У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

12 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору та стягнення штрафу та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа: Дніпропетровська
міська рада, про визнання дійсним
договору та визнання права власності,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що між нею та ОСОБА_5 29.11.2011
року було укладено попередній договір
оренди квартири в житловому будинку,
літ. А-12 по АДРЕСА_1. Відповідно до умов
договору ОСОБА_5 зобов'язувався
оформити всі необхідні документи для
оренди, та передати їй будівлі в строк
до 06.12.2011 року, а вона
зобов'язувалася оплатити вартість
оренди в розмірі 2500 грн. на місяць з
урахуванням індексу інфляції, та
оформити договір оренди після надання
всіх необхідних документів в строк до
06.12.2011 року. Вважала попередній договір
оренди від 29.11.2011 року, недійсним через
відсутність у ОСОБА_5 права власності
на вказану квартиру. Визнання даного
договору недійсним, відповідно до
договору поручительства від 29.11.2011
року, за яким поручителем виступив
ОСОБА_6, є підставою для стягнення з
поручителя штрафу у розмірі,
визначеному договором, а саме у розмірі
2500 грн.

Враховуючи вказане, позивачка просила
визнати попередній договір оренди від
29.11.2011 року недійсним та стягнути з
ОСОБА_6 штраф у розмірі 2500 грн.

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа: Дніпропетровська
міська рада, про визнання дійсним
договору та визнання права власності.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 13
червня 2012 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 було
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5
право власності на квартиру АДРЕСА_1
без прийняття в експлуатацію. В іншій
частині позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 жовтня
2013 року, рішення суду першої інстанції
в частині визнання за ОСОБА_5
права власності на квартиру АДРЕСА_1
позначену 1-12, I, загальною площею 145,9 м2 ,
житловою площею 75,9 м2 , в тому числі з
приєднаним до неї приміщенням
позначеним II, площею 48,6 м2 - скасовано. У
задоволенні позову в цій частині
відмовлено. В іншій частині рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова