РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Зуб Г.А.

за участю секретаря
Хлистун Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтермосфін» про визнання недійсним
угоди № 002263 та стягнення грошових
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просить визнати недійсною угоду
№ 002263, укладену з ТОВ «Інтермосфін» як
таку, що вчинена під впливом обману та
стягнути на користь позивача з
відповідача понесені збитки на суму 12
625 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на наступне. 08.11.2013 року між
позивачем та представником
відповідача було укладено договір №
002263. Як було роз'яснено позивачу
представником відповідача при оплаті
суми в розмірі 9875 гривень йому буде
надано позику зі сплатою відсотків у
розмірі 5% річних у короткий термін.
Позивач сплатив вказану суму, але
кредит йому надано не було. Окрім того,
позивачу вказали на необхідність
укладення договору страхування з ТДВ
«СК «ТРАДО», на виконання якого
позивачем було сплачено 2750 гривень. На
вимогу про надання позики, позивачу
пояснили, що на даний час у товариства
відсутні грошові кошти, а у разі
розірвання угоди в односторонньому
порядку сплачені грошові кошти
позивачу повернуті не будуть. Позивач
вважає, що угоду ним укладено під
впливом обману та із застосуванням
нечесної підприємницької практики,
тому просить захистити його права.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву з проханням слухати
справу за своєї відсутності, позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

08.11.2013 року між позивачем та
представником відповідача було
укладено договір № 002263, відповідно до
якого відповідач зобов'язався вчинити
від імені та за рахунок позивача певні
дії, спрямовані на надання
безвідсоткової позики на умовах
діяльності програми «Легкий старт», у
тому числі: забезпечити обслуговування
Учасника за умовами договору,
повідомити учаснику програми про
реєстрацію договору, організовувати та
проводити розподіл Фонду Учасників,
здійснити надання безвідсоткової
позики на користь Учасника за рахунок
Фонду Учасника, надавати інші послуги і
здійснювати інші правочини, погоджені
сторонами в порядку та в строки,
передбачені цим Договором та Додатками
до нього.

Позивач вважає, що вчинив вказаний
вище правочин під впливом обману,
оскільки представник відповідача
запевнив позивача, що той отримає
кредит протягом двох днів на умовах
сплати відсотків у розмірі 5% річних,
чим надав неправдиву та нечесну
інформацію щодо укладеної угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009 № 9 правочин визнається вчиненим
під впливом обману у випадку
навмисного введення іншої сторони в
оману щодо обставин, які впливають на
вчинення правочину. На відміну від
помилки, ознакою обману є умисел у діях
однієї зі сторін правочину. Наявність
умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка
діяла під впливом обману. Обман щодо
мотивів правочину не має істотного
значення.

У Додатку № 2, що згідно умов договору є
невід'ємною частиною Договору, вказано,
що Учасник зобов'язується щомісяця
сплачувати Загальний платіж на
зазначені Товариством поточні рахунки.
Зобов'язання по сплаті Загальних
платежів виникає в Учасника з місяця,
наступного за тим, у якому був
зареєстрований Договір. (п. 3.1 ст. 3
Додатку № 2 до Договору № 002263 від 08.11.2013
року).

Відповідно до матеріалів справи
позивач за договором № 002263 від 08.11.2013
року, укладеним з ТОВ «Інтермосфін», не
сплачував грошові кошти.

Відповідно до ст.ст. 627-628 ЦК України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

При підписанні Договору з ТОВ
«Інтермосфін», позивач підтвердив, що
повністю розуміє значення, мову та
умови, цього Договору, його правові
наслідки та те, що цей Договір не носить
характеру фіктивного або удаваного
правочину (угоди). Підписання цього
Договору та Додатків до нього є
свідченням того, що сторони дійшли
повного розуміння і визнали, що
договірні умови є зрозумілими та
обов'язковими для виконання Сторонами.
Учасник заявляє, що отримав усі
пояснення від представника Товариства,
уважно прочитав та зрозумів усі
визначення, умови та зміст даного
Договору і Додатків до нього, що
засвідчує своїм підписом. (п. 4.5 та п.4.7
ст. 4 Договору № 002263 від 08.11.2013 року.)

У Додатку № 2 до оспорюваного Договору
містяться положення, які зрозуміло та
докладно описують усі основні умови
участі в програмі «Легкий старт», які
необхідно виконати для отримання
безвідсоткової позики у майбутньому.
ТОВ «Інтермосфін» організовує Захід з
розподілу Фонду Учасників, коли Фонд
учасників є достатнім. Захід
проводиться не рідше одного разу на два
місяці. Строки та порядок виконання
зобов'язання сторони погодили,
підписуючи Додаток № 4 до вказаного
Договору.

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про
договори, елементи яких містяться у
змішаному договорі, якщо інше не
встановлено договором або не випливає
із суті змішаного договору.

Суд приходить до висновку, що
оспорюваний договір є змішаним
договором та містить у собі елементи
договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
особам, що бажають отримати
безвідсоткову позику у майбутньому та
елементи договору доручення. Виконання
вказаного договору направлено на
укладення договору позики у
майбутньому. Підстав для визнання
оспорюваного Договору недійсним суд не
вбачає.

В матеріалах справи міститься копія
Договору № 002263 від 08.11.2013 року,
укладеного між ПП «Інтермосфін» та
ОСОБА_1, відповідно до умов якого ПП
«Інтермосфін» зобов'язане надати
інформаційні послуги за плату,
погоджену сторонами. Оплата за
вказаним договором складає 9 875.00
гривень. Договір виконано, позивачем
08.11.2013 року сплачено грошові кошти та
сторонами підписано акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
08.11.2013 року. (а..с. 10-12).

Також позивачем надано копію договору
добровільного страхування від
нещасних випадків № 004102 від 11.11.2013 року,
укладеного з ТДВ «СК «Традо»,
відповідно до умов якого позивачем
сплачено загальний страховий платіж у
розмірі 2750.00 гривень (а.с. 13-16).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач, заявляючи вимогу про
стягнення з ТОВ «Інтермосфін» збитків
у розмірі 12 625 гривень, збитками вважає
сплачені за договором про надання
інформаційних послуг та за договором
добровільного страхування від
нещасних випадків платежі у розмірі 9875
гривень та 2750 гривень. Позивач вказує,
що договори він уклав за вказівкою
консультанту-представника ТОВ
«Інтермосфін».

Договір № 002263 від 08.11.2013 року про
надання інформаційних послуг укладено
позивачем з ПП «Інтермосфін», що має
співзвучну назву та однакову юридичну
адресу реєстрації з ТОВ «Інтермосфін»,
але є іншою юридичною особою. Окрім
того, договір добровільного
страхування укладено з ТДВ «СК «Традо»,
грошові кошти сплачено на рахунок саме
цього товариства.

Позивачем не надано доказів завдання
йому збитків у розмірі 12 625 гривень
відповідачем. Грошові кошти у розмірі 12
625 гривень ним сплачені добровільно за
двома різними договорами, укладеними з
ПП «Інтермосфін» та ТДВ «СК «Традо». У
суду відсутні докази того, що ТОВ
«Інтермосфін» несе відповідальність
за забов'язаннями ПП «Інтермосфін» та
ТДВ «СК «Традо».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного,
керуючись ст.ст. ст.ст. 215-216, 229, 236 ЦК
України, ст. ст. 10-11, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтермосфін» про
визнання недійсним угоди № 002263 та
стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області, через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів після його
проголошення.

Суддя -