Справа № 132/3477/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2014 року
Калинівський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Копчинського В.І.,

при секретарі
Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на 1/3
частинубудинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові зазначає, що в 2001
році згідно договору купівлі - продажу
за свої кошти придбала житловий
будинок із земельною ділянкою в
АДРЕСА_1, проте куплений будинок
документально оформила на свою дочку
ОСОБА_2, яка перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду
Вінницької області від 13.06.2013 року
визнано за відповідачами по справі
право власності за кожним по 1/2
частині вказаного будинку, тим самим
її фактично було позбавлено права
власності на зазначений будинок.
Вважає, що має право на встановлення за
нею права власності на 1/3 частину
даного будинку, тому звертається з
даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали, посилаючись на те, що
будинок був куплений за кошти
позивачки, вона в будинку прописана,
проживає там і лише в зимовий період в
своїй квартирі, не згідні з рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 13.06.2013 року, яким визнано за
відповідачами по справі право
власності за кожним по 1/2 частині
вказаного будинку, хоча в касаційному
порядку його не оскаржували.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не зявилася, від неї є
письмова заява про визнання нею позову
і просить розгляд справи проводити в
її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_7 позов не визнають, оскільки
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 13.06.2013 року визнано за
відповідачами по справі право
власності за кожним по 1/2 частині
вказаного будинку, позивачка в
касаційному порядку його не
оскаржувала, рішення суду набрало
законної сили. Враховуючи, що він є
власником половини будинку, тому
20.11.2013 року рішенням Калинівського
райсуду він був вселений в вказаний
будинок. Обставини, на які посилається
позивачка уже були предметом розгляду
в попередньому суді і не знайшли
свого підтвердження, тому вважають їх
безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, свідка,
оцінивши зібрані докази по справі в їх
сукупності суд вважає позов не
задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що
відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з 9.04.1999року по 23.06.2011 рік перебували в
зареєстрованому шлюбі . Під час
перебування в шлюбі, а саме 12.07 2001 року
було укладено договір купівлі-продажу
будинку з господарським будівлями
АДРЕСА_1, який був зареєстрований на
ОСОБА_2

В листопаді 2011 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання права власності на
вказаний будинок лише за нею з мотивів,
що будинок був куплений за її кошти та
кошти її матері ОСОБА_1, яка приймала
участь в розгляді справи в якості
третьої особи без самостійних вимог.

13.06.2013 року при розгляді даного
позову Апеляційним судом Вінницької
області обставини, на які посилались
позивачка ОСОБА_2 та третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_1, а саме, що
будинок був куплений лише за їх кошти,
що ОСОБА_3 ніякого відношення до нього
немає, не знайшли свого підтвердження
і судом були встановлені обставини про
те, що даний будинок належить
відповідачам по справі - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відповідно до ст.22 КпШС України
(в редакції 1969 року) на праві спільної
сумісної власності і постановлено
рішення про визнання за ОСОБА_3 права
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1

Дане рішення суду набрало законної
сили.

Згідно ч.3ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Після набрання рішення суду законної
сили сторони та треті особи із
самостійними вимогами, а також їх
правонаступники, не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також оспорювати
в іншому процесі встановлені судом
факти і правовідносини( ч.2 ст. 223 ЦПК
України )

Пояснення свідка ОСОБА_8 , що житловий
будинок АДРЕСА_1 і який був
зареєстрований на ОСОБА_2, був
куплений на кошти позивачки не
спростовує встановлених попереднім
судом обставин. Крім того, свідок є
рідною сестрою позивачки, тому суд
оцінує її пояснення критично.

Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Суд вважає,що визнання відповідачкою
ОСОБА_2 заявленого позову порушує
права та інтереси ОСОБА_3 , який є
власником 1/2 частини житлового
будинку, тому у прийнятті визнання
відповідачкою позову слід відмовити.

Відповідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про 1/2
частині кожному, згідно рішення суду
яке набрало законної сили, тому вимоги
позивачки про визнання за нею права
власності на 1/3 частину вказаного
будинку є безпідставним і в позові слід
відмовити

Керуючись ст.ст.316,328 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
1/3 частину будинку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: