Справа № 703/110/14-ц р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2014 року Смілянський міськрайонний
суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Калашника В.П.

при секретарі
Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сміла цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до державного
закладу «Спеціалізована
медико-санітарна частина № 14» МОЗ
України про стягнення витрат на
відрядження, -

встановив:

З 22 квітня 1998 по 29 грудня 2012 року ОСОБА_1
працював на посаді заступника
начальника з санітарно-епідемічних
питань ДП «Спеціалізована
медико-санітарна частина № 14» МОЗ
України, головного державного
санітарного лікаря ВО «Орізон» м.
Сміла.

На підставі наказу начальника ДЗ
«СМСЧ-14» від 11 листопада 2011 року № 20-В з
14 листопада по 13 грудня 2011 року ОСОБА_1
перебував у службовому відрядженні в м.
Київ НМАПО ім. П.Л.Шупика на курсах
підвищення кваліфікації з циклу
«Передатестаційний цикл з організації
і управління охорони здоров'я».

Позивач, посилаючись на те, що по
поверненню з відрядження відповідач
відмовив у виплаті затрачених коштів,
звернувся до суду і просить стягнути з
нього 1323 грн 91 коп, з яких 140 грн витрат
на проїзд, 313 грн 91 коп витрат на оплату
проживання у гуртожитку та 870 грн
добових.

Представник відповідача позов не
визнав та пояснив, що видатки на
відрядження повністю використані, про
що позивач був повідомлений. Він сам
попросив направити його на
передатестаційний цикл і відмовився
від відшкодування коштів, про що
написав заяву. Крім цього, ОСОБА_1 після
повернення з відрядження не надав
відповідачу звіти про відрядження та
про використання коштів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22 квітня
1998 по 29 грудня 2012 року працював на
посаді заступника начальника з
санітарно-епідемічних питань ДЗ
«Спеціалізована медико-санітарна
частина № 14», головним державним
санітарним лікарем ВО «Орізон» м. Сміла
і на підставі своєї заяви від 9
листопада 2011 року, в якій він
відмовився від виплати йому коштів на
відрядження, та наказу від 11 листопада
того ж року перебував у відрядженні в м.
Київ НМАПО ім. П.Л. Шупика на курсах
підвищення кваліфікації з циклу
«Передатестаційний цикл з організації
і управління охорони здоров'я» з 14
листопада по 12 грудня 2011 року.

Письмова відмова позивача від виплати
коштів на відрядження є нікчемною,
оскільки суперечить вимогам ст. 121 КЗпП
України, відповідно до якої працівники
мають право на відшкодування витрат та
одержання інших компенсацій у зв'язку з
службовими відрядженнями. Працівникам,
які направляються у відрядження,
виплачуються: добові за час
перебування у відрядженні, вартість
проїзду до місця призначення і назад та
витрати по найму жилого приміщення в
порядку і розмірах, встановлюваних
законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 2 лютого 2011 року
№ 98 «Про суми та склад витрат на
відрядження державних службовців, а
також інших осіб, що направляються у
відрядження підприємствами,
установами та організаціями, які
повністю або частково утримуються
(фінансуються) за рахунок бюджетних
коштів» сума добових витрат на
відрядження в межах України складає 30
гривень. Позивач знаходився у
відрядженні 29 днів, а тому з
відповідача на його користь слід
стягнути 870 грн (29х30=870) добових.

Наступного дня після прибуття з
відрядження позивач склав звіт про
використання коштів та передав його у
бухгалтерію СМЧ, для нарахування та
виплати коштів, що підтвердила свідок
ОСОБА_2

Головний бухгалтер СМЧ ОСОБА_3 в суді
показала, що до неї звертався ОСОБА_1 з
вимогою виплатити йому кошти за
відрядження. Вона пояснила, що такі
кошти у кошторисі відсутні, а тому їх
йому не виплатять. Разом з тим, вона
повернула посвідчення про відрядження,
оскільки там була відсутня дата
приїзду та квитки на проїзд з чеком про
оплату гуртожитку. ОСОБА_1 частково
підтвердив передачу документів, лише
зазначив, що ОСОБА_3 повернула йому лише
квитки на проїзд та чек про оплату за
гуртожиток, а саме посвідчення про
відрядження залишилося у неї. Більше
позивач ці документи до бухгалтерії не
надавав.

Посилання представника відповідача, що
звіт ОСОБА_1 був переданий до
бухгалтерії без відмітки про дату
приїзду не знайшло свого підтвердження
у суді, оскільки вони спростовуються
доводами позивача, що копію
посвідчення про відрядження він робив
у м.Києві, до приїзду в м. Смілу.

Відповідно до Порядку складання Звіту
про використання коштів, виданих на
відрядження, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 23 грудня 2010 року № 996, звіт
про використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт, подається до
закінчення п'ятого банківського дня, що
настає за днем, у якому платник податку
завершує таке відрядження.

Оцінюючи зібрані докази по справі, суд
вважає, що адміністрація СМЧ довела
факт повернення для доопрацювання
позивачу квитки на проїзд та чек про
оплату коштів за проживання у
гуртожитку, а він їх не повернув до
бухгалтерії у встановлений законом
п'ятиденний термін, а тому у
задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути 243 грн 60 коп судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 121 КЗпП
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 2 лютого 2011 року № 98 «Про
суми та склад витрат на відрядження
державних службовців, а також інших
осіб, що направляються у відрядження
підприємствами, установами та
організаціями, які повністю або
частково утримуються (фінансуються) за
рахунок бюджетних коштів», керуючись
ст.ст. 60, 88, 109, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного закладу
«Спеціалізована медико-санітарна
частина № 14» МОЗ України на користь
ОСОБА_1 870 грн добових витрат за
перебування у відрядженні.

Стягнути з державного закладу
«Спеціалізована медико-санітарна
частина № 14» МОЗ України на користь
держави 243 грн 60 коп судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. П. Калашник