Справа №568/1712/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук
Л.І.

При секретарі судового засідання:
Дубнік О.В.

За участю адвоката:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів цивільну
справу за

позовом ОСОБА_2 до Радивилівської
міської ради про визнання прав і
обов»язків забудовника в порядку
спадкування

Встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання за нею прав і обов»язків
забудовника в порядку спадкування
після смерті її матері ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування
позову посилається на те, що вона є
спадкоємцем за законом після смерті
матері. ОСОБА_3 на праві власності
належала квартира АДРЕСА_1. Згідно
рішення Радивилівської районної ради
від 28.02.1996 року за №12 ОСОБА_3 було надано
дозвіл на будівництво автогаража на
земельній ділянці прибудинкової
території даного будинку. Нею було
отримано будівельний паспорт,
затверджений головним архітектором
району. Згідно акту від 07.10.1998 року
були визначені в натурі межі земельної
ділянки під забудову на основі
генплану населеного пункту та плану
забудови. При житті ОСОБА_3 розпочала
будівництво гаража на виділеній
земельній ділянці, виконала земельні
роботи, змурувала оглядову яму,
зроблено заливку залізобетонного
фундаменту, бетонна стяжка. Позивачка,
як спадкоємець першої черги по закону,
прийняла спадщину і отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті матері на згадану вище квартиру
по АДРЕСА_1 та земельну ділянку і
об»єкти, розміщені на ній, тобто
незавершений будівництвом автогараж.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала і дала покази по
справі. Показала, що її мати ОСОБА_3 була
інвалідом ІІ групи і їй було виділено
пільговий автомобіль, тому їй міська
рада надала дозвіл збудувати гараж.
При житті матері було зроблено
фундамент під гараж і оглядову яму.
Позивач не оформила спадщину на
незавершене будівництво гаража, але
вважає що вона має право на це
будівництво як спадкоємець. Після
смерті матері вона не платила платежів
за землю. В 2013 році вони з чоловіком
продовжили будівництво гаража.
Змурована коробка двохповерхового
гаража. До нотаріуса з заявою про
прийняття прав і обов»язків
забудовника в порядку спадкування вона
не зверталася.

Представник Радивилівської міської
ради Гуща С.В. позову не визнав. При
цьому показав, що міській раді стало
відомо про самовільне будівництво лише
з преси та скарг сусідів позивачки.
Міська рада зверталася до
архітектурно-будівельного контролю
про наявність документів про дозвіл на
забудову гаража, однак документи
відсутні. ДІАБК складено протокол на
самовільну забудову і накладено штраф
на забудовника ОСОБА_6, який постанову
про накладення на нього
адміністративного стягнення не
оскаржував. Згідно ст..42 Земельного
Кодексу України передбачено, що
прибудинкова територія може
передаватися у власність або
користування об»єднанню співвласників
і не передбачено можливість передачі
земельної ділянки на прибудинковій
території під будівництво гаража.
Відсутній акт про відведення земельної
ділянки позивачу і спадкодавцю в
натурі. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі КП «Комунальник». Позивачка не
зверталася в нотаріальну контору про
успадкування земельної ділянки. По
будівельному паспорті площа забудови
гаража має бути 26 кв.м., згідно акту ДБК
площа забудови фактично становить 35
кв.м., що говорить про значне
відхилення від проекту і самовільну
забудову. Це є самовільне будівництво,
тому до забудівельника переходить лише
право власності на будівельні
матеріали. Про початок будівельних
робіт міській раді не було відомо. На
час виявлення самовільного
будівництва розмежувань земель
державної і комунальної власності не
було. Дана земельна ділянка є власністю
територіальної громади.

Заслухавши сторін, представника
позивача адвоката ОСОБА_1, свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10,
дослідивши письмові докази по справі,
давши їм повну правову оцінку суд
знаходить, що позов до задоволення не
підлягає.

Показаннями свідка ОСОБА_7
встановлено, що вона проживає з 1987 року
по сусідстві з позивачкою у вказаному
житловому будинку. Їй відомо, що мати
позивачки ОСОБА_3 була інвалідом 2-ї
групи і мала автомобіль. При житті
взяла план на будівництво гаража і
розпочала його будівництво. Було
залито фундамент, змурована оглядова
яма, в 2000 році уже були зроблені ці
роботи. Усі жителі будинку там
ремонтували свої автомобілі.

Аналогічні покази дав свідок
ОСОБА_9

Показаннями свідка ОСОБА_11
встановлено, що він є начальник відділу
Державно архітектурно-будівельного
контролю Радивилівського району. Йому
відомо, що на той час на прибудинковій
території не давали дозволів на
будівництво гаражів, але поскільки
ОСОБА_3 була інвалідом 2-ї групи, то їй
надали такий дозвіл. На момент початку
будівництва у ОСОБА_3 були наявні всі
необхідні документи і дозволи на
ббудівництво. Даний дозвіл видавався
будівельною інспекцією і реєструвався
в журналі реєстрацій. За період з 2000
року неодноразово змінювалося
законодавство, яке регулює дані
правовідносини. На сьогодні площа
забудови більша від проектної,
завищено всі розміри. Є відступ від
проектної документації, тому слід було
додатково погоджувати розміри
забудови. Ніхто з цим питанням до
відділу Державно
архітектурно-будівельного контролю
Радивилівського району не звертався.

З показань свідка ОСОБА_6
встановлено, що він є чоловіком
позивачки. Розпочали будівництво
гаража біля будинку в якому проживають
ще при житті тещі-ОСОБА_3. Не було
коштів, щоб закінчити будівництво, то
продовжили будівництво в 2013 році.

Показаннями свідка ОСОБА_10
встановлено, що його сусідка ОСОБА_3
побудувала гараж на подвір»ї будинку в
якому вони проживають. Була змурована
оглядова яма і фундамент. Даний гараж
знаходиться біля сараїв, від будинку
розміщений за 12-15 метрів, там рядом є і
інші гаражі. ОСОБА_3 була інвалідом 2-ї
групи, мала автомобіль і він чув, що
останній виділена була земельна
ділянка під будівництво гаража,
документів про дозвіл на будівництво
він не бачив.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Радивилів Рівненської області (свід.
НОМЕР_1 від 07.11.2013 року а/з №2).

З поданого суду Свідоцтва про право на
спадщину за законом вбачається, що
спадкоємцем за законом на майно
померлої ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_2.
Свідоцтва про право на спадщину за
законом АВН №465453 від 27.10.2000 року
видане за реєстром № 1968. Спадкове
майно складається з квартири
АДРЕСА_1.(а.с.7-8)

Згідно виписки з рішення
Радивилівської міської ради №12 від
28.02.1996 року міська рада надала ОСОБА_3
дозвіл на будівництво автогаража в
дворі будинку АДРЕСА_1.(а.с.9)

Будівельний паспорт на будівництво
автогаража в дворі будинку АДРЕСА_1
виданий ОСОБА_3 архітектурно-земельним
відділом Радивилівської міської ради і
затверджений Головним архітектором
м.Радивилів ОСОБА_11 28.10.1998 року. Акт про
прийняття винесені в натуру основні
вісі авто гаража за адресою: будинку
АДРЕСА_1 від 07.10.1998 року.(а.с.10-11).

Даним доводиться, що будівництво
гаража розпочато ОСОБА_3 відповідно до
вимог чинного законодавства однак
будівництво не було завершене, а було
виготовлено лише фундамент і оглядову
яму. Відповідно до чинного на час
відкриття спадщини законодавства
право власності і користування на дане
майно (земельну ділянку і незавершене
будівництво) у спадкодавця було
відсутнє.

Ст..22 Земельного кодексу України (в
редакції від 13.03.1992року), який був
чинний на момент винесення рішення
міської ради і на момент відкриття
спадщини, передбачає виникнення права
власності та права користування
земельною ділянкою. Зокрема право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі і одержання
документа, що посвідчує це право.
Відповідно до ст..23 ЗК України (в
ред..1992р) право власності або
постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними радами
народних депутатів. Такі документи
суду не надані.

Безпідставним і необґрунтованим є
посилання позивача на ст..179,181,1218 ЦК
України. Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень даного кодексу
він застосовується до цивільних
відносин, які виникли після набрання
ним чинності. Щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання ним чинності,
положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст..331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, споруди, тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва. (створення майна). До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання, тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
зазначено, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов»язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

Позивач не надала суду доказів
належності померлій ОСОБА_3 і позивачу,
як спадкоємцю по закону, права на
земельну ділянку. Не надано суду також
доказів успадкування позивачем
будівельних матеріалів, використаних
ОСОБА_3 під час будівництва гаража.

Навпаки, в судовому засіданні
встановлено, що будівництво спірного
об»єкта (двоповерхове приміщення) за
вказаною адресою проводилося гр..
ОСОБА_6 без належних документів. Дане
доводиться приписом начальника
інспекційного відділу в західних
районах області територіального
управління №2 Рижук С.В. № 438 від 19.09.2013
року про зупинення підготовчих та
будівельних робіт та постановою
першого заступника начальника
інспекції Вижевського О.В. №615-9 від
26.09.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення на ОСОБА_6 за ст..96 КУпАП
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950
грн. за порушення вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил під час будівництва. Дані
документи (припис і постанова) ОСОБА_6
не оскаржував і сплатив штраф згідно
квитанцій №1206.273.1 від 07.10.2013 р. в сумі 500
грн. та № 604.138.1 від 15.11.2013 р. в сумі 5450
грн. через відділення ПАТ КБ
«ПриватБанку» Рівненська філія (а.с.28).

Отже будівництво спірного об»єкта
проводилося з порушенням будівельних
норм, державних стандартів і вимог
чинного законодавства особою, яка не
мала права на ведення будівельних
робіт.

Згадані вище докази спростовують
посилання позивача на те, що
будівництво проводилося нею
відповідно до проектної документації,
виданої на ім.»я її матері ОСОБА_3 і вона
має право на спадкування прав і
обов»язків забудовника гаража. А отже
підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст..ст..524,529,548,549 ЦК України (в
ред..1963року), ст..ст.1216,1218, Прикінцевими
та перехідними положеннями ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст.10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд,

В и р і ш и в:

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги рішення набирає законної сили
по закінченню розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення
виготовлено 07.03.2014 року.