АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2502/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Коваленко В. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСкіця М. І.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року по справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» до ОСОБА_6 про с усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року СФГ «Агросвіт» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2006 року між ОСОБА_7 та СФГ «Агросвіт» укладено договір оренди землі № 42, державна реєстрація договору проведена Кам'янським відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 20.12.2007 року.

Відповідно умов договору оренди СФГ «Агросвіт» набуло права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2.13 га, яка розташована на адмінтериторії Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Термін дії договору 5 років.

03 лютого 2009 року сторонами внесено до договору зміни та доповнення, збільшено розмір орендної плати та змінено термін дії договору на 10 років.

18.03.2014 року ОСОБА_6 подала на адресу СФГ «Агросвіт» заяву, в якій повідомила про успадкування нею вказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 та вважає, що договір оренди землі, укладений між СФГ «Агросвіт» та ОСОБА_7, таким, що втратив чинність, а також, що на даний час нею проводяться заходи по виділенню земельної ділянки в натурі та вона розпочинає її самостійний обробіток.

21 березня 2014 року на орендовану земельну ділянку прибула група осіб, один з яких назвався чоловіком відповідачки, та стали проводити геодезичні роботи з виділення земельної ділянки в натурі на місцевості.

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, та такими , що перешкоджають позивачу користуватися земельною ділянкою на умовах договору оренди.

Просив суд усунути Селянському (фермерському) господарству «Агросвіт» перешкоди з боку ОСОБА_6 в користуванні земельною ділянкою площею 2.13 га з кадастровим номером :000:0393, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, на підставі договору оренди землі від 25.12.2006 року № 42 із змінами та доповненнями та заборонити ОСОБА_6 вчиняти дії, які перешкоджають Селянському (фермерському) господарству «Агросвіт» вільно користуватися земельною ділянкою площею 2.13 га з кадастровим номером :000:0393, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, на підставі договору оренди землі від 25.12.2006 року № 42 із змінами та доповненнями.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» до ОСОБА_6 про с усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено.

В апеляційній скарзі СФГ «Агросвіт» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам по справі та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає що суд ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що відповідач не вчиняла дій, які б створювали перешкоди позивачеві перешкоди щодо здійснення ним своїх правомочностей відносно земельної ділянки, що перебуває в його користуванні на підставі договору оренди.

Матеріали справи свідчать про те, що судом першої інстанції в порядку ст. 212 ЦПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що 25.12.2006 року між ОСОБА_7 та СФГ «Агросвіт» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на 5 років.

03.02.2009 року сторонами було внесено зміни до договору оренди щодо збільшення орендної плати і термін дії договору збільшено до 10 років.

Після смерті орендодавця всі права успадкувала відповідач по справі ОСОБА_6, котра 18.03.2014 року повідомила орендаря про намір розірвати договір оренди і в майбутньому самостійно обробляти землю.

Підставою для звернення до суду з даним позовом послугувала та обставина, що 21.03.2014 року відповідач намагалася визначити межі земельної ділянки на місцевості і відповідно дії відповідача, на думку позивача, є перешкодою у використанні орендованої земельної ділянки за призначенням.

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Речовими правами на чуже майно за ч. 1 ст. 395 ЦК України є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суцерфіцій).

Так, відповідно до ст. ст. 13 - 15 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки - це договір укладений у письмові формі, за яким орендодавець на визначених сторонами умовах зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з вимогами ст. ст. 24, 25 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

З наведеного вище вбачається, що при ухваленні рішення судом першої інстанції враховано вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а позивачем не доведено, чи дійсно порушує право позивача, намір відповідачки визначити межі земельної ділянки на місцевості та здійснення контролю за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням, ураховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Таким чином, на думку колегії суддів, при винесенні рішення, суд вірно врахував всі обставини справи, встановив відповідні правовідносини, дослідив докази, що маються у справі як в підтвердження позову так і в його заперечення та виніс правильне по суті рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають.

Оскільки постановлене рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування за наведеними в апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. В квітні 2014 року СФГ «Агросвіт» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2006 року між ОСОБА_7 та СФГ «Агросвіт» укладено договір оренди землі № 42, державна реєстрація договору проведена Кам'янським відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 20.12.2007 року.

Відповідно умов договору оренди СФГ «Агросвіт» набуло права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2.13 га, яка розташована на адмінтериторії Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Термін дії договору 5 років.

03 лютого 2009 року сторонами внесено до договору зміни та доповнення, збільшено розмір орендної плати та змінено термін дії договору на 10 років.

18.03.2014 року ОСОБА_6 подала на адресу СФГ «Агросвіт» заяву, в якій повідомила про успадкування нею вказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_7 та вважає, що договір оренди землі, укладений між СФГ «Агросвіт» та ОСОБА_7, таким, що втратив чинність, а також, що на даний час нею проводяться заходи по виділенню земельної ділянки в натурі та вона розпочинає її самостійний обробіток.

21 березня 2014 року на орендовану земельну ділянку прибула група осіб, один з яких назвався чоловіком відповідачки, та стали проводити геодезичні роботи з виділення земельної ділянки в натурі на місцевості.

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, та такими , що перешкоджають позивачу користуватися земельною ділянкою на умовах договору оренди.

Просив суд усунути Селянському (фермерському) господарству «Агросвіт» перешкоди з боку ОСОБА_6 в користуванні земельною ділянкою площею 2.13 га з кадастровим номером :000:0393, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, на підставі договору оренди землі від 25.12.2006 року № 42 із змінами та доповненнями та заборонити ОСОБА_6 вчиняти дії, які перешкоджають Селянському (фермерському) господарству «Агросвіт» вільно користуватися земельною ділянкою площею 2.13 га з кадастровим номером :000:0393, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, на підставі договору оренди землі від 25.12.2006 року № 42 із змінами та доповненнями.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» до ОСОБА_6 про с усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено.

В апеляційній скарзі СФГ «Агросвіт» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам по справі та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає що суд ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що відповідач не вчиняла дій, які б створювали перешкоди позивачеві перешкоди щодо здійснення ним своїх правомочностей відносно земельної ділянки, що перебуває в його користуванні на підставі договору оренди.

Матеріали справи свідчать про те, що судом першої інстанції в порядку ст. 212 ЦПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що 25.12.2006 року між ОСОБА_7 та СФГ «Агросвіт» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на 5 років.

03.02.2009 року сторонами було внесено зміни до договору оренди щодо збільшення орендної плати і термін дії договору збільшено до 10 років.

Після смерті орендодавця всі права успадкувала відповідач по справі ОСОБА_6, котра 18.03.2014 року повідомила орендаря про намір розірвати договір оренди і в майбутньому самостійно обробляти землю.

Підставою для звернення до суду з даним позовом послугувала та обставина, що 21.03.2014 року відповідач намагалася визначити межі земельної ділянки на місцевості і відповідно дії відповідача, на думку позивача, є перешкодою у використанні орендованої земельної ділянки за призначенням.

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Речовими правами на чуже майно за ч. 1 ст. 395 ЦК України є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суцерфіцій).

Так, відповідно до ст. ст. 13 - 15 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки - це договір укладений у письмові формі, за яким орендодавець на визначених сторонами умовах зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з вимогами ст. ст. 24, 25 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

З наведеного вище вбачається, що при ухваленні рішення судом першої інстанції враховано вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а позивачем не доведено, чи дійсно порушує право позивача, намір відповідачки визначити межі земельної ділянки на місцевості та здійснення контролю за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням, ураховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Таким чином, на думку колегії суддів, при винесенні рішення, суд вірно врахував всі обставини справи, встановив відповідні правовідносини, дослідив докази, що маються у справі як в підтвердження позову так і в його заперечення та виніс правильне по суті рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають.

Оскільки постановлене рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування за наведеними в апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» - відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2014 року по справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Агросвіт» до ОСОБА_6 про с усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :