ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Справа № 174/1210/13-ц

п/с № 2/174/56/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача адвоката
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
25.11.2013 р., позивачка зазначила, що з
відповідачем вона в законному шлюбі не
перебувала. У неї є її дитина:
неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
17.07.2013 року (цивільна права № 174/126/2013, п/с
407/1143/2012) відповідач ОСОБА_4 визнаний
батьком її дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
23.10.2013 р. (цивільна справа № 174/819/13-ц;
2/174/459/2013) відповідач ОСОБА_4 визнаний
таким, що зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в
розмірі 1/4 із усіх видів його доходів,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
дітей відповідного віку, на утримання
сина ОСОБА_5.

Її середньомісячний дохід складає 1500
грн.

Син ОСОБА_5 проживає спільно з нею і
перебуває на її повному забезпеченні.
Коштів, які вона одержує на утримання
їхнього спільного сина, у неї практично
не вистачає, що створює великі труднощі
в забезпеченні нормального виховання і
утримання дитини. Відповідач має
постійне місце роботи - ВГМК, руднік,
машиніст, і отримує стабільну
заробітну плату, розмір якої становить
не менше 5000 грн. на місяць (точного
розміру заробітної плати їй встановити
не виявилося можливим).

Згідно із довідками з медичних
закладів Дніпропетровської області,
дитина (син ОСОБА_5) перебуває на
диспансерному обліку з різними
діагнозами, що підтверджується
матеріалами цивільної справи №
174/819/13-ц, 2/174/459/2013 і судовим Рішенням по
цій справі від 23.10.2013 р.

Відповідно до виписок із історій
хвороб, дитина лікується тривалий час,
у тому числі і стаціонарно. Згідно із
копіями платіжних документів - чеків на
придбання ліків, квитків на
залізничний транспорт та квитанцією на
благодійні внески, витрати на
придбання ліків, проїзд залізницею до
м. Дніпропетровська і назад, у м.
Вільногірськ, складають 3930 гривень 93
копійки (ці докази також документально
підтверджуються матеріалами цивільної
справи № 174/819/13-ц, 2/174/459/2013)

Згідно з вимогами ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із вимогами 1 ст. 185 СК України,
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом, тощо). З наведених норм
чинного законодавства України про
особисті немайнові і майнові права та
обов'язки батьків і дітей, випливає
наступне. Відповідач зобов'язаний
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття шляхом сплати аліментів
на її утримання у розмірі, визначеному
судом, нести додаткові витрати на
утримання дитини, у зв'язку з її
хворобою. Дитина хворіє на хронічне
захворювання, перебуває на
диспансерному клінічному обліку, а
тому потребує постійних витрат на
лікування. Відповідач жодної участі у
додаткових витратах на лікування
дитини, які несе вона, не бере. З цих
підстав вважає за можливе задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача грошових коштів на
відшкодування понесених нею
додаткових витрат на лікування
неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 180,183,185 СК України, ст.ст. 3,88,118,119
ЦПК України, позивачка прохає:

1. Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її
користь додаткові витрати на утримання
дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням реально
понесених і виходячи з цього -
передбачених виплат у твердій грошовій
сумі, постійно, в розмірі 2000 (дві тисячі)
грн.

2. Всі судові витрати, передбачені ЦПК
України, а також витрати на правову
допомогу (оплата за послуги адвоката)
після розгляду судом справи покласти
на відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги та їх
обгрунтування підтримали в повному
обсязі, з їх додаткових пояснень
витікає, що дитина, син ОСОБА_5, власних
доходів не має. Позивачка та спільна з
відповідачем дитина, син ОСОБА_5, мають
незадовільний стан здоров'я, дитина
потребує постійного лікування,
вартість якого зростає з збільшенням
віку дитини, дитина перебуває на обліку
у ряду лікарів, має хронічні
захворювання: епілепсію, хвороби
шлунково-кишкового тракту, інші
захворювання, на підтвердження цих
фактів позивачка надала ряд медичних
документів. Аліментів, які стягуються
з відповідача на утримання сина ОСОБА_5,
недостатньо для забезпечення його
лікування, всього за період з січня 2013
р. по цей час нею витрачено на лікування
сина більше 37 тис. грн., не враховуючи
кошти, які потрібні для забезпечення
харчування дитини. На підтвердження
цих фактів позивачка надала копії ряду
квитанцій, чеків, проїзних білетів. На
лікування сина вона позичала гроші у
родичів, брала кредити в банках, їй
допомагають сестра та колишня
свекруха. Ноутбук вона купила за 7 тис.
грн. для дитини, без залучення
кредитних коштів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, де зазначив
прохання, відмовити в задоволенні
позові в повному обсязі. (а.с.40)

Представник відповідача, який не
обмежений в його повноваженнях, в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. З його пояснень витікає, що
позивачка не довела свої позовні
вимоги, оскільки, за деяким
виключенням, не довела необхідність
сплати відповідачем щомісячно, саме 2000
грн.; сума, на якій наполягає позивачка,
перевищує розмір пенсії, яку отримує
відповідач; позивачка не довела
необхідність придбання для дитини
великої кількості різних ліків, строки
їх вживання, необхідність використання
транспортних засобів в виді таксі для
проїзду з дитиною, оскільки є більш
дешеві громадські транспортні засоби.
Відповідач, за його ж позовом, юридично
був визнаний за рішенням суду батьком
дитини лише в серпні 2013 р., до цього
позивачка заперечувала його
батьківство, тому всі обставини, на які
посилається позивачка, і які мали місце
до визнання відповідача батьком
дитини, не можуть бути обґрунтуванням
позову. На час прийняття рішення судом
про стягнення аліментів, відповідач,
окрім пенсії, отримував заробітну
плату, на даний момент відповідач не
працює, його дохід складається лише із
пенсії. Факт захворювання дитини та
необхідність її лікування не
заперечується, але розмір додаткових
витрат на лікування сина позивачкою не
доведений. Відповідач уже сплатив на
користь позивачки аліменти у сумі, що
перевищує 7 тис. грн., що визнається нею.

Вислухавши сторони, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
докази:

- копію паспорта громадянки України на
ім'я ОСОБА_1; (а.с.3)

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначені:
ОСОБА_4, ОСОБА_1; (а.с.5)

- копію рішення Вільногірського
міського суду, Дніпропетровської
області, від 23.10.2013 р., згідно якого з
ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі ?
частини його доходу на користь ОСОБА_1
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;
(а.с.6-9)

- квитанцію від 24.11.2013 р. про сплату
ОСОБА_1 250.00 грн. адвокату ОСОБА_2 за
складання позовної заяви та участь у
справі в якості представника; (а.с.12)

- довідку адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Дніпропетровській області від 03.12.2013 р.,
згідно якої ОСОБА_4 зареєстрований за
місцем проживання АДРЕСА_2; (а.с. 14)

- копію медичної довідки, згідно якої
ОСОБА_5 проходив обстеження в КЗ
Дніпропетровська дитяча міська
клінічна лікарня № 5 ДОР, з 23.01.2014 р. по
04.02.2014 р. (а.с.25)

- копію листка непрацездатності, згідно
якого ОСОБА_1 перебувала на
амбулаторному лікуванні з 02.01.2014 р. (з
перервами) до 11.01.2014 р. (а.с.26)

- копію довідки № 50 про тимчасове
звільнення по догляду за хворою
дитиною, згідно якої ОСОБА_1
звільнялася від роботи у зв'язку з
захворюванням сина ОСОБА_5, з 22.10.2013 р. по
25.10.2013 р., з 26.10.2013 р. по 28.10.2013 р., з 29.10.2013 р.
по 01.11.2013 р., приступити до роботи 02.11.2013
р. (а.с.27)

- копію посвідчення від 29.04.2013 р., згідно
якого ОСОБА_1 має пільги, передбачені
законодавством для багатодітних сімей;
(а.с.28)

- копії проїзних білетів, копії
квитанцій і чеків на придбання ліків;
(а.с.29-38)

- копію паспорта громадянина України на
ім'я ОСОБА_4; (а.с.41)

- довідку про доходи № 61 від 15.01.2014 р.,
згідно якої ОСОБА_4 в грудні 2013 р.
сплатив аліменти у розмірі 3752.33 грн.;
(а.с.42)

- лист Управління Пенсійного фонду
України в м. Вільногірську від 19.02.2014 р.,
та особовий рахунок, згідно яких ОСОБА_4
отримує пенсію з 28.04.2012 р., розмір якої
станом на 01.02.2014 р. складає - 3217.38 грн.; з
пенсії проводяться утримання
аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі ?
частини на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1; заборгованість по
аліментам нараховано з 02.10.2013 р.; борг
станом на 01.03.2014 р. складає - 2381.59 грн.;
(а.с.48,49)

- лист філії Вільногірського ГМК ПрАТ
«Кримський Титан» від 21.02.2014 р., згідно
якого ОСОБА_4 працював в філії з 28.03.1996 р.
по 22.01.2014 р., звільнений 22.01.2014 р. в
зв'язку з виходом на пенсію. (а.с.50)

- перелік 14-ти лікарняних листів по
догляду за дитиною за 2013 р. (а.с.52)

- копії 5-ти фіскальних чеків на
придбання ліків на суму 786.66 грн.; (а.с.53)

- розрахунок загальної суми витрат на
утримання дитини від 25.02.2014 р., який
складає 36362.59 грн. (а.с.54)

- копії проїзних документів та
фіскальних чеків на придбання ліків за
2014 р., що складає загальну суму 1318.55 грн.
(а.с. 63)

- оглянувши в судовому засіданні
матеріали цивільної справи № 175819/13-ц,
2/174/459/2013 р. про стягнення аліментів з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у розмірі ?
частини на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - та оцінивши ці докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, керуючись
законом, суд дійшов висновку про
задоволенні позову частково, з
наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з
кого присуджено аліменти на дитину,
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами ( розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір витрат в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати можуть
фінансуватися наперед, або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично, або постійно.

Суд вважає встановленим, відповідно до
наданих доказів, що позивачка несе
значні додаткові витрати на утримання
спільної з відповідачем дитини, сина
ОСОБА_5, що викликано особливими
обставинами, тобто, в зв'язку з
наявністю ряду хронічних захворювань у
дитини та проведенням постійного її
лікування, проїзду до лікувальних
закладів, необхідністю
санаторно-курортного лікування дитини,
що розміру раніше стягнутих з
відповідача аліментів на утримання
дитини недостатньо для забезпечення
його лікування. Разом з тим, суд вважає,
що визначений позивачкою щомісячний
розмір додаткових витрат в твердій
грошовій сумі - 2000.00 грн. слід визнати
обґрунтованим частково, оскільки
позивачка не надала належного
розрахунку та не довела належним чином
необхідність придбання для дитини
великої кількості різних ліків,
враховуючи кількість та строки
вживання ліків дитиною щомісяця,
згідно приписів лікарів, не довела
необхідність використання більш
дороговартісних транспортних засобів
для проїзду з дитиною до лікувальних
закладів, суд також не може приймати, як
додаткові витрати, добровільні
благодійні грошові внески позивачки в
лікарняних установах та дошкільному
дитячому закладі, оскільки ці внески
неможливо врахувати, як необхідні
додаткові витрати.

Враховуючи, що з відповідача вже
стягнуто на користь позивачки за
рішенням суду аліменти на утримання
сина ОСОБА_5 у розмірі ? доходу
відповідача, що доходи відповідача на
даний час складаються лише з пенсії,
суд доходить висновку, що розмір
додаткових витрат, визначений
позивачкою в твердій грошовій сумі -
2000.00 грн. щомісячно, слід зменшити до
700.00 грн., враховуючи матеріальне
становище позивачки, відповідача та їх
дитини, враховуючи, що в цьому випадку з
відповідача, разом з аліментами, буде
стягуватися, фактично, половина його
доходу, що не суперечить закону,
обставинам справи та відповідає
вимогам справедливості і розумності.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд дійшов висновку про
покладення судових витрат на
відповідача, для чого з нього слід
стягнути в дохід держави України
судовий збір в розмірі - 243.60 грн., та на
користь позивачки - 250.00 грн., для
відшкодування судових витрат в виді
оплати юридичної допомоги адвоката.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 292-294, 367 ч.1 п.1
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Вільні Хутори,
Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованого за місцем проживання
АДРЕСА_2, пенсіонера, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.
Вільногірська, Дніпропетровської
області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за
місцем проживання АДРЕСА_1, додаткові
витрати, що викликані особливими
обставинами, в твердій грошовій сумі у
розмірі 700.00 грн. ( сімсот гривень 00
копійок) на утримання дитини - сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно,
починаючи з дати подачі позову, тобто, з
25 листопада 2013 року, по день настання
повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення додаткових витрат у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 -
250.00 грн., для відшкодування витрат з
оплати юридичної допомоги адвоката, та
в дохід держави України, судовий збір -
243.60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.