АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №673/1442/13-ц
Провадження №22-ц/792/713/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Вінярській А.А.,

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 на рішення
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України", треті особи: служба у справах
дітей Деражнянської районної
державної адміністрації, приватний
нотаріус Деражнянського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання частково недійсним
іпотечного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказувала, що на підставі
договору відновлюваної кредитної
лінії №282 від 22.08.2008 року ВАТ "Державний
ощадний банку України" надав ОСОБА_5
споживчий кредит у розмірі 482000 грн. із
терміном виконання до 22.08.2010 року. З
метою забезпечення виконання
зобов'язання по кредитному договору
між банком та ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був
укладений іпотечний договір, згідно
умов якого предметом іпотеки є
квартира АДРЕСА_1 та житловий будинок
АДРЕСА_2, що відповідно належать ОСОБА_6
та ОСОБА_3 Відповідно до рішення
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 06.10.2011 року в
рахунок погашення заборгованості за
вищевказаним кредитним договором
звернуто стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу цього майна банком
будь-якій особі-покупцеві з
повідомленням ОСОБА_5 При цьому, у
________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції:
Лукіянець Т.В.
Провадження № 22-ц/792/713/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 19,27

будинку АДРЕСА_2 зареєстровані та
проживають її батьки, брат та вона з
сином, ОСОБА_2 Таким чином, вказаний
іпотечний договір було укладено із
порушенням закону, оскільки при його
укладенні не було отримано згоду
органу опіки та піклування, так як на
той момент вона із малолітнім сином
була зареєстрована та проживала у
будинку матері. На момент укладення
договору її син мав право користування
предметом іпотеки. Враховуючи
викладене, просила визнати частково
недійсним іпотечний договір №1749 від
25.08.2008 року між ВАТ "Державний ощадний
банк України" та ОСОБА_6 і ОСОБА_3 щодо
предмета іпотеки, а саме житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташовані по АДРЕСА_2, який належить
ОСОБА_3

Рішенням Деражнянського районного
суду від 13 січня 2014 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким визнати частково
недійсним іпотечний договір №1749 від
25.08.2008 року між ВАТ "Державний ощадний
банк України" та ОСОБА_6 і ОСОБА_3 щодо
предмета іпотеки, а саме житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташовані по АДРЕСА_2, який належить
ОСОБА_3 Вважає вказане рішення
необґрунтованим та незаконним. Вказує,
що наявність реєстрації, не є
обов'язковою підставою отримання права
користування житлом, а посилання
органу опіки та піклування, суду на
обов'язковість реєстрації місця
проживання у спірному житлі є
безпідставною. Оскільки, її син, який є
онуком ОСОБА_3 мав прав користування
предметом іпотеки на законних
підставах, оскільки на момент
укладання договору іпотеки, будучи
членом сім'ї ОСОБА_3 фактично проживав
за адресою АДРЕСА_2. Вказує, що
відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5,6 ст. 203 цього
Кодексу. Також судом не враховано вимог
Закону України "Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей", Закону України
"Про охорону дитинства".

Апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних мотивів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що на підставі договору
відновлюваної кредитної лінії №282 від
22.08.2008 року ВАТ "Державний ощадний банку
України" надав ОСОБА_5 споживчий кредит
у розмірі 482000 грн. із терміном
виконання до 22.08.2010 року. З метою
забезпечення виконання зобов'язання по
кредитному договору між банком та
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений
іпотечний договір, згідно умов якого
предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1
та житловий будинок АДРЕСА_2, що
відповідно належать ОСОБА_6 та ОСОБА_3
Рішенням Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 06.10.2011
року в рахунок погашення
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором звернуто
стягнення на предмет іпотеки житловий
будинок.

За змістом ст. ст. 626, 627, 629 ЦК України
договором є домовленість двох і більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Рішенням суду звернуто стягнення на
предмет іпотеки оскільки боржник не
виконав взятих на себе зобов'язань по
поверненню кредиту. Предметом іпотеки
є будинок, який належить ОСОБА_3
Малолітня дитина позивачки - онука
іпотекодавця, не є стороною договору і
її майнові права та інтереси договором
іпотеки не порушуються. При укладенні
договору іпотеки ОСОБА_3 у нотаріуса
завірила,що крім неї інші особи в тому
числі і малолітні діти прав на будинок
не мають, в іншому випадку були б
протилежні наслідки щодо укладення
кредитного договору. З врахуванням
викладеного, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не захистив права малолітньої
дитини, є безпідставними, оскільки не
зазначено, які саме права дитини
порушені.

Ст. 29 ЦК України презюмується, що місцем
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, є місце проживання її
батьків, а нормами Сімейного кодексу на
батьків покладено обов'язок по
піклуванню про дітей. ОСОБА_3 є бабою
малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 не надала доказів того, які і ким
саме порушуються права її дитини, що
підлягають захисту відповідно до
Закону України "Про охорону дитинства"
та міжнародної Конвенції "Про права
дитини".

Рішення суду ухвалено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 13 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська