Єдиний унікальний номер 268/3018/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1093/2014
Номер провадження 22ц/775/1093/14
Єдиний унікальний номер 268/3018/13-ц
Головуючий в 1 інстанції Переверзєв М.
Доповідач Канурна О.Д.
27 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької
головуючого: Санікової О. С.
суддів:Агєєва О.В., Канурної
при секретарі Хохулі М.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє
ОСОБА_3 на рішення Кіровського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 21 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення компенсації моральної шкоди,
дорожньо-транспортної пригоди, та
відшкодування судових витрат,-
Рішенням Кіровського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 21 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
компенсації моральної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, та відшкодування судових
витрат задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2 компенсацію моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі
700,00 грн. та сплачений судовий збір в
сумі 07,51 грн., а всього - в загальному
розмірі 707 грн.51 коп.

У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено.

З вказаним рішенням суду не
погодився позивач ОСОБА_2, в інтересах
якого діє ОСОБА_3 і оскаржив його в
апеляційному порядку. В обгрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що суд першої інстанції при ухваленні
рішення порушив і неправильно
застосував норми матеріального права.

Просить суд апеляційної
інстанції скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення, яким стягнути з відповідача
на користь позивача компенсацію
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП в сумі 10 000грн.; судові витрати
розподілити відповідно ст.88 ЦПК
України шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача сум
судового збору, сплачених позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 303
ЦПК України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

В судове засідання апеляційного
суду позивач ОСОБА_2 не з'явився, хоча
своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

В судове засідання апеляційного
суду відповідач ОСОБА_4 не з'явився,
хоча своєчасно і належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення представника
позивача, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає
необхідним відхилити апеляційну
скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє
ОСОБА_3 з наступних підстав.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою судді Кіровського
районного суду м. Макіївки від 26 січня
2011 року ОСОБА_4 визнано винуватим у
тому, що 26 грудня 2010 року о 13.30 годині
він, керуючи автомобілем марки „Субару
Легасі", реєстраційний номер НОМЕР_2,
рухаючись по вулиці Туполєва у м.
Макіївка, напроти будинку № 30, в
порушення вимог пункту 13.1 Правил
дорожнього руху, не витримав безпечну
дистанцію залежно від швидкості руху
та дорожньої обстановки, внаслідок
чого скоїв зіткнення з автомобілем
«ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3,
під керуванням водія ОСОБА_2, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Постановою судді Кіровського району м.
Макіївки від 26 січня 2011 року ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого статтею
124 КУпАП України і накладено на нього
адміністративне стягнення у розмірі
374,00 грн. Постанова судді в апеляційному
порядку ОСОБА_4 не оскаржувалась, у
встановленому порядку набрала
законної сили та на теперішній час є
чинною. Призначене адміністративне
стягнення відповідачем сплачено в
бюджет держави.

Відповідно до полісу № В Е/4095357 від 07
грудня 2010 року цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 як власника
наземного транспортного засобу на
момент дорожньо-транспортної пригоди у
відповідності до чинного
законодавства застрахована публічним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Універсальна».

Висновок суду першої інстанції про те,
що внаслідок винних дій ОСОБА_4 при
дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2
заподіяна моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, які позивач як
фізична особа зазнала у зв'язку з
пошкодженням автомобіля, експлуатацію
якого він здійснював на підставі
довіреності; на протязі певного часу
ОСОБА_2 був позбавлений можливості на
свій розсуд, вільно користуватися
належним йому транспортним засобом, що
спричинило йому моральні переживання,
негативні зміни в життєвих стосунках
та потребувало додаткових зусиль для
організації свого життя, є законним і
обгрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 1167
Цивільного кодексу України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається із пункту 22.3 статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01 липня 2004
року № 1961- IV, потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України,
таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті
23 ЦК України передбачено, що моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що стягнута сума компенсації
моральної шкоди є неспівмірно
маленькою відносно моральної шкоди,
спричиненої позивачу відповідачем та
недостатньою для компенсації
моральних страждань, спричинених
позивачу, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до частини 3 ст. 23
ЦК України, розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Встановлюючи розмір моральної шкоди,
суд першої інстанції прийняв до уваги
конкретні обставини справи, характер
неправомірних дій відповідача і
ступінь його вини у порушенні правил
дорожнього руху, обсяг і глибину
душевних страждань, яких зазнав
позивач, урахував тяжкість вимушених
змін у житті позивача та виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, правильно встановив
грошову компенсацію відшкодування
моральної (немайнової) шкоди з ОСОБА_4
на користь позивача у розмірі 700 грн.

Апеляційний суд не приймає до уваги
також інші доводи апеляційної скарги
позивача, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які уклалися між
сторонами і дав їм належну правову
оцінку.

Виходячи із встановлених судом
обставин, наданих сторонами доказів та
вимог закону, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог
позивача.

Суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального закону,
тому апеляційна скарга ОСОБА_2, в
інтересах якого діє ОСОБА_3 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в
інтересах якого діє ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 21
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом 20 днів
з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: