АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1614/2353/12
Номер провадження 22-ц/786/16/14
Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого : судді Пилипчук Л.І.

суддів : Кривчун Т.О., Пікуля В.П.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 21 червня
2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна,-

зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просив
стягнути на його користь 7/10 частин
вартості будівельних матеріалів,
придбаних під час шлюбу , та виконаних
робіт, а саме, 259 000, 89 грн., та вартість
матеріалів, придбаних ним та його
матір»ю до шлюбу в розмірі 132 217, 53 грн.,
використаних при будівництві
житлового будинку з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, а в сього 392 218, 42
грн. Посилався на те, що зазначений
незавершений будівництвом житловий
будинок з господарськими спорудами є
об»єктом спільної сумісної власності
його та відповідачки, оскільки
будівництво відбувалося у період їх
шлюбу. Будівельні матеріали, що
використані для будівництва, надала
його мати . Враховуючи вклад останньої
матеріалами та коштами , вважав, що його
частка у незавершеному будівництві є
більшою та складає 7/10 частин від
вартості зазначеного об»єкту.

У вересні 2012 року ОСОБА_2
звернулася в суд із зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про стягнення на її користь ?
частини вартості гаража в сумі 20 000
грн., що придбаний в період шлюбу та є
спільною сумісною власністю, однак був
відчужений відповідачем без її згоди.

Рішенням Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 21 червня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 ? частину вартості будівництва
будинковолодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, а саме: незавершеного
будівництвом житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
в розмірі 251 609, 40 грн.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 ? частину вартості гаража
АДРЕСА_2 в розмірі 4 784, 50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 2000 грн. та судовий збір 2516,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 витрати по оплаті судового
збору в розмірі 214,60грн. та витрати на
проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, прохала рішення в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в його позовних
вимогах.

Вважала, що суд в порушення
принципу змагальності сприяв лише
позивачеві, прийнявши його зміни
предмету та підстави позову без оплати
судового збору, при призначенні
експертизи не взяв до уваги її
запитання, та перекрутив її пояснення
щодо участі у будівництві її батьків.

Заперечувала висновок суду щодо
визнання незавершеного будівництва
спільним майном подружжя, посилаючись
на неналежну оцінку фактичних
обставин щодо ведення позивачем іншого
будівництва, що виключало його участь у
спірному будівництві.

Наполягала, що спірний
незавершений будівництвом житловий
будинок є її особистою власністю,
зведений до шлюбу на виділеній їй
земельній ділянці.

Вважає висновок судової
будівельно-технічної експертизи від
04.06.2013року, на підставі якої суд
визначав вартість спірного об»єкту, -
неналежним доказом, оскільки він взяв
до уваги копії фіктивних накладних,
порушив методику проведення експертиз,
не врахував технічний стан і
аварійність будинку та знос
будівельних матеріалів, завищивши їх
вартість.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши доводи
апеляційної cкарги, колегія суддів
приходить до висновку про її часткове
задоволення з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, місцевий суд
виходив з рівності їх часток у
незавершеному будівництвом будинку
та гаражі, стягнувши відповідну
грошову компенсацію половини спірного
майна, виходячи з оцінки, наданої
висновком судово -
будівельно-технічної експертизи №41-13
від 04.06.2013 року.

На думку колегії суддів,
зазначений висновок районного суду не
в повній мірі відповідає фактичним
обставинам справи з огляду на наступне.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
06.06.1992 року, який розірвано рішенням
Автозаводського районного суду
м.Кременчука від 05.05.2010 року. /а.с.6 -8/

На підставі рішення виконкому
Кременчуцької районної ради від
26.04.1991р. №92 ОСОБА_2 виділено під
забудову земельну ділянку площею 0,12 га
по вул.Миру в с.Чечелево /а.с.43 т.1/

Згідно Державного акта на право
власності на земельну ділянку від
25.12.2007 року ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,070 га,
розташованої по АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд./а.с.45 т.1/

На вказаній земельній ділянці
розташовано житловий будинок,
незавершений будівництвом, з
господарськими спорудами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.22
Кодексу про шлюб та сім»ю України (ст.60
Сімейного кодексу України ) майно,
набуте подружжям під час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен із
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

За правилами ст.28 КпШтС України
(ст.70 СК) у разі поділу майна, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

Позивач, заявивши позов про поділ
незавершеного будівництва як
спільного майна подружжя, доводив, що
воно зведено в більшій мірі за рахунок
його власник коштів та коштів і
будівельних матеріалів його родини, а
тому його частка у спільному майні
повинна бути збільшеною. Відповідачка,
заперечуючи участь позивача у
вказаному будівництві, доводила, що
будівництво фундаменту та коробу
будинку здійснено до шлюбу за рахунок
будівельних матеріалів, придбаних нею
з її батьками в рік виділення
земельної ділянки під забудову, тобто
до шлюбу.

. Доводи кожної сторони щодо
участі кожного із них та їх батьків в
цьому будівництві протирічать один
одному та фактично є взаємовиключними.
Покази свідків з кожної сторони
стверджують про обставини, в яких
зацікавлена відповідна сторона, а отже
суперечать один одному. Інших доказів,
які б об»єктивно підтверджували
відповідні обставини, сторони не
надали.

Тому колегія суддів погоджується
з висновком суду про те, що незавершене
будівництво є об»єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2, а
їх частки в ньому є рівними.

В той же час, при визначенні
грошової компенсації половини
вартості спірного майна, місцевий суд
помилково не звернув увагу на те, що у
справі були два висновки судової
будівельно-технічної експертизи,
згідно яких вартість незакінченого
будівництвом житлового будинку з
господарськими спорудами значно
різнилася, а саме: висновком №П-494 від
28.12.2008 року визначена в розмірі 92 754,00
грн. /а.с.101 т.1/, а висновком №41-13 від
04.06.2013 року - в розмірі 503 218,80 грн. /а.с.210
т.1/

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК
України, якщо висновок експерта буде
визнано необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи
або викликає сумніви в його
правильності, судом може бути
призначена повторну експертизу, яка
доручається іншому експертові
(експертам).

З метою усунення протиріч, які
містяться в матеріалах справи щодо
вартості будівельних матеріалів, з
яких складається незавершене
будівництво житлового будинку,
колегією суддів призначена повторна
судова будівельно-технічна експертиза,
на вирішення якої поставлено питання
про визначення ринкової вартості
будівельних матеріалів та робіт,
використаних при будівництві спірного
об»єкта нерухомості.

Між тим, зважаючи, що поставлені
місцевим судом на вирішення первинних
експертиз питання за кількістю,
змістом і формулюванням є іншими, ніж
ті, що поставлені ухвалою колегії
суддів, остання судова експертиза
відповідно до пп..1.2.10, 4.2 Інструкції про
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
Наказом МЮ України від 08.10.19989 №53/5 ( у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від 26.12.2012 №1950/5) - не є
повторною.

Згідно висновку №1177 судової
будівельно-технічної експертизи від
22.01.2014 року, ринкова вартість
будівельних матеріалів та робіт,
використаних при будівництві будинку
та господарських споруд, огорожі за
адресою АДРЕСА_1, в стані на момент
проведення дослідження, складає 196 630
грн. /а.с. 120 т.2/

Таким чином, виходячи з рівності
часток кожного із подружжя у їх
спільному майні, колегія суддів
приходить до висновку, що ОСОБА_1
відповідачка повинна компенсувати
половину встановленої вартості
незавершеного будівництва, а саме 98 315
грн.(196 630 :2).

При цьому колегія суддів визнає
неспроможними заперечення сторонами
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, виконаної експертом
Полтавського відділення харківського
інституту судових експертиз
ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса №1177 від
22.01.2014 року. Позивач вважає проведену
оцінку вартості незавершеного
будівництва заниженою, а відповідачка
- завищеною. Така позиція сторін вказує
на те, що кожна із них переслідує
власний інтерес, надаючи відповідну
цьому інтересу оцінку експертизи.
Колегія ж вважає вказаний висновок
експерта об»єктивним та повним.

Відповідно до роз»яснень,
викладених у п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня
2007 року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Отже, рішення місцевого суду про
часткове задоволення позову ОСОБА_1
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про його часткове
задоволення та стягнення з
відповідачки грошової компенсації ?
вартості незавершеного будівництва ,
що становить 98 315 грн.

Рішення місцевого суду щодо
часткового задоволення позову ОСОБА_2
про розподіл спільного майна - гаража,
є обґрунтованим та законним. Вартість
вказаного гаража в розмірі 9 569 грн.,
яка визначена висновком судової
будівельно-технічної експертизи №41-134
від 04.06.2013 року , - сторонами не
спростовувалася та рішення в частині
розподілу гаражу не оскаржено.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Документальне підтвердження у
матеріалах справи знайшли сплата
ОСОБА_1 судового збору за подачу позову
на суму 958,55 грн. та оплата експертизи по
визначенню ватрості будинковолодіння
у розмірі 2 000,00 грн. Відповідачка
ОСОБА_2 сплатила судового збору на
загальну суму 321,90 грн. та 2 448,00 грн. за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

При цьому позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені на 25% (98 315,00 грн.Х100%/392 218,42
грн.), а ОСОБА_2 - на 24% (4 784,5 грн.Х100%/20 000,00
грн.).

З урахуванням наведених розрахунків,
сторони повинні компенсувати один
одному судові витрати у пропорційному
співвідношенні.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.п.1, 3 ч.1
ст.309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 21 червня 2013 року в частині
вирішення позову ОСОБА_1 та в частині
розподілу судових витрат скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію ? частини
вартості будівельних матеріалів та
робіт, використаних у незавершеному
будівництві житлового будинку та
господарських споруд, огорожі за
адресою АДРЕСА_1 в розмірі 98 315 грн. (
дев»яносто вісім тисяч триста
п»ятнадцять грн.)

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 76,26 судового збору та 1836,00 грн.
витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 239,64 грн. судового збору та 40,00
грн. витрат на проведення судової
будівельно- технічної експертизи.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом 20 днів в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - суддя /підпис/
Л.І Пилипчук

Судді: /підпис/
Т.О.Кривчун

/підпис/
В.П.Пікуль

Копія вірно: Суддя апеляційного суду
Л.І .Пилипчук

Полтавської області