Справа № 1328/2158/11
Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/677/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів cудової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі :
головуючого - судді Ванівського О.М.

суддів : Гриновця Б.М., Шеремети Н.О.

при секретарі : Цар М.М.

за участю: представника апелянта (ПАТ
«Дельта Банк) - Павляк А.В.

апелянта(відповідача) - ОСОБА_4

позивача ОСОБА_5 та її
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
ПАТ «Дельта Банк - Павляк Алли
Володимирівни та відповідача ОСОБА_4
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_4 про розподіл спільного майна
подружжя, в якому із врахуванням
уточнень просила суд визнати за нею
право власності на ? частки спірної
квартири АДРЕСА_1, а за відповідачем
ОСОБА_4 ? частку, відступивши від
рівності часток подружжя. Свій позов
мотивувала тим, що спірна квартира
придбана за час перебування в шлюбі з
відповідачем. Шлюб між сторонами
розірвано, однак згоди щодо поділу
майна між ними не досягнуто. Оскільки з
нею проживає малолітня донька, яка
знаходиться на її утриманні,
відповідач ухиляється від сплати
аліментів, враховуючи те, що нею надано
44000 дол.США для придбання спірної
квартири, а відтак вона просить
збільшити її частку у спірній квартирі,
відступивши від рівності часток.

Відповідач ОСОБА_4 подав зустрічний
позов, у якому із врахування уточнених
вимог просив поділити зобов'язання за
кредитними договорами, які були
укладені ним з банком для придбання та
ремонту спірної квартири.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_5 був задоволений частково.
Майно набуте подружжям за час шлюбу
було поділене наступним чином: ОСОБА_5
виділено 3/5 частин квартири АДРЕСА_1,
відступивши від начала рівності часток
подружжя; ОСОБА_4 виділено 2/5 частин
квартири АДРЕСА_1, відступивши від
начала рівності часток подружжя. У
решті задоволення первісного позову
відмовлено. У зустрічному позові
ОСОБА_4, третя особа ПАТ «Дельта Банк»
про поділ зобов'язань за кредитними
договорами - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник третьої особи ПАТ «Дельта
Банк - Павляк А.В. просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення первісного позову
ОСОБА_5 щодо поділу майна набутого в
шлюбі та ухвалити нове про відмову в
задоволенні первісного позову.
Посилається на те, що судом порушено
норми матеріального і процесуального
права, оскільки судом не з'ясовано
правомірності поділу майна подружжя,
що перебуває в іпотеці банку, та
необґрунтовано розмір виділених
часток з урахування відмови ОСОБА_5 від
зобов'язань за кредитним договором.
Зазначає, що суд першої інстанції,
здійснивши поділ заставного майна до
погашення кредитної заборгованості
перед банком, порушив права та інтереси
банку, як заставодержателя(іпотеко
держателем). Крім того судом першої
інстанції не враховано розмір
заборгованості за кредитними
договорами та факт погашення кредитних
зобов'язань після розірвання шлюбу
тільки ОСОБА_4 Отже, судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
які мають значення для справи, що стало
основою для прийняття судом
незаконного та необґрунтованого
рішення.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_4 у поданій апеляційній скарзі, із
врахуванням уточнень просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні первісного позову
відмовити, визнавши його одноосібним
власником оспорюваної квартири та
задовольнити його зустрічний позов про
розподіл зобов'язань. Посилається на
те, що судом порушено норми
матеріального і процесуального права,
оскільки судом не враховано, що кредити
надавались на купівлю квартири та
ремонт цієї квартири, що вбачається із
змісту цих договорів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника апелянта (ПАТ
«Дельта Банк) - Павляк А.В. на
підтримання поданої апеляційної
скарги, пояснення відповідача ОСОБА_4
на підтримання своєї апеляційної
скарги, пояснення позивача за
первісним позовом ОСОБА_5 та її
представника про відхилення
апеляційних скарг відповідача та
представника третьої особи(ПАТ
«Дельтабанк»), дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в
апеляційній скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу представника ПАТ «Дельта Банк -
Павляк А.В. слід відхилити, а апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_4 слід
задовольнити частково, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи уточнений позов ОСОБА_5
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що були підстави для
відступлення від рівності часток на
користь дружини, оскільки на її
утриманні перебуває малолітня дитина,
а також враховуючи її участь у
придбанні квартири.

Однак з такими висновками погодитися
не можна, оскільки суд дійшов їх без
всебічного і повного з'ясування
дійсних обставин справи, належної
оцінки доказів по справі, і з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Відповідно до ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності.

Статтею 69 СК України передбачено, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст. 70 цього Кодексу
встановлено, що в разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України при
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема, якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Матеріалами справи та судом
встановлено, і не заперечується
сторонами, що вони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 13.05.2007 року до 23
січня 2009 року. Від цього шлюбу сторони
мають одну дитину - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1(т.1 а.с.6). Під час шлюбу
сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі -
продажу квартири. Спірна квартира
складається із 2-х кімнат житловою
площею 29,6 кв.м. та комунальних вигод,
загальна площа квартири становить 50,3
кв.м. Продаж вчинено за 126250 грн., що
еквівалентно 250000 доларів США, із
зобов'язанням провести оплату на
протязі одного банківського дня після
підписання договору
купівлі-продажу.(т.1 а.с.7) Право
власності зареєстровано за ОСОБА_4

24.04.2008р. та 15 липня 2008р. ОСОБА_4 уклав з
ПАТ «Укрсиббанк» кредитні договори
№ на суму 25000 дол.США(т.1 а.с.47-53) та
№0 на суму 35000 дол. США(т.1 а.с.59-62).
Позичальником за цими договорами є
ОСОБА_4 за посвідченої нотаріальної
згоди ОСОБА_5, оскільки на час укладення
договорів сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Свою згоду
ОСОБА_5 надала щодо всіх істотних умов
договорів: мети, суми, строку кредиту,
умов і порядку видачі та погашення,
видів забезпечення зобов'язань
позичальника, відсоткових ставок,
порядку плати за кредит, зміни та
припинення дії договорів,
відповідальності за їх невиконання чи
неналежне виконання.(т.1 а.с.43,55) 24.04.2008р.
вказана квартира була передана в
іпотеку(т.1 а.с.56-58), якою забезпечено
виконання укладених кредитних
договорів. Зобов'язання по вказаних
вище кредитних договорах належним
чином не виконується, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка станом
на 19.02.2013р. становить 75393,79 дол.США.

Отже, квартира АДРЕСА_1 є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя й
підлягає поділу за правилами,
встановленими ст..ст.69-72 СК України та
ст..372 ЦК України.

Матеріалами справи не встановлено, що
розмір аліментів, які одержує позивач
ОСОБА_5 на дитину є недостатній для
забезпечення фізичного, духовного
розвитку та лікування малолітньої
дитини, а відтак відсутні підстави для
збільшення частки позивача.

Доводи позивача ОСОБА_5 про те, що
наявна заборгованість по аліментах
впливає на збільшення її частки при
поділі спільного майна подружжя є
безпідставним та необґрунтованим з
наведених вище підстав.

Доводи позивача про те, що кошти на
придбання спірної квартири були
отримані від її матері ОСОБА_9, яка
продала 02.04.2008р. квартиру за адресою
АДРЕСА_2, а частину виручених коштів від
продажу квартири вона передала
відповідачу ОСОБА_4, колегією суддів не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
вони спростовуються матеріалами
справи.

Зокрема, як вбачається із п.1.4. Договору
про надання споживчого кредиту №0
від 24 квітня 2008р., такий надається
Позичальнику на купівлю квартири за
адресою: АДРЕСА_1(т.1 а.с.48). Крім того,
ОСОБА_5 надала свою згоду щодо всіх
істотних умов вище згаданих кредитних
договорів: мети, суми, строку кредиту,
умов і порядку видачі та погашення,
видів забезпечення зобов'язань
позичальника, відсоткових ставок,
порядку плати за кредит, зміни та
припинення дії договорів,
відповідальності за їх невиконання чи
неналежне виконання.(т.1 а.с.43,55).

Згідно ст.59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, а відтак посилання суду
першої інстанції на покази свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 щодо
передачі частини виручених коштів від
продажу квартири за адресою АДРЕСА_2,
відповідачу ОСОБА_4 є недопустимими
доказами і не можуть бути взяті судом
до уваги, оскільки спростовується
іншими наявними справі доказами.

Згідно вимог ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом; докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях; суд
ухвалює рішення на підставі доводів
сторін та наданих ними доказів щодо
обставин справи, досліджених в
судовому засіданні.

У відповідності до ч.4 ст.65 СК України
договір укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно одержане
за договором, використане в інтересах
сім'ї.

В результаті придбання будинку в
кредит боргові зобов'язання перед
банком-кредитором несуть чоловік і
дружина, а не тільки той із подружжя, що
підписав кредитний договір і залишок
заборгованості по кредиту впливає на
спосіб поділу спільного майна
подружжя.

Судом апеляційної інстанції та
матеріалами справи встановлено, що
кошти отримані відповідачем ОСОБА_4 по
вище згаданих кредитних договорах,
згоду на укладення яких надала позивач
ОСОБА_5, використані для купівлі та
ремонту квартири в якій подружжя
спільно проживало до 01.09.2008р.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21
грудня 2007р. до складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя наявне в нього на час розгляду
справи, та те, що знаходиться у третіх
осіб. При поділі майна подружжя
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, при прийнятті рішення про
поділ майна суд першої інстанції
повинен був врахувати існування
непогашених кредитів, який були взяті в
інтересах сім'ї, а відтак, не врахувавши
наведених обставин суд прийшов до
неправильного висновку щодо розподілу
спільного майна подружжя, збільшивши
частку ОСОБА_5.

Крім того судом апеляційної інстанції
встановлено, що сторонами не вживались
заходи для врегулювання внесення змін
до кредитних договорів. Погашення
заборгованості по кредитних договорах
здійснював лише відповідач ОСОБА_4, що
не заперечила і підтвердила в судовому
засіданні позивач ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги
представника третьої особи ПАТ «Дельта
Банк - Павляк А.В. щодо порушення прав
Банку, як заставодержателя(іпотеко
держателя) до повного погашення
кредиту, на думку колегії суддів є
безпідставними, оскільки поділ
спільного мана подружжя не означає
розпорядження ним.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
зустрічного позову про поділ
зобов'язань, оскільки обраний ОСОБА_4
спосіб захисту не є належним способом
захисту, так, як ч.4 ст.65 СК України
передбачено врахування зобов'язань при
поділі майна подружжя , а не їх поділ.

Крім того, відносини щодо боргів
подружжя, які виникли в період шлюбу
сторін, знаходяться за площиною
спірних правовідносин і є
зобов'язаннями боржника перед
кредитором.

Вищенаведеним спростовуються доводи
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4
про наявність підстав для поділу
кредитних зобов'язань.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині поділу спірної
квартири з відступленням від начала
рівності часток подружжя в користь
позивача ОСОБА_5 підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення первісного позову ОСОБА_5 з
виділенням ОСОБА_4 4/5 часток квартири
АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 1/5 частку цієї ж
квартири, відступивши від начала
рівності часток. В решті рішення слід
залишити без змін.

Виходячи з вищезазначеного та
керуючись вимогами ст.ст. 307,309,314,316,317,319
ЦПК України колегія суддів -,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«Дельта Банк - Павляк Алли
Володимирівни - відхилити, а апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 жовтня 2013 року -
скасувати та ухвалити нове, яким
первісний позов ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Поділити майно набуте за час шлюбу
наступним чином:

- виділити ОСОБА_5 1/5 частку
квартири АДРЕСА_1, відступивши від
начала рівності часток;

- виділити ОСОБА_4 4/5 часток
квартири АДРЕСА_1, відступивши від
начала рівності часток.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
О.М.Ванівський

Судді
Б.М.Гриновець

Н.О.Шеремета