Провадження №2/761/1487/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

06 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Савицького
О.А.

при секретарі Савенко
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

05.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, колишньої дружини,
про стягнення з неї 341295,5 грн., в порядку
поділу спільного майна подружжя. Свої
вимоги ОСОБА_1 мотивує тим,що ним було
сплачено ОСОБА_3 борг в розмірі 679150 грн.,
які він взяв у останнього 19.02.2008 року на
придбання квартири АДРЕСА_1, оскільки
за рішенням суду, в порядку поділу
спільного майна подружжя, за
відповідачкою визнано право власності
на ? частину вказаної квартири, а тому
вона повинна компенсувати позивачу
половину вартості квартири.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
підстав викладених в позові.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причину своєї неявки суду не
повідомила, письмових пояснень чи
свого представника на розгляд справи
не направив.

Враховуючи, що відповідачка в судове
засідання не з'явилася, представник
позивача не заперечував проти
проведення заочного розгляду справи,
тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК
України, суд постановив ухвалу про
проведення заочного розгляду справи на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
зібрані в справі, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі. На даний час
шлюб розірваний рішенням
Шевченківського районного суду міста
Києва від 15.08.2011 року, що набрало
законної сили (а.с. 6).

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 12.12.2013 року було
розділене майно сторін, що було
придбане ними в період шлюбу, в тому
числі було розділено квартиру АДРЕСА_1,
оскільки за рішенням суду, в порядку
поділу спільного майна подружжя, а саме
за сторонами було визнано право
власності по ? частину вказаної
квартири, за кожним (а.с. 24 - 29).

Вказана квартира була придбана на ім'я
ОСОБА_1, що підтверджується Договором
купівлі-продажу майнових прав № 16-78/к68
від 19.02.2008 року, тобто під час його
перебування у шлюбі з позивачкою (а.с. 10
- 13).

Відповідно до п.3.1. вказаного договору
кошти за квартиру мають бути внесені
частками до 25.09.2008 року (а.с. 11).

Як вбачається з рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 12.12.2013 року, яким було розділене
майно сторін, станом на 20.12.2012 року
право власності позивача на вказану
квартиру уже було зареєстроване
реєстрі прав власності на нерухоме
майно (а.с. 27).

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 07.10.2013 року з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 було стягнуто борг в
розмірі 679150 грн. та 3441 грн. судового
збору (а.с. 7).

Вказаний борг ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 в
повному обсязі (а.с. 8, 9).

Як зазначає позивач в позові, стягнутий
з нього борг, є коштами, які він позичив
у брата на придбання квартири АДРЕСА_1, ?
частину якої за рішенням суду передано
у власність відповідачки.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно п. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбними договором.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 71 Сімейного
кодексу України якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня
2007 року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України).

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 07.10.2013 року, яким з
ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 борг
в розмірі 679150 грн. та 3441 грн. судового
збору, встановлено, що вказаний борг
виник на підставі розписки від 03.03.2012
року, який мав бути погашений до 01.06.2013
року (а.с. 7).

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні, сторони розірвали шлюб
рішенням суду від 15.08.2011 року, квартира
АДРЕСА_1 була придбана на ім'я ОСОБА_1 за
Договором купівлі-продажу майнових
прав № 16-78/к68 від 19.02.2008 року, відповідно
умов якого кошти за квартиру мали бути
внесені до 25.09.2008 року, і станом на 20.12.2012
року право власності на вказану
квартиру уже було зареєстроване
реєстрі прав власності на нерухоме
майно за ОСОБА_1

Отже з викладеного вбачається, що
квартира АДРЕСА_1, була придбана під час
зареєстрованого шлюбу сторін, у зв'язку
з чим рішенням суду вона поділена між
сторонами в рівних частках, але кошти
стягнуті з позивача за рішенням суду,
половину з яких він просить
компенсувати йому за рахунок
відповідачки, ОСОБА_1 отримав за
розпискою, яка була складена після
розірвання шлюбу з відповідачкою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
стороною позивача не доведено факту
виникнення у позивача боргу, половину з
якого він просить стягнути з
відповідачки, за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї сторін, під
час їх зареєстрованого шлюбу, а тому
суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні
його позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 79, 83, 84, 88, 169, 212 - 215, 224 - 226,
233, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

Рішення може бути переглянуте судом за
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення, а також рішення може бути
оскаржене позивачем до Апеляційного
суду м.Києва шляхом подачі апеляційної
скарги через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після перегляду справи апеляційним
судом, або після закінчення строків для
подання апеляційної скарги та заяви
про перегляд заочного рішення.

Суддя: