Справа № 145/1986/13-ц
Провадження №2/145/32/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" березня 2014 р. Тиврівський районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихої О.Н.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1,

представника відповідача Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ЗАТ КБ "ПриватБанк"
про визнання недійсним договору
іпотеки, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в
якому вказує, що 19.05.2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір №VIWWGA . В
забезпечення виконання зобов'язань за
даним договором ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4 уклали договір іпотеки, згідно з
яким ОСОБА_4 надав в іпотеку належне
йому на праві власності нерухоме майно,
а саме цілий житловий будинок в АДРЕСА_1

При укладенні договору іпотеки ОСОБА_4
надав нотаріусу заяву про відсутність
малолітніх чи неповнолітніх дітей, що
проживають за вказаною адресою та
мають право на користування предметом
іпотеки. Також була надана довідка
виконкому Тиврівської селищної ради
від 08.05.2008 року № 481, згідно з якою
малолітніх та неповнолітніх дітей за
вказаною адресою не зареєстровано, їх
прав на житло не має.

Зазначені обставини не відповідали
дійсності, так як в належному ОСОБА_4
будинку в АДРЕСА_1. на момент укладення
договору іпотеки постійно проживали
він, його дружина ОСОБА_6 та їхня дитина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Власник будинку ОСОБА_4 є його батьком.
Позивач зареєстрований за даною
адресою з 04 вересня 1999 року, постійно
проживає в будинку батька.

08 лютого 2004 року він уклав шлюб з
ОСОБА_6, яка після укладення шлюбу
проживає разом з ним у зазначеному
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася
дитина ОСОБА_7, яка від моменту
народження проживає коло них за
вказаною адресою.

Оскільки неповнолітня дочка ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент укладення
договору іпотеки не була зареєстрована
за будь - якою адресою місця проживання,
вважається, що вона проживала разом з
нею та дружиною, а саме в АДРЕСА_1.

Оскільки неповнолітня ОСОБА_7 від
моменту народження проживає за
вказаною адресою в АДРЕСА_1, спільно з
власником житла, є онукою власника
житла, в сім'ї ведеться спільне
господарство, то відповідно дитина має
право на користування займаним
приміщенням нарівні з власником
ОСОБА_4.

Оскільки право користування належним
ОСОБА_4 будинком в АДРЕСА_1 на момент
укладення договору іпотеки мала
неповнолітня ОСОБА_7, для передачі в
іпотеку зазначеного будинку
обов'язковою була згода органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування згоди на
укладення договору іпотеки нерухомого
майна, а саме будинку в АДРЕСА_1 від
19.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4 не надавав, що у відповідності з
ч.1 ст. 224 ЦК України робить такий
договір нікчемним.

Оскільки права його неповнолітньої
дочки ОСОБА_7 порушено, він змушений
звернутись до сулу із даним позовом.

Просить встановити факт, що малолітня
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає
в належному ОСОБА_4 будинку за адресою:
Вінницька область, АДРЕСА_1 з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за малолітньою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування жилим
будинком в АДРЕСА_1

Визнати договір іпотеки нерухомого
майна, а саме будинку в АДРЕСА_1 №VIWWGA
, укладений 19.05.2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_4 недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав, просить
позов задоволити з підстав, викладених
у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_1 позов визнали.

Представник відповідача ЗАТ КБ
"ПриватБанк" Мазур О.О. позов не визнала,
пояснила, що 19.05.2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
ОСОБА_5 19.05.2008 року отримала кредит у
розмірі 20850,99 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15.00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 19.05.2015 року. В
забезпечення виконання зобов'язань ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" і ОСОБА_4 19.05.2008 року
уклали договір іпотеки, яким
відповідач надав в іпотеку свій
будинок по АДРЕСА_1 Тиврівського
району, який йому належав на праві
власності. Однак всупереч
договору без згоди іпотекодержателя
ОСОБА_4 03.04.2009 р. зареєстрував у
вказаному будинку ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
24.04.2013 р. ОСОБА_8, що є порушенням умов
цивільно-правового договору.
Неповнолітня ОСОБА_7 права власності на
вказаний будинок немає, власником є її
дідусь ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 показали
суду, що ОСОБА_6 проживала від одруження
з позивачем у будинку його батьків по
АДРЕСА_1 неповнолітня ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від народження проживала
зі своїми батьками в АДРЕСА_1

Суд, вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 19.05.2008 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 (матір'ю
позивача) було укладено кредитний
договір №VIWWGA , відповідно до
якого ОСОБА_5 19.05.2008 року отримала
кредит у розмірі 20850,99 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 19.05.2015
року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості мало
здійснюватися в наступному порядку :
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
щомісячний платіж для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" і відповідач ОСОБА_4 19.05.2008
року уклали договір іпотеки №VIWWGA
, відповідно до якого відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме :
будинок загальною площею 89.00 кв. м,
житловою площею 48.50 кв.м, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
Тиврівського району, який належить
ОСОБА_4 на праві власності на підставі
договору дарування.

При укладенні договору іпотеки ОСОБА_4
надав нотаріусу заяву про відсутність
малолітніх чи неповнолітніх дітей, що
проживають за вказаною адресою та
мають право на користування предметом
іпотеки. Також була надана довідка
виконкому Тиврівської селищної ради
від 08.05.2008 року № 481, згідно з якою
малолітніх та неповнолітніх дітей за
вказаною адресою не зареєстровано, їх
прав на житло не має.

Також при укладенні Договору іпотеки
батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було подано 19.05.2008 р. до нотаріуса заяву,
якою вони засвідчили, що на момент
укладення договору іпотеки, предметом
якого є цілий житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
малолітні або неповнолітні діти у
ньому не проживають, та права
користування цим майном не мають, також
підтвердили відсутність у них
малолітніх та неповнолітніх дітей.

Всупереч укладеному договору без
згоди іпотекодержателя відповідачем
ОСОБА_4 03.04.2009 р. зареєстровано
відповідачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та 24.04.2013
р. ОСОБА_8 - у будинку АДРЕСА_1

Відповідно до абзацу 2 п.44 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки на момент укладення договору
іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки не є підставою для
визнання такого договору недійсним із
підстави невиконання вимог закону про
отримання згоди органу опіки і
піклування.

Тобто реєстрація ОСОБА_6, ОСОБА_7 яка
була здійснена 03.04.2009 р. та
реєстрація ОСОБА_8 - 24.04.2013 р. у будинку
АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки, без
згоди на те іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки, тобто
після 19.05.2008 р., є порушенням умов
цивільно-правового договору та статті
629 ЦК України.

Вказані обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі №145/491/13-ц
за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення від 25.07.2013
р., що набрало законної сили 17.09.2013 р., а
тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
не підлягають доказуванню.

Суд вважає, що посилання позивача на
обставини, встановлені вироком
Тиврівського районного суду по справі
№145/2435/13-к, на підтвердження своїх вимог
є безпідставними, оскільки рішення у
справі про обвинувачення ОСОБА_4 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358
КК України та ОСОБА_5 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого за ч. 3 ст.358 КК України,
винесено 19.11.2013 р., тобто після рішення
по справі №145/491/13-ц від 25.07.2013 р., та не
виключає ймовірності, що прокурору не
було відомо про існування вказаного
рішення суду по цивільній справі.

Суд не бере до уваги показання свідка
ОСОБА_6, яка є дружиною позивача,
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 (батьків
ОСОБА_6.), оскільки вони є
заінтересованими особами та їхні
показання повністю спростовуються
матеріалами справи та здобутими в ході
судового слідства доказами.

Суд вважає, що доводи позивача про те,
що при укладенні договору іпотеки
19.05.2008 року порушено права його
неповнолітньої дочки ОСОБА_7 є
безпідставними, оскільки вона 03.04.2009 р.
була зареєстрована у АДРЕСА_1, який є
предметом іпотеки, без згоди
іпотекодержателя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.526, 527 ЦК України,
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
І.О.Ратушняк