У відповідності до ст. 118 Кримінально
- виконавчого кодексу України
засуджені до позбавлення волі повинні
працювати в місцях і на роботах, які
визначаються адміністраціями колонії.
Засуджені залучаються до суспільно -
корисної праці з урахуванням наявних
виробничих потужностей, зважаючи при
цьому на стать, вік, працездатність,
стан здоров'я і спеціальність.
Засуджені долучаються до праці, як
правило, на підприємствах, у
майстернях колонії. Адміністрація
зобов'язана створювати умови, що дають
змогу засудженим займатися суспільно
- корисною оплачуваною працею.

Відповідач ОСОБА_3 засуджений до 2
років 6-ті місяців позбавлення волі
згідно до Ухвали Апеляційного суду
Донецької області від 05.07.2013 року за
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Початок строку 20.11.2011 року. Кінець
строку - 20.05.2014 року .

ОСОБА_3 з 24.11.2011 року утримувався в
Донецькому слідчому ізоляторі. З 17.08.2013
року по наступний час він відбуває
покарання у ДВК УДПСУ в Донецькій
області (№124). За час відбування
покарання він не працював жодного дня,
до праці ставиться негативно, від всіх
запропонованих адміністрацією
колонії робіт відмовився. Відповідач
характеризується негативно, за весь
час відбуття покарання має 6 стягнень,
заохочень не має.

Згідно до ст. 124 Кримінально -
виконавчого кодексу України особи,
які відбувають покарання у виправних
колоніях, із нарахованого їм заробітку
пенсії та іншого доходу зобов'язані
відшкодувати вартість харчування,
одягу, взуття, білизни, комунальне
побутових та інших наданих послуг,
утримується з коштів, які є на їхніх
особових рахунках. У разі відсутності у
засудженого коштів на особовому
рахунку виправна колонія має право
пред'явити йому позов через суд.

В зв'язку з тим, що відповідач,
відмовившись працювати в місцях і на
роботах, які визначаються
адміністрацією колонії, та не маючі
інших доходів, відповідач спричинив
державі в особі ДВК УДПСУ в Донецькій
області (№124) матеріальні збитки,
оскільки на харчування та матеріально -
побутове забезпечення відповідача
були потрачені державні кошти у сумі
986,94 грн.

В судовому засіданні прокурор і
представник ДВК УДПСУ України в
Донецькій області (№124) повністю
підтримали позов і надали суду
пояснення, аналогічні вищевказаному.

Відповідач ОСОБА_3 допитаний за
місцем відбуття покарання позов
визнав повністю.

Суд, перевіривши матеріали справи
вважає, що позов підлягає
задоволенню.

У відповідності до ст. 118 Кримінально -
виконавчого кодексу України
засуджені до позбавлення волі повинні
працювати в місцях і на роботах, які
визначаються адміністраціями колонії.
Засуджені залучаються до суспільно -
корисної праці з урахуванням наявних
виробничих потужностей, зважаючи при
цьому на стать , вік, працездатність,
стан здоров'я і спеціальність.
Засуджені долучаються до праці, як
правило, на підприємствах, у
майстернях колонії. Адміністрація
зобов'язана створювати умови, що дають
змогу засудженим займатися суспільно
- корисною оплачуваною працею.

Відповідач ОСОБА_3 засуджений до 2
років 6-ті місяців позбавлення волі
згідно до Ухвали Апеляційного суду
Донецької області від 05.07.2013 року за
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Початок строку 20.11.2011 року. Кінець
строку - 20.05.2014 року .

ОСОБА_3 з 17.08.2013 року по наступний
час відбуває покарання у ДВК УДПтСУ в
Донецькій області (№124).

Згідно наданої характеристики, за час
відбування покарання відповідач не
працював жодного дня, до праці
ставиться негативно, від всіх
запропонованих адміністрацією
колонії робіт відмовився. Він
характеризується негативно, за весь
час відбуття покарання має 6 стягнень,
заохочень не має.

Відповідно медичної довідки ОСОБА_3
на диспансерному обліку в медичної
частині колонії з приводу захворювань
не знаходиться. Звільнень від роботи з
приводу захворювань та листів
непрацездатності під час відбування
покарання не мав.

З протоколів від 02.09.2013 року і від
09.09.2013 року, наданих адміністрацією
колонії вбачається, що ОСОБА_3
неодноразово (відповідно до протоколу
№ 41 від 30.08.2013 року) було запропоновано
робоче місце згідно потужностей
виробництва установи і медичних
показників. Засуджений ОСОБА_3 від
роботи категорично відмовився, свою
відмову нічім не обґрунтував. З
засудженим ОСОБА_3 неодноразово
проводились профілактичні бесіди,
йому роз'яснювався обов'язок працювати,
але вжиті заходи не принесли жодних
результатів.

Згідно до ст. 121 Кримінально -
виконавчого кодексу України особи,
які відбувають покарання у виправних
колоніях, із нарахованого їм заробітку
пенсії та іншого доходу зобов'язані
відшкодувати вартість харчування,
одягу, взуття, білизни, комунальне -
побутових та інших наданих послуг,
утримується з коштів, які є на їхніх
особових рахунках. У разі відсутності у
засудженого коштів на особовому
рахунку виправна колонія має право
пред'явити йому позов через суд.

В зв'язку з тим, що відповідач,
відмовившись працювати в місцях і на
роботах, які визначаються
адміністрацією колонії, та не маючі
інших доходів, відповідач спричинив
державі в особі ДВК УДПСУ в Донецькій
області (№124) матеріальні збитки,
оскільки на харчування та матеріально -
побутове забезпечення відповідача
були потрачені державні кошти у сумі
986,94 грн. Довідкою головного бухгалтера
колонії підтверджується, що за період
з 17 серпня 2013 року по листопад 2013 року
з відповідача належить стягнути за
харчування 791,66 грн., та за комунальне -
побутове забезпечення 195,28 грн., а
всього 986, 94 грн.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає,
що відповідач зобов'язаний
відшкодувати матеріальний збиток за
харчування та матеріальне побутове
забезпечення у сумі 986,94 грн. В зв'язку
з відмовою відповідача працювати в
місцях і на роботах, які визначаються
адміністрацією колонії, та не маючі
інших доходів, суд вважає стягнути з
відповідача на користь ДВК УДСпТУ в
Донецькій області (№124) вищевказану
суму.

На підставі викладеного і керуючись
ст.с.118, 121 Кримінально - виконавчого
кодексу України, ст.ст. 213, 215 ЦПК
України. суд

В И Р І Ш И В :

Позов прокурора Кіровського району
м. Донецька в інтересах ДВК УДПтСУ в
Донецькій області (№124) до ОСОБА_3 про
стягнення вартості харчування та
комунально-побутових послуг
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ДВК
УДПтСУ в Донецькій області (№124)
вартість харчування та комунальне -
побутового забезпечення у сумі 986,94
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його оголошення, а
відповідачем ОСОБА_3 з дня отримання
копії рішення.

Суддя: