Справа №2-175/5289/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 лютого 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення коштів за борговою
розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2, про стягнення коштів за
борговою розпискою. В обґрунтування
позовних вимог у позовній заяві
позивач та посилався на те, що 11 січня
2012 року позивач уклав договір позики,
згідно з яким у той же день, 11 січня 2012
року позичив відповідачу грошові кошти
у розмірі 20 000 грн., строком до 12 липня 2012
року, однак до сьогоднішнього дня кошти
не повернуті, що вимусило позивача
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився,
відповідно до письмової заяви просив
суд розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином,
причину своєї неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Так, згідно ст. 74 ЦПК України судові
виклики здійснюються судовими
повістками про виклик. Судові
повідомлення здійснюються судовими
повістками-повідомленнями. Судові
повістки про виклик у суд надсилаються
особам, які беруть участь у справі, а
судові повістки-повідомлення - особам,
які беруть участь у справі з приводу
вчинення процесуальних дій, у яких
участь цих осіб не є обов'язковою.
Судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. Стороні чи її
представникові за їх згодою можуть
бути видані судові повістки для
вручення відповідним учасникам
цивільного процесу. Судова повістка
може бути вручена безпосередньо в суді,
а у разі відкладення розгляду справи
про час і місце наступного засідання
може бути повідомлено під розписку. У
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається:
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази та
наведені ними доводи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 11 січня 2012 року між позивачем та
відповідачем у письмовій формі було
укладено договір позики, на виконання
умов якого у той же день, тобто 11 січня
2012 року позивачем передано відповідачу
грошові кошти у розмірі 20 000 грн.

Згідно умов Договору позики від 11 січня
2012 року грошові кошти були передані
відповідачу на строк до 12 липня 2012 року.

Ст. 1046 ЦК України встановлено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В порушення умов Договору позики від 11
січня 2012 року та положень ст. 1049 ЦК
України відповідач до цього часу не
повернув позивачу суму позики.

Відповідно до вимог ст.533 Цивільного
кодексу України грошове зобов'язання
має бути виконане у гривнях. Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає поверненню у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання чи виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України (ст.
1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, відповідач повинен
сплатити позивачу суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3%
річних, що станом на день подачі позову
складає 774 грн. 24 коп.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Частинами 1
та 2 ст.16 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
примусове виконання обов 'язку в
натурі.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги про стягнення суми боргу
обґрунтованим та таким що підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди, суд приходить до висновку про їх
задовлення виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст. 23
Цивільного Кодексу України може
проявлятися у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч.4 ст. 23 Цивільного Кодексу
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Фізична особа, діями якої порушено
особисте немайнове право фізичної
особи, зобов'язані вчинити необхідні
дії для його негайного поновлення (ч.1
ст. 276 Цивільного Кодексу України).

Якщо дії, необхідні для негайного
поновлення порушеного особистого
немайнового права фізичної особи, не
вчиняються, суд може постановити
рішення щодо поновлення порушеного
права, а також відшкодування моральної
шкоди, завданої його порушенням (ч.2 ст.
276 Цивільного Кодексу України). Якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню (ст. 280
Цивільного Кодексу України).

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу
України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», із змінами внесеними
постановою ПВСУ № 5 від 25.05.2001р. - спори
про відшкодування заподіяної фізичній
особі моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, зокрема, коли право на
її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або випливає з її положень.

Суд приходить до висновку про
наявність у позивача на протязі
тривалого періоду часу моральних
переживань з вини відповідача, що
викликало нервово-емоційний стрес у
позивача, порушили його устаткований
спосіб життя з причини неповернення
суми боргу. Всі ці обставини негативно
сказались на моральному стані
позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173,
174, 130, 223, 224-227, 257, ЦПК України, ст.ст. 15, 16,
23, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення коштів за борговою
розпискою, - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_2 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України у
Дніпропетровській області,
зареєстрований по АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.
Дніпропетровська, паспорт серії НОМЕР_3
виданий 13 вересня 1996 року Жовтневим РВ
ДМУ УМВС України у Дніпропетровській
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрований по АДРЕСА_2)
заборгованість за Договором позики від
11 січня 2012 року у розмірі 20 000 грн. 06 коп.;
індекс інфляції за весь час
прострочення та 3 % річних - 774 грн. 24 коп.;
моральну шкоду - 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_2 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України у
Дніпропетровській області,
зареєстрований по АДРЕСА_1) на користь
держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, а саме рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
А.М. Шабанов