Справа № 192/2649/13-ц
Провадження № 2/192/104/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

голову
ючої - судді Омелюх В.М.,

при
секретарі – Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, посилаючись на те,
що з 08 лютого 1997 року вона з
відповідачем знаходиться в шлюбі, в
період якого у них народилися спільні
неповнолітні діти: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Анна, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_3. На протязі
чотирьох років вони не проживають
однією сім’єю, так як сумісне життя
стало неможливим через відсутність
взаєморозуміння, різні погляди на
життя, в зв’язку з чим за взаємною
згодою неповнолітні діти проживають з
нею. Вважає, що сім’я розпалася і
зберегти її неможливо, а подальше
формальне перебування у шлюбі
суперечить інтересам кожного з них та
моральним засадам суспільства. Спору
про місце проживання дітей та поділ
спільного майна немає.

Після припинення спільного
проживання відповідач добровільно не
надає їй матеріальної допомоги на
утримання дітей, а домовленості щодо
його участі в їх утриманні між ними не
досягнуто. Оскільки відповідач має
мінливий та нерегулярний дохід, так як
не має офіційного постійного місця
роботи, прохала стягнути з нього
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в твердій грошовій сумі у
загальному розмірі 1 696 гривень 00
копійок щомісячно, в тому числі на
утримання доньки
Анастасії,ІНФОРМАЦІЯ_4, - в розмірі 486
гривень щомісячно, а на утримання
доньки Анни,ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, - по 605 гривень 00
копійок щомісячно на кожну дитину, що
відповідатиме 12 частині встановленого
законом прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, з урахування
їх віку та потреб. Вважає, що відповідач
має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дітей, але не
робить цього, в зв’язку з чим вона
змушена звернутися з позовом до суду,
так як права та обов’язки батьків є
рівними, тому як вона, так і відповідач
повинні забезпечити дітям матеріальне
утримання.

Позивачка, яка належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не
з’явилась, надавши суду письмову заяву
(а.с.18), за якою прохала розглядати
справу у її відсутність, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та прохала
їх задовольнити, оскільки
сімейно-шлюбні відносини з
відповідачем припинено з 2009 року, після
чого мір до збереження сім’ї воно не
приймали і строку на примирення не
потребує, а також стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дітей у зазначеному в позовній заяві
розмірі.

Відповідач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.17) у судове засідання не
з’явився, надавши суду письмову заяву
(а.с.20), в якій позов в частині
розірвання шлюбу визнав в повному
обсязі та не заперечував проти його
розірвання, оскільки примирення не
можливе, а позов в частині стягнення
аліментів на утримання дітей визнав
частково: в розмірі 300 гривень
щомісячно на утримання доньки
Анастасії, а на утримання доньки Анни
та сина ОСОБА_3 по 400 гривень щомісячно
на кожного до досягнення дітьми
повноліття. Просив розглянути справу
без його участі.

В зв’язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст.197
ЦПК України ухвалив здійснювати
розгляд справи у відсутність сторін,
які належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи, без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 105, 112 Сімейного
кодексу України шлюб може бути
розірваний за заявою одного з подружжя
на підставі рішення суду, а згідно ст.
180-182 Сімейного кодексу України батьки
зобов’язані матеріально утримувати
своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що між сторонами
укладено шлюб 08 лютого 1997 року (а.с.4),
який зареєстрований відділом
реєстрації актів громадянського стану
Солонянської державної адміністрації
Дніпропетровської області, про що
зроблено актовий запис №20, в період
якого у них народилися спільні діти:
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.6), доньки
Анна, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5), та Анастасія,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7), які відповідно до
довідки Василівської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області проживають
разом з позивачкою та знаходяться на її
утриманні (а.с.8). Спору про місце
проживання дітей та майно не має.

Причиною розірвання шлюбу є фактичні
взаємовідносини подружжя, які складися
через різні погляди на сімейне життя та
побут, що привело до припинення
сімейно-шлюбних відносин з 2009 року та
свідчить про неможливість подальшого
збереження шлюбу, а спільне життя
суперечило б інтересам подружжя та
положенням ч.3 ст.56 Сімейного кодексу
України, відповідно до якої кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини.

З урахуванням тих обставин, що сторони
не бажають зберігати шлюб, тривалий час
не підтримують сімейно-шлюбних
відносин та враховуючи принцип
добровільності шлюбу, моральні засади
правового інституту сім'ї та інтереси
дитини, суд вважає позов про розірвання
шлюбу обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Після припиненням сімейно-шлюбних
відносин сторони проживають окремо,
неповнолітні діти проживають з
позивачкою, при цьому відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дітей позивачці не надає, хоча
зобов’язаний це робити, а домовленості
щодо утримання спільних дітей між
сторонами не досягнуто.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в примусовому порядку відповідно
до вимог ст.184 Сімейного кодексу
України у твердій грошовій сумі,
оскільки він має мінливий,
нерегулярний дохід.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до ст. 182 СК України враховує
часткове визнання позову відповідачем,
матеріальне становище платника
аліментів, який є працездатним, але не
має постійного місця роботи і
прибутків від офіційної трудової
діяльності, з урахуванням стану
здоров’я як дітей, так і платника
аліментів та вважає необхідним
стягнути з відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі на утримання
спільних неповнолітніх дітей: доньки
Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 300
гривень 00 копійок щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, доньки
Анни, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі по 400 гривень 00
копійок щомісячно на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття, що
відповідатиме участі відповідача у
забезпеченні дітей на рівні не менше 30%
встановленого Законом України “Про
державний бюджет України на 2013 рік”
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Будь-яких інших
доказів на підтвердження
матеріального стану, стану здоров’я як
відносно дітей, так і відносно
відповідача сторонами не надано. Інших
утриманців відповідач не має.

Крім цього, в зв’язку з частковим
задоволенням позову, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір в частині
задоволених позовних вимог про
стягнення аліментів, оскільки
позивачка при зверненні з позовом до
суду звільнена від цих витрат, та на
користь позивачки стягнути витрати по
сплаті нею судового збору в частині
позовних вимог про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.56, 105, 112, 180-182,184 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей
задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08 лютого 1997 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Солонянської
держадміністрації, актовий запис №20.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, доньки Анни, ІНФОРМАЦІЯ_5,
у розмірі по 400 (чотириста) гривень 00
копійок на кожну дитину щомісячно, та
доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_4 у
розмірі 300 (триста) гривень 00 копійок
щомісячно, починаючи з 02 грудня 2013 року
до досягнення дітьми повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць,
відмовивши в задоволенні іншої частини
позову.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев’ять) гривень 40
копійок судового збору в частині
позову про розірвання шлюбу та на
користь держави 229 (двісті двадцять
дев’ять) гривень 40 копійок судового
збору в частині позову про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: суддя