Справа № 187/1781/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" січня 2014 р.
смт. Петриківка

Петриківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Говорухи В.О.,

при секретарі Горбулі М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Лобойківської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання права на спадщину, третя
особа: Петриківська державна
нотаріальна контора та ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року до Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області звернулася ОСОБА_1 з позовом до
Лобойківської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання права на спадщину, третя
особа: Петриківська державна
нотаріальна контора та ОСОБА_4

Позивач просить визнати за нею право
на спадщину, що залишилася після смерті
її батька ОСОБА_5, а саме на
домоволодіння розташоване за адресою
АДРЕСА_1

ОСОБА_1 посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько
ОСОБА_5 За життя, 19.02.2003 року, він склав
заповіт, яким все своє майно він
заповів їй. Після смерті батька
залишилося спадкове майно, яке
складається з домоволодіння
розташованого за адресою АДРЕСА_1

В установлений законом строк вона
звернулася до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини за заповітом, але їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за відсутності у неї
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Спадковий житловий будинок побудував
її батько за життя на виділеній йому
для будівництва земельній ділянці та
він в 1992 році виготовив технічну
документацію на даний будинок, але
провести державну реєстрацію не встиг.

Позивач в судовому засіданні
наполягала на задоволенні позовних
вимог та визнання за нею, саме, права на
спадщину, що залишилася після батька.
ОСОБА_1 пояснила, що майно померлого
батька, крім неї, успадкувала дружина
померлого ОСОБА_6, з якою вона в
судовому засіданні уклала мирову угоду
та визначилася щодо розподілу
спадкового майна. Позивач заперечує
проти залучення іншого спадкоємця -
ОСОБА_6, до участі в справі.

Відповідач Лобойківська сільська рада
Петриківського району
Дніпропетровської області надала до
суду клопотання про розгляд справи без
участі їх представника та проти
позовних вимог не заперечує (а.с 21).

Третя особа Петриківська державна
нотаріальна контора надала до суд
клопотання про розгляд справи без їх
участі (а.с. 28).

Третя особа ОСОБА_4 надав до суду заяву,
в якій зазначено, що він з позовними
вимогами ОСОБА_1 згідний (а.с. 39).

Суд заслухавши позивача та його
представника вважає в задоволенні
позовних вимог відмовити з наступних
підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво
про смерть (а.с. 5).

За життя, 19.02.2003 року, ОСОБА_5 склав
заповіт, яким все своє майно заповів
ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно довідки Петриківська державна
нотаріальна контори, крім позивача, з
заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_5., за законом на
обов'язкову часту, звернулася ОСОБА_6
(а.с. 34).

Відповідно до ухвали Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 22.07.2011року, провадження в
справі за позовом ОСОБА_1 до
Лобойківської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом,
треті особи: Петриківська державна
нотаріальна контора та обласне
комунальне підприємство
«Дніпродзержинське БТІ» закрито через
укладення сторонами мирової угоди (а.с.
45-46).

Постановою державного нотаріуса
Петриківської державної нотаріальної
контори від 24.03.2010 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину після померлого
ОСОБА_5 через відсутність у спадкоємця
правовстановлюючих документів на
спадкове майно: домоволодіння
розташоване за адресою АДРЕСА_1

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Нормами статі 1223 ЦК України
передбачено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті
15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК
України).

Вказані ОСОБА_1 обставини, якими вона
обґрунтовує свої позовні вимоги,
свідчать про відсутність спору між
сторонами щодо її права на спадкування
в розумінні статтей 1217, 1222 та 1223 ЦК
України, як спадкоємця за заповітом
померлого ОСОБА_5 Так, надана нею
постанова державного нотаріуса про
відмову в видачі свідоцтва про право на
спадщину, якою позивач мотивує
наявність спору та необхідність
звернення до суду, свідчить про
визнання нотаріусам її як спадкоємця
за заповітом, але відсутність у неї
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, які є підставною для
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги не уточнила.

Оскільки, судовому захисту підлягає не
будь-яке право особи, а лише порушене,
невизнане або оспорювань, тому, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання за нею права на спадщину після
померлого ОСОБА_5, суд вважає відмовити,
як безпідставно заявлених.

Крім того, судом встановлено, що є інший
спадкоємець, яка в передбаченому
законом порядку прийняли спадщину, при
цьому позивач відмовляється залучити
ОСОБА_6 до участі у справі в якості
співвідповідача, суд позбавлений
можливості здійснити дану
процесуальну дію самостійно.

Дотримуючись принципів змагальності
сторін та дистозитивності цивільного
судочинства, визначених статтями 10 та 11
ЦПК України, з метою захисту прав та
інтересів всіх осіб, кого стосується
предмет спору, суд вважає, що визначене
позивачем колом осіб, які беруть участь
у справі, позбавляє його можливості
повно з'ясувати всі обставини справи та
є підставою для відмови в задоволенні
позову.

Судом не приймається пояснення
позивача, що між зазначеними
спадкоємцями відсутній спір про
розподіл спадкового майна, оскільки
між ними укладена мирова угода тому, що
позивачем не надано суду доказів, що
дана угода дотримана та виконана
сторонами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, оскільки в задоволенні
позову відмовлено, судові витрати
понесені позивачем відшкодуванню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 1217, 1218, 1223, 1241 ЦК
України та статтями 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Лобойківської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання права на спадщину, третя
особа: Петриківська державна
нотаріальна контора та ОСОБА_4,
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня винесення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Говоруха