Справа № 131/562/14-ц
У х в а л а

"26" березня 2014 р. Суддя Іллінецького
районного суду Вінницької області
Волошин С.В., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області,
про визнання недійсним протоколу
зборів з розподілу земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
які відводяться у власність
працівникам соціальної сфери від 11
грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Іллінецького
районного суду Вінницької області з
наведеним вище позовом, про визнання
недійсним протоколу зборів з розподілу
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
які відводяться у власність
працівникам соціальної сфери від 11
грудня 2013 року.

Форма і зміст позовної заяви визначені
ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог п.п. 2,5,6,7 ч. 2 ст.
119 ЦПК України, позовна заява повинна
містити інформацію про місце
проживання (перебування) відповідачів
по справі, виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів що додаються до заяви.

При цьому, в порушення зазначених вимог
ЦПК України подана до суду позовна
заява ОСОБА_1, яка має немайновий
характер, вказаним вимогам не
відповідає.

Зокрема, в порушення зазначених вимог
процесуального закону, позовна заява
ОСОБА_1 не місить зазначення місця
проживання відповідачів по справі в
кількості восьми осіб.

Відповідач, як підставу для
задоволення своїх вимог в позові
посилається на обставини, з приводу
використання нею спірної земельної
ділянки № 1 як під город так і під
пасовище. Також в позові наведено, що
позивач наймала людей, платила їм
грошові кошти, які здійснювали
розчищення вказаної земельної ділянки,
а також в 2013 році вивезла п'ять машин
гною на вказану земельну ділянку та
провела оранку. Також, позивач в позові
вказує на те, що деякі з відповідачів по
справі погоджувались з передачею
вказаної спірної земельної ділянки
позивачу по справі, не вказуючи на
докази, якими позивач обґрунтовує свої
вимоги та докази, які підтверджують
вказані доводи.

Суд зважає на те, що позивач у позові
вказує на своє фактичне користування
спірною земельною ділянкою, однак не
вказує на правові підстави такого
використання.

Згідно резолютивної частини позовної
заяви позивач просить визнати
недійсним протокол зборів від 11
березня 2013 року в цілому, однак,
протокол зборів, є документом, що
фіксує певну дію, та в ньому з поміж
оскаржуваного позивачем питання
вирішувались й інші - організаційні
питання. Зі змісту позову вбачається,
що позивач оскаржує протокол лише в
частині, що стосується її прав, що є
незрозумілим, щодо дійсного обсягу
позовних вимог.

Окрім наведеного, позивачем, в
порушення п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в
позові не вказала переліку документів,
що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області,
про визнання недійсним протоколу
зборів з розподілу земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
які відводяться у власність
працівникам соціальної сфери від 11
грудня 2013 року, надавши позивачу строк
два дні з дня отримання копії ухвали
для усунення, зазначених в
мотивувальній частині ухвали
недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Волошин