УХВАЛА

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 18 квітня 2013 року, додаткове рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 26 липня 2013
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 24 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 10 липня
2008 року між позивачем та ОСОБА_3
укладено кредитний договір про надання
кредиту в розмірі 10 тис. доларів США
терміном до 05 липня 2011 року. Умовами
договору встановлено відповідальність
за порушення зобов'язань.

З метою забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань між
позивачем та ОСОБА_4 укладено договір
поруки.

Проте відповідачі свої зобов'язання
перед позивачем належним чином не
виконали. Вимога, пред'явлена щодо
виконання зобов'язання залишена без
задоволення. Заборгованість, що
виникла через порушення зобов'язань за
кредитним договором станом на 03 липня
2012 року становить 21 476,55 доларів США, з
яких: 8 901,61 доларів США - заборгованість
за кредитом; 11 522,45 доларів США -
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 31,29 доларів США -
штраф (фіксована частина); 1 021,20 доларів
США - штраф (процентна складова).

Рішенням Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 18
квітня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в
розмірі 21 476,55 доларів США, що станом на
18 квітня 2013 року становить 171 597 грн 65
коп. У решті позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Додатковим рішенням Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 26 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість в розмірі 21 476,55 доларів
США, що станом на 18 квітня 2013 року
становить 171 597 грн 65 коп., із яких: 8 901,61
доларів США, що становить 71 123 грн 87 коп.
- заборгованість за кредитом; 11 522,45
доларів США, що становить 92 064 грн 38 коп.
- заборгованість за процентами за
користування кредитом; штрафи
відповідно до договору: 31,29 доларів
США, що становить 250 грн 01 коп. -
фіксована частина; 1 021,20 доларів США, що
становить 8 159 грн 39 коп. - процентна
складова.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 24 жовтня 2013
року рішення та додаткове рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість в розмірі 21 476,55 доларів
США, що станом на 18 квітня 2013 року
становить 171 597 грн 65 коп., із яких: 8
901,61доларів США, що становить 71 123 грн 87
коп. - заборгованість за кредитом; 11 522,45
доларів США, що становить 92 064 грн 38 коп.
- заборгованість за процентами за
користування кредитом; штраф в сумі 31,29
доларів США, що становить 250 грн -
фіксована частина; 1 021,20 доларів США, що
становить 8 159 грн 39 коп. - процентна
складова.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4
просить ухвалені в справі рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позов в частині
стягнення заборгованості із ОСОБА_3,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що позичальником не виконано
зобов'язання за кредитним договором із
повернення кредитних коштів та
відсотків за користування кредитом у
строк, зазначений у кредитному
договорі, та допущено прострочення,
тому поклав на нього обов'язок із
повернення кредитних коштів.

Разом із тим апеляційний суд не
погодився із рішенням суду першої
інстанції в частині відмови в позові до
поручителя ОСОБА_4 та стягнув
заборгованість із ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
солідарному порядку, посилаючись на те,
що договором поруки від 10 липня 2008 року
встановлено п'ятирічний строк
припинення поруки.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна з таких
підстав.

Згідно з п. 11 договору поруки від 10
липня 2008 року № 238010-SOGL останній діє до
повного виконання позичальником
зобов'язань за кредитною угодою. Як
вбачається з п. 7.1 кредитної угоди від 10
липня 2008 року № 238010-SOGL угода діє до
повного виконання обов'язків
позичальника. Як вбачається із п. 1.3
кредитної угоди № 238010-SOGL строк
повернення кредиту і окремих частин
траншів кредиту встановлюється
договорами про видачу траншів кредиту,
а також графіком погашення кредиту і
відсотків, але не пізніше 05 липня 2011
року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Строк виконання зобов'язання за
кредитним договором (основного
зобов'язання) настав 05 липня 2011 року.
Кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'являв
вимоги до поручителя. Повідомлення до
відповідачів з вимогою погасити
прострочену заборгованість датоване 08
липня 2012 року та 13 липня 2012 року
направлене відповідачам, що
підтверджується реєстром повідомлень
про наявність боргу з поштовим
відтиском.

Таким чином, позивач не пред'явив
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання або протягом одного року
від дня укладення договору поруки
вимоги до поручителя, що свідчить про
припинення поруки, і, як наслідок, про
відсутність підстав для солідарного
стягнення заборгованості з боржника та
поручителя.

Апеляційний суд, покладаючи солідарну
відповідальність, зокрема, на ОСОБА_4,
не звернув уваги на те, що п. 12 договору
поруки передбачено п'ятирічний строк
для звернення до суду з вимогою про
захист порушеного права або законного
інтересу, тобто за домовленістю сторін
(ст. 259 ЦК України) збільшено позовну
давність. Разом із тим у спірних
правовідносинах застосуванню підлягає
ч. 4 ст. 559 ЦК України щодо припинення
поруки.

За обставин, коли апеляційним судом не
застосовано норму матеріального
закону, яка підлягала застосуванню,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із залишенням в силі
помилково скасованого рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 24 жовтня 2013
року скасувати, рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 18 квітня 2013
року та додаткове рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 26 липня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко