Справа № 522/2480/14
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі :

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретарів : Гонтар Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне Управління
морський шляхів,-« Про захист права
власності та стягнення грошових
коштів»,-

В С
Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, по якому просить суд
стягнути з Державного підприємства
Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне Управління
морський шляхів на користь позивача
грошові кошти в сумі 88 126, 53 грн. та суму
сплаченого судового збору в розмірі 881,
27 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що її батько працював
у Чорноморсько- азовському
виробничо-експлуатаційному Управління
з 1980 по 2007 рік та був звільнений за
власним бажанням. В день звільнення
йому не була виплачена заробітна плата,
у зв'язку із чим він звернувся до суду.
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси позов задоволено, стягнуто з
Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів на користь ОСОБА_2 суму
в розмірі 61 306, 25 грн. та з Головної бази
технічного обслуговування флоту
Чорноморсько- Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів 26 820, 28 грн. 08.10.2010 року
ОСОБА_2 звернувся до Відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції із заявою
про примусове виконання
вищезазначеного рішення суду.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, згодом
Відділом державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції винесено постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження. Оскільки рішення суду
виконано не було, а вказана в рішенні
суду сума перейшла у спадщину до
позивача по справі це стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засідання позивач позов
підтримала, просила суд його
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засідання заперечувала з приводу
задоволення позовних вимог.

Суд ознайомившись та дослідивши
матеріали справи, надані докази,
вислухавши пояснення сторін по справі
вважає за можливе позовні вимоги
задовольнити на підставі наступного.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 14.12.2009 року встановлено, що
ОСОБА_2 з 08.04.1980 по 27.03.2007 року працював у
Чорноморсько-Азовському
виробничо-експлуатаційному Управлінні
морських шляхів і був звільнений за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України згідно з наказом № 59/к від
27.03.2007 року.

В день звільнення йому, всупереч
вимогам ст. 116 КЗпП України, не було
виплачено належну суму заробітної
плати.

Крім того ОСОБА_2 з 03.04.2007 року по 22.12.2007
року тимчасово працював на посаді
головного інспектора по нагляду
головної бази технічного
обслуговування флоту
Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів, був звільнений у
зв'язку із закінченням строку
тимчасової роботи відповідно до п.2 ст.
36 КЗпП України.

В день звільнення йому не виплачено
належну йому суму заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 14.12.2009 року, стягнуто
середній заробіток за час затримки
платежу з Головної бази технічного
обслуговування флоту
Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів на користь ОСОБА_2 26 820,
28 грн. та з Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів суму в розмірі 61 306,25
грн. ( а.с.5,6).

Рішення набрало законної сили 25.12.2009
року та 10.09.2010 року Київським районним
судом м. Одеси видано виконавчі листи
по даній справі.

Позивачем в позові зазначено, що 08.10.2010
року ОСОБА_2 звернувся до Відділу
державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції із заявою про примусове
виконання рішення Київського
районного суду м. Одеси від 14.12.2009 року в
частині стягнення з Головної бази
технічного обслуговування флоту
Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного Управління
морських шляхів 26 820,28 грн. Постановою
Відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції від 22.10.2010 року № В-16/388
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку із тим, що у
виконавчому листі відсутній підпис
судді, а також вказано, що Головний
офіс Чорноморсько-Азовського
виробничо-експлуатаційного
управління морських шляхів
знаходиться в м. Одесі, вул. Приморська,
7. В місті Іллічівськ знаходиться лише
виробничі комплекси, всі фінансові
операції підконтрольні головному
офісу, що є територією підвідомчою
Другому Приморському Відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції (а.с.12).

Таким чином рішення Київського
районного суду м. Одеси від 14.12.2009 року
не виконано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 виданого Першим
Приморським відділом реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції, за реєстровим № 3709,
копія якого наявна в матеріалах справи
( а.с.13).

Позивач по справі ОСОБА_1 прийняла
спадщину після ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
прийняття спадщини за законом від
25.05.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.14). До
складу спадщини увійшли грошові кошти
у сумі 88126, 53 грн., які належали
померлому на підставі Рішення
Київського районного суду м. Одеси від
14.12.2009 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
невизнання або оспорювання. Відповідно
до ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого майнового права.
Одним із способів захисту цивільних
прав є, зокрема, визнання права
власності.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини усі права та обов'язки,
які належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми
заробітної плати, пенсії, стипендії,
аліментів, допомог у зв'язку із
тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом та
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат , які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач по справі зверталась до
відповідача з письмовими заявами, по
яким просила виплатити їй грошову суму
в розмірі 88 126, 53 грн.. Однак
відповідачем було відмовлено в цьому у
зв'язку із неможливістю виконання
Київського районного суду м. Одеси у
зв'язку із закінченням строку давності
пред'явлення його до виконання(а.с.17).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність- це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Суд не приймає до уваги ствердження
представника відповідача, що позивачем
пропущено строк звернення з позовною
заявою з метою захисту своїх порушених
прав до суду, оскільки відповідачем по
справі не надано до суду письмової
заяви про застосування наслідків
пропуску строку звернення до суду з
позовною заявою, крім того суд вважає,
що право на отримання коштів у позивача
виникло після отримання свідоцтва про
право на спадщину, а саме 25.05.2012 року,
тобто строк звернення до суду позивач
не пропустила.

Суд, враховуючи, що позивач по справі є
власником зазначеної суми на підставі
свідоцтва про право на спадщину вважає
за можливе позовні вимоги
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Через порушення відповідачем прав
позивача, остання була змушена
звернутись до суду за захистом своїх
прав, та понесла витрати по сплаті
судового збору в розмірі 881, 27 грн., що
підтверджується копією квитанції,
наявною в матеріалах справи, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї
обставини, що відповідачем не були
виконані зобов'язання по поверненню
коштів, суд вважає, що позов є законним
та обґрунтованим, у зв'язку з чим
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15,16, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10,
15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства Чорноморсько-азовське
виробничо-експлуатаційне Управління
морський шляхів,-« Про захист права
власності та стягнення грошових
коштів»,- задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
Чорноморсько-азовське
виробничо-експлуатаційне Управління
морський шляхів ( ДП «Чоразморшлях» м.
Одеса, вул. Приморська,7)
ідентифікаційний код №01125637 на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
грошові кошти в сумі 88 126, 53 грн.

Стягнути з Державного підприємства
Чорноморсько-азовське
виробничо-експлуатаційне Управління
морський шляхів ( ДП «Чоразморшлях» м.
Одеса, вул. Приморська,7)
ідентифікаційний код №01125637 на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 881, 27 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд Одеської
області через Приморський районний суд
м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Абухін Р.Д.