Провадження: 2/643/1997/14
УХВАЛА

Іменем України

03.03.2014 року суддя Московського
районного суду м. Харкова Крівцов Д.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просить
збільшити розмір аліментів, що
стягуються, стягувати щомісячно з
відповідача на її користь аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) до повноліття
дитини, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови
про стягнення аліментів можуть
пред'являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
позивача.

Позивачем в позовній заяві
зазначено, що відповідач проживає за
адресою: АДРЕСА_2, що територіально не
відноситься до підсудності
Московського районного суду м. Харкова.

Також в позовній заяві позивачем
зазначено, що вона зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_3, фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_1. З ксерокопії паспорту
позивача, доданої до позовної заяви,
вбачається, що вона зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_3.

Таким чином, з даних позовної заяви, а
також доданих до неї документів судом
встановлено, що зареєстрованим місцем
проживання позивача є місце Донецьк, що
територіально також не відноситься до
підсудності Московського районного
суду м. Харкова.

Як вбачається з роз'яснень,
викладених в п. 34 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», якщо інше не встановлено ЦПК,
позови пред'являються: до фізичної
особи - до суду за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування; до юридичної особи - за
її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК),
яке стосовно фізичної особи
визначається відповідно до положень
статті 29 ЦК і статті 3 Закону України
від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», а щодо юридичної
особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Статтею 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» надано
наступне визначення термінів:

- місце перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік;

- місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік;

- реєстрація - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції;

- довідка про реєстрацію місця
проживання або місця перебування -
документ, який видається органом
реєстрації особі за її вимогою та
підтверджує реєстрацію місця
проживання або місця перебування
особи;

- документи, до яких вносяться
відомості про місце проживання та
місце перебування особи, - паспорт
громадянина України, тимчасове
посвідчення громадянина України,
посвідка на постійне проживання,
посвідка на тимчасове проживання,
посвідчення біженця, посвідчення
особи, яка потребує додаткового
захисту, посвідчення особи, якій надано
тимчасовий захист, довідка про
звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 11 вказаного
Закону реєстрація місця проживання та
місця перебування осіб здійснюється
органом реєстрації. Центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
реєстрації фізичних осіб, затверджує
відповідно до закону порядок
реєстрації місця проживання та місця
перебування осіб в Україні, зразки
документів, необхідних для реєстрації
і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування.

Таким чином, як вбачається з
наведених вище положень Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
належними доказами, що підтверджують
місце проживання та місце перебування
особи, можуть бути довідка про
реєстрацію місця проживання або місця
перебування, а також документи, до яких
вносяться відомості про місце
проживання або місце перебування
особи.

Порядок реєстрації місця проживання
та місця перебування осіб визначено
Наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012
року, яким затверджено «Порядок
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів». Пунктом 1.2. вказаного
Порядку передбачено аналогічний
наведеному вище перелік документів, до
яких вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування особи.
Порядок реєстрації місця проживання
особи зазначено в розділі 2 вказаного
Порядку, порядок реєстрації її місця
перебування - в розділі 4.

Таким чином, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів того, що
адреса: АДРЕСА_1, є її за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування. З
доводів позовної заяви та доданих до
неї документів, зокрема ксерокопії
паспорту позивача, вбачається, що її
зареєстрованим місцем проживання є
адреса: АДРЕСА_3.

За таких обставин суд приходить до
висновку щодо непідсудності даної
цивільної справи Московському
районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України
заява повертається позивачу для
подання до належного суду, якщо вона не
підсудна цьому суду.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
заява повертається позивачу у
випадках, коли справа не підсудна цьому
суду.

Роз'яснити позивачу, що вона не
позбавлена права звернутись із
вказаним позовом до відповідного
районного суду м. Донецька за
зареєстрованим місцем її проживання
або перебування або за зареєстрованим
місцем проживання або перебування
відповідача.

Також роз'яснити позивачу, що
повернення позовної заяви не позбавляє
її права повторного пред'явлення
позову до Московського районного суду
м. Харкова згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України
за умови надання суду належних доказів
того, що вона має зареєстроване місце
проживання або перебування на
території Московського району м.
Харкова.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 115, 121, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3, про збільшення
розміру аліментів - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Крівцов Д.А.