________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1281/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Третя Одеська
державна нотаріальна контора, про
визнання договору дарування недійсним,
про витребування майна,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, який пізніше доповнив, до
ОСОБА_2, в якому просив відновити йому
строк позовної давнини для подання
позову, визнавши причину пропуску
поважною, витребувати від відповідача
у його володіння квартиру АДРЕСА_1,
визнати недійсним договір дарування
квартири, укладений 6 вересня 1995р. між
ним та ОСОБА_2, посвідчений в Третій
Одеській державній нотаріальній
конторі нотаріусом ОСОБА_3, витребувати
у відповідача спірну квартиру.

Позивач послався в позові на те, що він
є власником спірної квартири на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів 7.02.1995р., в квартирі
проживає він один, сплачує комунальні
послуги, як власник по травень 2013р.
включно, в липні 2013р. він отримав від КП
ЖКС «Чорноморський» рахунок
-повідомлення на оплату комунальних
послуг, в якому платником зазначено
було ОСОБА_2 у зв`язку з чим з він
звернувся до КП ЖКС «Чорноморський» і
отримав відповідь за № К-100л/п від
8.08.2013р., з якої дізнався про те, що
особистий рахунок на ОСОБА_2 був
відкритий 1.06.2013р. на підставі договору
дарування від 6.09.1995р., копію договору
дарування було додано до відповіді.

Позивач зазначив, що він такого
подарунку сторонній для нього особі не
дарував, ОСОБА_2 є зятем його колишньої
дружини ОСОБА_4, з якою він розлучився в
80-х роках, вона померла в 2002р. Позивач
вказав, що підпис в договорі схожий на
його підпис, але не зовсім такий, яким
він зазвичай розписується, і він
вважає, що такий документ міг з`явитись
в результаті неправомірних дій
відповідача і його дружини ОСОБА_5, а
також неправомірних дій нотаріуса
ОСОБА_3 Намагаючись пригадати, яким
чином міг з`явитись договір дарування,
він згадав, що приблизно у вересні 1995р.
ОСОБА_5 запропонувала йому примиритись
з ОСОБА_4 і перейти жити до неї, а спірну
квартиру здавати в оренду, але для
цього, як вона пояснила, потрібно було
оформити довіреність на неї, на що
позивач погодився. Одразу ж із-за столу,
де у зв'язку з примиренням вживались
алкогольні напої, його взяли під руки і
відвезли до нотаріуса, який чекав на
нього, і дав підписати документ, як він
вважав на той час, - довіреність.
Пізніше ОСОБА_5 дійсно укладала
договори оренди, визначаючи себе в них,
як господарку його квартири,
пояснювала, що вона вказує в договорах
оренди себе, як господарку, оскільки
так вона має більше довіри від
орендарів, позивач продовжував
сплачувати комунальні платежі з
отриманих від оренди грошей і не вважав
суттєвим те, що ОСОБА_5 вказувала себе
як господарку. Приблизно в 1999р. ОСОБА_4
запропонувала йому залишити її
квартиру і піклуватись про себе одному
в спірній квартирі, що він і зробив,
оскільки спірна квартира є його єдиним
місцем проживання. Позивач вказав, що
відповідач разом з ОСОБА_4 і її донькою
ввели його в оману з приводу
підписання довіреності, а нотаріус, не
зважаючи на його нетверезий стан, і не
маючи можливості спілкуватись з ним,
оскільки він був і є глухонімим,
апріорі не міг прочитати йому і
пояснити суті підписаного документу,
з`ясувати наявність волевиявлення,
оскільки він є малограмотним і під час
укладення угоди не було перекладача.

Позивач вказав, що про факт укладення
угоди він дізнався тільки в результаті
свого запиту до КП ЖКС. Він не передавав
свою квартиру відповідачеві, а
відповідач її не приймав як дар, він
продовжує володіти своєю квартирою і
сплачувати за неї комунальні платежі.

Представник відповідача ОСОБА_7 надав
суду заперечення на позов, в яких
зазначив, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки, на
його думку, строк позовної давності,
визначений діючим законодавством
України, пропущено позивачем, що заява
позивача про те, що він підписував
довіреність, а не договір, є
голослівною, оскільки довіреності по
факту немає. Представник також
зазначив, що позивач є грамотною
людиною, яка була в змозі прочитати
текст договору та зрозуміти наслідки
вчиненого правочину без роз`яснень
нотаріуса, що підтверджується фактом
того, що ОСОБА_1 працював на заводі
фахівцем токарем-фрезеровщиком
високого розряду, що свідчить про
його вміння читати, креслити та
володіти особливими математичними
навиками користування логаріфмічною
лінійкою. Зазначив про зловживання
позивачем спиртними напоями і його
лікування в психіатричному закладі від
психічного захворювання. В
запереченнях зазначено, що відповідач
не має наміру будь-яким чином
порушувати житлові умови ОСОБА_1, що він
не мав наміру і не здійснював будь-яких
дій, направлених на порушення житлових
прав позивача у вигляді користування
вказаною квартирою, однак він проти
проживання разом з позивачем в спірній
квартирі будь-якої іншої особи.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_8 підтримала позовні
вимоги ОСОБА_1 і просила суд
задовольнити його позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Третя особа приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в судові засідання не
з`являлась, однак надала суду
заперечення на позов, в яких зазначила,
що спірний договір посвідчувала дійсно
вона, що з вересня 2007р. вона не є
співробітником Третьої Одеської
державної нотаріальної контори, що
нотаріальна дія по посвідченню
спірного договору була здійснена з
повним дотриманням вимог
законодавства, нею було з`ясовано, що
глухонімий громадянин, який звернувся
за вчиненнм нотаріальної дії був
письменним, була з`ясована його воля
відносно вищевказаної угоди, було
роз'яснено законодавство, він сам
прочитав та підписав документ, у
нотаріуса не було підстав вважати, що
хтось із учасників угоди не може
розуміти значення своїх дій та
керувати ними чи внаслідок
зловживання спиртними напоями або
наркотичними засобами. Просила
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши пояснення
представників позивача і відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно
договору дарування від 6.09.1995р ОСОБА_1
подарував ОСОБА_2 однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 володів вказаною
квартирою на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 7.02.1995р.

Спірна квартира є єдиною квартирою,
єдиним житлом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства
3 групи як глухонімий, що підтверджено
дослідженими судом матеріалами
медичних карток і довідкою про
інвалідність.

В спірній квартирі ОСОБА_1
зареєстрований і проживає з 31.05.1989р.,
постійно оплачує комунальні платежі,
що було підтверджено наданням суду для
огляду оригіналів квитанцій з 1994р. по
день слухання справи. Особовий рахунок
був відкритий на позивача з травня 1989р.
по 1.06.2013р., тобто по день переоформлення
на ОСОБА_2, що підтверджується листом
КП «ЖКС Чорноморський» Київського
району № 100л/п-К від 8.08.2013р.

Згідно трудової книжки,
виписаної ОСОБА_1 31.10.1053р., освіта в
нього є начальною, за професією він
робочий, робітником вищого розряду не
був за жодною з професій, якими він
володів з 1953р., з 1988р. працював
транспортировщиком та різноробочим, що
повністю спростовує доводи
представника відповідача про
наявність високого разряду і освіти у
ОСОБА_1, достатніх для розуміння
наслідки вчиненого правочину без
роз`яснень нотаріуса та без перекладу.

Згідно епікризу (завірено № 1604
від 6.12.2013р.) ОСОБА_1 проходив з 15.02.1988р. по
12.04.1988р. курс лікування в денному
стаціонарі Одеської клінічної
психіатричної лікарні № 1 за
направленням з поліклініки. Лікарі
зазначили, що «контакт з хворим
ускладнений у зв`язку з глухонімотою,
на письмові питання дає невизначені
відповіді, простого опису своїх скарг
не дає, не зважаючи на повторні
роз'яснення, бесіда ведеться через
перекладача». При проходженні курсу
лікування там же з 8.02.1996р. по 8.04.1996р.
лікарями було відзначено, що в
минулому ОСОБА_1 неодноразово
знаходився на лікуванні в денному
станціонарі лікарні; щодо психічного
стану вказано, що контакт з хворим
можливий тільки в письмову вигляді,
однак ускладений через погане знання
російської мови.

Враховуючи складність
налагодження контакту з ОСОБА_1
лікарями з наведених в епікризах
причин, в тому числі і у зв`язку з
поганим знанням російської мови, суд
вважає, що нотаріусом при посвідченні
оспорюванного договору дарування не
було дотримано ст.5 Закону України «Про
нотаріат». Нотаріус не сприяла
громадянину похилого віку ОСОБА_1 у
здійсненні його прав та захисті його
законних інтересів, не роз`яснила
ОСОБА_1 належним чином і не сприяла
належному роз'ясненню через
перекладача його прав та обов'язків, а
також, що було важливим, належному
роз'ясненню наслідків вчинюваних ним
дій по відчуженню безоплатно його
єдиної нерухомості і житла,
недостатньо сприяла тому, щоб юридична
необізнаність глухонімого ОСОБА_1 не
могла бути використана йому на шкоду, в
результаті чого нотаріусом було
порушено п.13, 31 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», оскільки нотаріусом не було
встановлено, чи є ОСОБА_1 письменним і
таким, що добре розуміє російську мову,
і чи в змозі він письмово вести
спілкування без порушення його прав та
інтересів.

Суд критично відноситься до
наданих представником відповідача на
підтвердження прийняття дару
квитанцій про сплату ОСОБА_2
комунальних платежів, в тому ж ЖЕУ № 206,
в якому сплачув комунальні платежі і
позивач за спірну квартиру, оскільки
вказані квитанції підтверджують
сплату комунальних платежів ОСОБА_2 в
1998р. за іншу квартиру по вул.Вільямса.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2
не прийняв дар, а позивач не мав наміру
і не передав дар спірну квартиру
відповідачеві, як то передбачено ч.2
ст.ст.243 ЦК УРСР (1963р.). Суд бере до уваги
і надає належну оцінку визнанню
вказаного фактом самим відповідачем і
його представником в запереченнях на
позов, де вказано про відсутність у
відповідача з моменту укладення угоди
до дійсного часу наміру порушувати
житлові умови і права у вигляді права
користування позивача спірною
квартирою.

Відповідно до ч.3,ч.5 ст. 203
ЦК України волевиявлення учасника
правочину має буди вільним і
відповідати його волі. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно ст. 41 ЦК України (1963р)
угодами визнаються дії громадян і
організацій, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Згідно п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику по справам про визнання угод
недійсними» від 28.04.1978 року (з
наступними змінами), при вирішенні
позовів про визнання угоди недійсною
на підставі ст.57 ЦК суди повинні мати на
увазі, що такі вимоги можуть бути
задоволені при доведеності фактів
обману і під обманом у таких випадках
слід розуміти умисне введення в оману
учасника угоди шляхом повідомлення
відомостей, що не відповідають
дійсності, або замовчування обставин,
що мають істотне значення для угоди, що
укладається.

З урахуванням встановлених
фактів, суд дійшов висновку про те, що
оспорюваний договір дарування був
укладений на користь ОСОБА_2 в
результаті того, що він ввів в оману
ОСОБА_1 з метою заволодіти його
власністтю, оскільки в судовому
засіданні достовірно встановлено
відсутність намірів позивача
подарувати квартиру, яка для нього є
єдиним житлом, тому договір підлягає
визнанню недійсним в порядку ст. 57 ЦК
України ( 1963р). З цих підстав в силу ст.
388 ЦК України підлягають задоволенню
вимоги позивача в частині витребування
з чужого незаконного володіння ОСОБА_2
на його користь вказаної квартири,
оскільки порушується конституційне
право позивача на житло.

Відповідно до ст.256 ЦК України
позовна давність-це строк, протягом
якого особа може звернутися в суд з
вимогою захисту своїх цивільних прав
чи інтересів.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність становить
три роки.

За загальними правилами ст.261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права.

Ст.71 ЦК України (1963р) передбачає, що
загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушене
(позовна давність), встановлюється в
три роки.

Ст.76 ЦК України (1963р) передбачає, що
перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на
позов. Право на позов виникає з дня,
коли особа дізналась чи повинна була
дізнатись про порушення свого права.

Ч.2 ст.80 ЦК України (1963р) передбачає,
що якщо суд визнає поважною причину
пропуску строку позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Суд вважає доведеним, що про
порушення свого права ОСОБА_1 дізнався,
коли отримав лист КП «ЖКС
Чорноморський» Київського району №
100л/п-К від 8.08.2013р. про переоформлення
на ОСОБА_2 особового рахунку на спірну
квартиру на підставі договору
дарування, копія якого була додана, а
тому строк позовної давності порушений
з поважних причин та порушене право
підлягає захисту, а в задоволенні
клопотання про застосування строку
позовної давності слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір
дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 6 грудня 1995 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори ОСОБА_3, реєстровий № 3-5105.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Визначити, що дане рішення, після
набрання законної сили, є підставою для
реєстрації за ОСОБА_1 квартири за
адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 34,5
кв.м., жила площа 17,4 кв.м. Реєстраційною
службою Одеського міського управління
юстиції.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.