Справа № 171/3317/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

12 березня 2014 року Апостолівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого
- судді Чумак Т.А.

при секретарі Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
спільною сумісною власністю подружжя,
про поділ спільного сумісного майна
подружжя,

встановив:

03.12.2013 року позивач звернулася з
даним позовом, посилаючись на те, що з
відповідачем по справі він перебувала
у шлюбі з 20.05.89 року по 23.07.2012 року. Під
час перебування у шлюбі за спільні
кошти вони побудували будинок з
господарчими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1, та
зареєстрований на ім.»я відповідача. На
даний час вони проживають окремо, у
відповідача є інше житло. Для
врегулювання майнових відносин з
відповідачем вона вирішила звернутися
до суду з даним позовом. Просить позов
задовольнити та визнати вказаний
будинок спільною сумісною власністю
подружжя, визнавши за нею право на ?
частину будинку і в порядку поділу
майна виділити їй будинок з
господарчими будівлями, розташований в
АДРЕСА_1, визнавши за нею право
власності на будинок з господарчими
будівлями. Відповідачу в порядку
поділу майна присудити грошову
компенсацію в сумі 30000 гр., припинивши
його право власності на спірний
будинок.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав, не заперечує проти
присудження йому грошової компенсації
в рахунок його частки у спільному
майні.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 22 КпШС України „Майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування, розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і втому разі, якщо один
з них був зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку".

Згідно ст. 28 КпШС України «В разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними».

Ст. 60 СК України встановлено, що майно,
набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. У разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором (ст.70 СК
України).

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у шлюбі з 20 травня
1989 року по 23 червня 2012 року.

На підставі договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності, укладеного
30.06.87 року між Апостолівською міською
радою народних депутатів та ОСОБА_2 та
посвідченого державним нотаріусом,
ОСОБА_2 є власником будинку з
господарськими будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1.

З розписки ОСОБА_2 від 12.03.2014 року
встановлено, що ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 30000
гр. за його частку у спільній сумісній
власності подружжя - житловому будинку,
розташованому в АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що
сторони по справі з травня 1989 року по
червень 2012 року перебували у шлюбі. Під
час спільного проживання сторони
побудували спірний будинок, в зв'язку з
чим суд приходить до висновку, що
спірний будинок є спільною сумісною
власністю сторін і кожна із сторін має
право на ? частину вказаного будинку.
Оскільки сторони дійшли згоди, що
вартість спірного будинку складає 60 000
гр., тому вартість частки кожного із
співвласників складає 30000 гр.

В порядку поділу майна суд вважає за
можливе виділити спірний будинок
позивачу, визнавши за нею право
власності на вказаний будинок та
присудивши відповідачу у
відповідності до вимог частин 4 та 5
статті 71 Сімейного кодексу України
грошову компенсацію в сумі 30000 гр.
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на спірний будинок,
оскільки позивачем передано
відповідачу 30000 гр. як грошову
компенсацію, що підтверджується
розпискою відповідача, крім того,
відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти присудження йому
вказаної грошової компенсації.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання спільною сумісною власністю
подружжя, про поділ спільного
сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частку у спільній сумісній
власності подружжя - житловому будинку
з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, розташованому
в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частку у спільній сумісній
власності подружжя - житловому будинку
з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, розташованому
в АДРЕСА_1.

Присудити ОСОБА_2 грошову
компенсацію замість його частки у
праві спільної сумісної власності
подружжя на житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, розташований в АДРЕСА_1, в
сумі 30 000 гр., припинивши його право
власності на 1/2 частку вказаного
житлового будинку.

В порядку поділу майна виділити
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1, ОСОБА_1,
визнавши за нею право власності на
вказаний будинок.

Повний текст рішення складено 14
березня 2014 року.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Апостолівський районний
суд протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
розгляді справи, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
мають право подати апеляцію протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя:Т. А. Чумак