Справа № 510/345/14-ц
УХВАЛА

іменем України

"18" березня 2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
роз'яснення ухвали суду, -

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Ренійського районного суду від
23.12.2013р., винесеною у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поділ
житлового будинку було затверджено
мирову угоду на зазначених та визнаних
між ними умовах, провадження у
цивільній справі було закрито.

Вищевказана ухвала суду набрала
законної сили і підлягала виконанню.

04.03.2014р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду із заявою про роз'яснення ухвали
суду, посилаючись на те, що після
набрання ухвалою суду від 23.12.2013р.
законної сили вони звернулися до
реєстраційної служби Ренійського
районного управління юстиції в
Одеській області за реєстрацією права
власності за ними на ? частину
житлового будинку садибного типу з
надвірними спорудами та
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1, що
перебувала у власності ОСОБА_3. ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на праві спільної часткової
власності вже належить інша ? частина
спірного житлового будинку, тобто по ?
частині -кожній. Під час визнання та
затвердження тексту мирової угоди, в
її умовах сторонами було вказано
«визнати право на ? частину
нерухомості», але не було визначено
вид права власності: спільна сумісна
або спільна часткова власність.
Оскільки у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вже перебуває ? частина спірної
нерухомості на праві спільної
часткової власності, а ухвалою суду
від 23.12.2013р. фактично затверджено право
за ними на іншу ? частину домоволодіння
на праві спільної сумісної власності,
тобто виникли 2 види спільної
власності, в органу реєстрації прав
власності на нерухоме майно виникли
певні труднощі у реєстрації права
власності за ухвалою про затвердження
мирової угоди, які викликані
відсутністю належного та
вдосконаленого програмного
електронного забезпечення. За
вирішенням даної ситуації заявники
звернулися до суду із вимогою про
роз'яснення ухвали суду.

Заявники на задоволенні заяви
наполягали, щодо визнання за ними права
спільної часткової власності за кожним
з них на підставі ухвали про
затвердження мирової угоди - не
заперечували.

Відповідачка, представник
реєстраційної служби Ренійського
районного управління юстиції в
Одеській області у судове засідання не
явилися, повідомлялися про час і місце
розгляду заяви, їх неявка не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення ухвали суду.

Вивчивши матеріали зазначеної вище
цивільної справи, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 221 ЦПК
України, якщо рішення суду є
незрозумілим суд за заявою осіб, які
брали участь у справі, розглянувши це
питання у судовому засіданні із
викликом сторін, може постановити
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту. В
даному випадку мова йде про роз'яснення
ухвали суду від 23.12.2013 р. про
затвердження мирової угоди.

Відповідно до ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.
Згідно із ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю. За ст.
357 ЦК України частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

Приймаючи рішення у вищевказаній
цивільній справі, затверджуючи мирову
угоду, складену та визнану сторонами у
справі, суд виходив з того, що на час
затвердження мирової угоди договором
або законом не встановлено спільної
сумісної власності на майно, отже ?
частина житлового будинку садибного
типу з надвірними спорудами та
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1, що
перебувала у власності ОСОБА_3 і на
виконання положень ухвали суду від
23.12.2013р. підлягає реєстрації за ОСОБА_1,
ОСОБА_2, переходить до заявників на
праві спільної часткової власності,
тобто по ? частині кожній з заявників.

Таким чином, суд роз'яснює, що п. 3 ч. 1
резолютивної частини ухвали суду від
23.12.2013р. слід розуміти як «визнання
права спільної часткової власності за
відповідачами - ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ?
частину житлового будинку садибного
типу з надвірними спорудами та
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1, що
перебувала у власності ОСОБА_3», яке
відповідно до ч. 2 резолютивної частини
ухвали повинно бути зареєстровано за
відповідачками по ? частині за кожній з
них.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. 221 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Роз'яснити ухвалу Ренійського
районного суду Одеської області від 23
грудня 2013 року у справі (№ 510/2053/13-ц) за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
поділ житлового будинку.

Зазначити, що п. 3 ч. 1 резолютивної
частини ухвали суду від 23.12.2013р. слід
розуміти як «визнання права спільної
часткової власності за відповідачами -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ? частину житлового
будинку садибного типу з надвірними
спорудами та господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1, що
перебувала у власності ОСОБА_3», яке
відповідно до ч. 2 резолютивної частини
ухвали повинно бути зареєстровано за
відповідачками по ? частині за кожній з
них.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
.

Суддя
В.І. Дудник