РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.,

за участю секретаря
Хлистун Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, третя особа-
ОСОБА_5 про встановлення факту, що має
юридичне значення та визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 року позивач звернулась з
позовом до суду, в якому просить
встановити юридичний факт, а саме
визначити у спільному майні ? частку у
квартирі АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_3 та
визнати за позивачем право власності
на ? частку вищезазначеної квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина за заповітом, який був
посвідчений 10.01.2012 року державним
нотаріусом 8 ХДНК Кретовою О.В.
Заповідач призначив до спадкування за
заповітом позивачку, якій заповідав
належну йому частку у праві спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1, а також взагалі все те, що
належатиме йому на день смерті. Після
смерті спадщину за заповітом прийняла
позивачка шляхом подання 29.08.2012 року до
8 ХДНК заяви про прийняття спадщини за
заповітом. На момент смерті заповідача
відкрилася спадщина на нерухоме майно
за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться у
спільній сумісній власності
спадкодавця ОСОБА_3 та його дружини
ОСОБА_5, тобто третьої особи. 21.10.2013 року
позивачка звернулась до 8 ХДНК з заявою
«Про видачу свідоцтва про право на
спадщину за заповітом», на що була
надана 8 ХДНК Постанова про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2013
року у зв*язку з не наданням
правовстановлюючих документів на вище
вказану квартиру, які знаходяться у
третьої особи, що робить не можливим
складання запиту на отримання
дублікату правовстановлюючих
документів. Також в матеріалах
спадкової справи відсутня заява від
третьої особи про визначення ідеальних
часток квартири. Частки співвласників
у праві сумісної власності подружжя не
були змінені, а отже заповідачу на день
його смерті належить ? частка спільної
сумісної власності подружжя, яку він
мав право заповідати. Тому необхідно
встановити факт, що частки у майні, яке
було у спільній сумісній власності
померлого ОСОБА_3 та третьої особи є
рівними з метою правильного визначення
обов*язкової частки у спадщині третьої
особи та позивача. Після смерті ОСОБА_3
розрахунок обов*язкової частки складає
по ? частини позивачу та третій особі.
Оскільки, постанова державного
нотаріуса 8 ХДНК унеможливлює отримати
свідоцтво про право на спадщину, тому
позивачка звернулась з вище вказаним
позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просиаи їх
задовольнити.

Представник відповідача- Харківська
міська рада в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи, надав
до суду свої заперечення.

Представник третьої особи ОСОБА_5-
ОСОБА_7 в судовому засіданні не
заперечувала проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представників,
дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності з ч.1, п. 5 ч. 2 ст.234 ч. 2
ст.256 ЦПК України, у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом
невизначено іншого порядку їх
встановлення.

Позовні вимоги у частині встановлення
юридичного факту належності у
спільному майні ? частки в квартирі по
АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_3 задоволенню
не підлягають з тих підстав, що
визнання права власності за померлими
особами не відповідає чинному
законодавству України.

Згідно довідки КП «ХМБТІ» від 25.09.2013
року №1801569 та технічного паспорту від
12.12.2006 року, зареєстрований за № П-2-34536
померлому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить
на праві спільної сумісної власності
квартира АДРЕСА_1(а.с.9-10).

Відповідно до заповіту, ОСОБА_3
призначив до спадкування позивача, а
саме заповідав належну частку у праві
спільної власності на квартиру АДРЕСА_1
і все, що належатиме на день смерті.
(а.с.11-12).

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Згідно вимог ст. 1233-1236 ЦК України
заповіт є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 1217-1218 ЦК України
спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом можуть
бути фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини згідно ст. 1222 ЦК
України.

Судом встановлено, що поділ квартири
або виділ часток між співвласниками
не проводився, а тому вони володіють
правом власності на праві спільної
сумісної власності.

Згідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Відповідно до статей 1268-1278 ЦК України,
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину, частки кожного
спадкоємця у спадщині є рівними, якщо
спадкодавець у заповіті сам не
розподілив спадщину між ними.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори від 22.10.2013 року, позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
ОСОБА_3 у зв*язку з відсутністю у
позивача правовстановлюючого
документу на майно, що успадковується,
відсутності заяви у спадковій справі
про визначення ідеальних часток
квартири від співвласниці ОСОБА_5 та
розбіжностей в номері будинку. (а.с.13-14).

Згідно ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Як вказано у листі 8 ХДНК від 17.01.2014 року
№ 200/01-16 після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, було заведено
спадкову справу № 643/2012. В спадковій
справі містяться заяви від 29.08.2012 року
та ІНФОРМАЦІЯ_1 року від позивачки та
третьої особи про прийняття спадщини.
Інші заяви відсутні та свідоцтва про
право на спадщину нікому не видавались.
(а.с. 32-55).

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Отже, розрахунок обов*язкової частки
третьої особи після смерті чоловіка
ОСОБА_3 становить у спадковому майні
становить ?. Розрахунок частки
позивачки становить також ? частки у
спадковому майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача,які знайшли своє
повне підтвердження в судовому
засіданні, в зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі в частині вимог визнання права
власності за позивачем на ? частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 321, 1217-1218, 1223, 1233-1236, 1268-1278, 1296 ЦК
України, ст.ст. 10,11,60,169,212-215,218, 224-226, 234, 256
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської
ради, третя особа- ОСОБА_5 про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківськоїобласті, через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів після його
проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий -