РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14290/13-ц

пр. № 2/759/372/14

14 березня 2014року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів
за минулий час та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом , при цьому в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що вона з 28.09.1996р. по
22.08.2002р. перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3. На
підставі рішення Святошинського
райсуду м.Києва від 11.09.2002р. відповідач
був зобов'язаний сплачувати аліменти в
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку на утримання сина. Аліменти
відповідач не виплачував, за ним
утворилася заборгованість в розмірі
84539грн.29коп., яку виплатити в
добровільному порядку відмовився. В
останні місяці ОСОБА_2 сплачував їй
аліменти не в повному обсязі,
самостійно визначаючи їх розмір. Тому
просить суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість по аліментам
в розмірі 84539грн.29коп. та неустойку
(пеню) в розмірі 24974грн. за період з
вересня 2002р. по липень 2013р. включно, а
також судові витрати по справі.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що після розлучення
позивачка бачитися йому з дитиною не
дозволяла, просив також суд взяти до
уваги, що він за частину 2004р. до
третього кварталу 2007р. не отримував
заробітної плати, що видно із відповіді
ДПІ Дніпровського району, але сплата
ним аліментів здійснювалась шляхом
перерахування через відділення
Ощадбанку коштів на адресу позивачки,
що підтверджується квитанціями на суму
145грн., 148грн.02коп., 501грн.98коп. та чотири
рази сплачував по 50грн. Починаючи з
1.09.2007р. до 2.03.2009р. він працював на ТОВ
«МІГ-КИЇВ» та отримував відповідні
суми заробітної плати із яких
утримувались аліменти . Крім того, у
2013році він також здійснював виплату
аліментів шляхом переказу коштів на
користь ОСОБА_1, що також
підтверджується відповідними
квитанціями. У зв'язку з вищенаведеним
вважає необґрунтованим розмір його
заборгованості по аліментам, а також
пені.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розгляає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 28.09.1996р. по 22.08.2002р. Від шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3.

Сторони не підтримують
шлюбно-сімейних відносин, не ведуть
спільного господарства. Проживають за
різними адресами.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
дитина знаходиться на утриманні
позивачки, проживає разом з нею.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

11.09.2002р. Святошинський районний суд
виніс постанову про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 4.09.2002р. і до його
повноліття. 12 червня 2008року
Святошинським райсудом м.Києва
винесено ухвалу про видачу дублікату
виконавчого листа у зв'язку з його
втратою./а.с.7/

Відповідно виконавчий лист був
виданий 21.07.2008р./а.с.6/

Згідно ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не проводилося їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру, заборгованість
визначається із заробітку (доходу),
який він одержує. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості. Розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору-судом.

Згідно ст.196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
статтею 74 Закону України «Про
виконавче провадження».

Згідно ст.74 Закону України „Про
виконавче провадження" порядок
стягнення аліментів визначається
законом.

Розмір заборгованості із сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
у порядку, встановленому Сімейним
кодексом України. У разі визначення
суми заборгованості у частці від
заробітку (доходу) розмір аліментів не
може бути менше встановленого Сімейним
кодексом України. Державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику:

- у разі якщо виконавчий документ
уперше надійшов для виконання;

- за заявою сторін виконавчого
провадження;

- у разі надсилання постанови до
адміністрації підприємства, установи,
організації, фізичної особи, фізичної
особи - підприємця для проведення
відрахування із заробітної плати
(доходів), пенсії та стипендії боржника;

- у разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з надходженням
виконавчого документа за належністю до
іншого органу державної виконавчої
служби;

- за власною ініціативою;

- в інших передбачених законом
випадках.

Спір щодо розміру заборгованості із
сплати аліментів вирішується судом за
заявою заінтересованої особи у
порядку, встановленому законом.

За наявності заборгованості із сплати
аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів.

Тобто, відповідно до ч. 9 ст. 74 цього
Закону суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір.

Оскільки між сторонами по справі
виник спір по сумі заборгованості суд
враховує наступне.

Довідку-розрахунок заборгованості по
сплаті аліментів ВДВС Дніпровського
РУЮ у м.Києві./а.с.8-16/.

Дублікат виконавчого листа був
виданий позивачці по справі 21.07.2008року,
а тому суд приходить до висновку що
заборгованість по сплаті по аліментах
має бути стягнута починаючи з серпня
2008року по липень 2013року включно.

В той же час суд враховує, що
відповідач в період з 2.04.2008р. по 5.02.2009р.
включно, працюючи у ТОВ «МІГ-Київ»,
відповідно сплатив загальну суму
аліментів в розмірі 1558грн.36коп. і
згідно копій квитанцій про перерахунок
грошових переказів сплатив поштовим
переказом на адресу проживання
позивачки аліменти за період з 26.02.2013р.
по 15.08.2013р. 3436грн./а.с.34-35, 61-62/.

З урахуванням сплачених сум з
відповідача за період з 1 серпня 2008року
по 31 липня 2013року підлягає стягненню
56595грн.59коп./сума заборгованості
61589грн.95коп.-4994грн.36коп.сплачених
аліментів).

Посилання на те, що відповідач
проживає разом з донькою та дружиною та
непрацездатними батьками -
пенсіонерами, суд не приймає до уваги,
оскільки будь-яких доказів на
підтвердження зазначених обставин
суду не надано.

Не надано відповідачем і доказів, які
б спростовували наданий ВДВС
розрахунок заборгованості по
аліментах.

В п. 22 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" зазначено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. При цьому
підкреслено, що на платника аліментів
не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час простроченная сплати
аліментів.

Відповідно до ст. 20 СК України до
вимог, що випливають із сімейних
відносин, позовна давність не
застосовується. А тому суд не приймає
до уваги посилання відповідача на
застосування строку позовної давності
по стягненню пені.

З відповідача ОСОБА_2 підлягає
стягненню на користь позивачки ОСОБА_1
неустойка за прострочення сплати
аліментів за період з серпня 2008року по
липень 2013року, з врахуванням
статистичних даних середньомісячного
заробітку, бо відповідач по справі
офіційно не надавав відомості
державному виконавцю про свій
заробіток чи дохід щомісячно.
Визначаючи розмір неустойки, суд
виходить з того, що державним
виконавцем був зроблений розрахунок
боргу по аліментам помісячно і сума
неустойки повинна бути вирахувана
відповідно до правил ст. 196 СК України,
коли розмір неустойки за кожен місяць
прострочення залежить від суми
несплачених аліментів, в залежності
від кількості днів в місяці, оскільки в
рішенні суду про стягненя аліментів
вказувалось про стягнення аліментів
щомісячно. При цьому, сума неустойки за
один місяць не повинна накладатися чи
перекривати інший місяць і
вираховується виключно один раз за
певний проміжок часу, яким є в даному
випадку кожний місяць простроченого
періоду сплати аліментів. Сума пені
складає відповідно до наданого
розрахунку головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у
м.Києві за період за 2008рік становить
2824грн.03коп.. за 2009р. 2851грн.50коп., за 2010р.
3180грн.54коп., за 2011р. 3612грн.61коп., за 2012р.
4209грн.32коп., за 2013р.(січень-липень)
2508грн.08коп.

З урахуванням того, що відповідач в
2008р. та 2013р. частково сплачував
аліменти, суд вважає, що стягненню
підлягає пеня за період лютий 2009р. по
грудень 2012р. в розмірі 13636грн.68коп. В той
же час суд вважає за можливе зменшити
розмір пені до 6818грн.34коп.

У зв'язку з чим суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивачки та стягує з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1 суму заборгованості
по сплаті аліментів за період з 1 серпня
2008року по 31 липня 2013року в розмірі
56595грн.59коп. та пеню в розмірі
6818грн.34коп. за період з 1 лютого 2009р. по 31
грудня 2012р.

Крім того, суд, керуючись ст.88 ЦПК
України, вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави судові
витрати по справі судовий збір
пропорційно до задоволених позовних
вимог в розмірі 634грн.13коп. (шістсот
тридцять чотири грн..13коп.).

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.180-183, 184 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,
суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Києва, громадянина України,
ід.н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ід.н.НОМЕР_2 суму заборгованості по
сплаті аліментів за період з 1 серпня
2008року по 31 липня 2013року в розмірі
56595грн.59коп. та пеню в розмірі
6818грн.34коп. за період з 1 лютого 2009р. по 31
грудня 2012р. , а всього 63413грн.93коп.
/шістдесят три тисячі чотириста
тринадцятьгрн.93коп./.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Києва, громадянина України,
ід.н. НОМЕР_1 на користь держави судові
витрати по справі 634грн.13коп. (шістсот
тридцять чотири грн..13коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя