АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1128/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/217/14
Головуючий у 1-й інстанції Прикіпєлова
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі: Нестеренко А.М.

За участю: представника позивача
Яковенка Ж.В., представника відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
в інтересах та за дорученням ОСОБА_4

на рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 листопада 2013
року

по справі за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області до ОСОБА_4 про
відшкодування вартості навчання ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області звернулося до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
Державного бюджету України вартості
навчання у сумі 68816,41 грн. за період
навчання в Київському національному
торговельно-економічному університеті
в м. Києві починаючи з 01.09.2006 року по
01.07.2011 року.

Рішенням Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 листопада 2013
року позов Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області до ОСОБА_4 про відшкодування
вартості навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Держави
відшкодування вартості навчання за
державним замовленням в сумі 68816,41 грн.

Вказану суму зараховано на рахунок для
обліку загального фонду державного
бюджету.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 688,17 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_3, який діє в
інтересах та за дорученням ОСОБА_4, в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалі
справи, що на підставі направлення
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області від
01.06.2006 року № 3040/09-18 між Київським
національним торговельно-економічним
університетом та ОСОБА_4, було укладено
тристоронній договір № 92 від 19 грудня
2006 року про підготовку фахівця ОСОБА_4
за спеціальністю «Фінанси»,
спеціалізацією «Страховий менеджмент»
(а.с.11-13,162)

В період з 01.09.2006 року по 01.07.2011 року
ОСОБА_4 навчалась за державним
замовленням Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області в Київському національному
торговельно-економічному університеті
в м. Києві.

15 червня 2011 року ОСОБА_4 отримала
направлення № 109 на роботу до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області, в якому зазначено
дату прибуття - серпень 2011 року (а.с.19,104).

17 червня 2011 року відповідач отримала
диплом серії НОМЕР_1 про повну вищу
освіту за спеціальністю «Фінанси» та
кваліфікацією магістра з фінансів
(а.с.14-18).

Згідно розрахунку, наданого
Університетом, витрати на підготовку
студентки факультету фінансів та
банківської справи денної форми
навчання ОСОБА_4 за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету за
весь період навчання становлять 68816,41
грн. (а.с.21).

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що ОСОБА_4 без поважних
причин не прибула після закінчення
університету на місце направлення, тим
самим порушила умови договору № 92 від
19.12.2006 року.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України
«Про освіту» випускники вищих
навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 2.1.9.та 2.3.2 Договору № 92 про
підготовку фахівця від 19 грудня 2006 року
передбачено, що після закінчення
навчання Університет направляє на
роботу студента на місце, що визначене
організацією, а студент зобов'язаний
прибути після закінчення навчання на
місце направлення і відпрацювати не
менше трьох років. У разі відмови їхати
за призначенням відшкодувати до
державного бюджету вартість навчання в
установленому порядку.

Згідно п.8 «Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 992 від 22 серпня 1996 року випускники,
які уклали угоду з вищим навчальним
закладом після зарахування на
навчання, повинні відпрацювати за
місцем призначення не менше трьох
років.

У пункті 14 вказаного вище Порядку
зазначено, що у разі неприбуття
молодого фахівця за направленням або
відмови без поважних причин приступити
до роботи за призначенням, протягом
трьох років випускник зобов'язаний
відшкодувати у встановленому порядку
до державного бюджету вартість
навчання та компенсувати замовникові
всі витрати.

Як вбачається із матеріалів справи,
після закінчення навчання та
отримавши диплом і направлення на
працевлаштування до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області відповідач не
прибула в його розпорядження без
поважних причин.

Крім того, ОСОБА_4 не надала доказів, які
б підтверджували відмову в її
працевлаштуванні та наявності
поважних причин щодо неможливості
прибуття за місцем направлення.

Не спростований відповідачем
відповідно до приписів ст.ст.10,60 ЦПК
України і розрахунок суми, витраченої
на її навчання.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що зазначений розрахунок проведений з
01.09.2006 року, хоча договір про
підготовку фахівця укладено 19 грудня
2006 року, спростовується тим, що ОСОБА_4
приступила до навчання з 1 вересня 2006
року і саме з цього часу їй
виплачувалась стипендія, яка загалом
становить за весь період навчання
29040,06грн. та витрати на навчання 39776,35
грн.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість прийняття рішення
щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
О.О. Панченко

В.П. Пікуль