Справа № 145/128/14-ц Провадження №
22-ц/772/927/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ратушняк І. О.Категорія: 37
Доповідач: Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на рішення Тиврівського районного суду
Вінницької області від 6 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Пилявської сільської ради
Тиврівського району про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Пилявської сільської ради
Тиврівського району про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його
батько ОСОБА_5, після смерті якого
відкрилась спадщина, до складу якої
входить земельна ділянка площею 1,6480 га
на території Пилявської сільської ради
Тиврівського району, що належала
померлому на підставі державного акта
на право приватної власності на землю
серії ЯА № 322894. Він є спадкоємцем
першої черги спадкування за законом.
Інших спадкоємців першої черги
спадкування за законом немає. Він має
намір оформити свої права на спадщину,
однак одержати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі немає
можливості, так як протягом шести
місяців після смерті батька він не
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини. Вважає, що він має
право на спадщину, оскільки від неї не
відмовлявся. Строк для прийняття
спадщини пропустив з поважних причин, а
саме тому, що після смерті батька
знаходився в пригніченому стані,
пов'язаному з тим, що дуже болісно
пережив його втрату; у період з 16
березня 2012 року по 3 квітня 2012 року він
перебував на стаціонарному лікуванні в
Гніванській районній лікарні з приводу
неврологічної хвороби, а шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини до нотаріальної контори
закінчився 1 квітня 2012 року.

В зв'язку з цим просив надати йому
додатковий двохмісячний строк для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Тиврівського районного суду
Вінницької області від 6 лютого 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задоволити і
надати йому додатковий двомісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_5.

Зазначив, що рішення суду вважає
незаконним та необґрунтованим через
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали апеляційну
скаргу, просять її задовольнити.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився і не надав
письмових заперечень на апеляційну
скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення за
таких обставин.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_5, про що свідчить
нотаріально посвідчена копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17
травня 2013 року (а. с. 4).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на земельну ділянку площею
1,6480 га, що розташована на території
Пилявської сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, цільове призначення якої:
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (а.
с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження
(виданого повторно) серії НОМЕР_2 від 15
листопада 1991 року ОСОБА_5 є батьком
позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6),
тобто позивач в силу ст. 1261 ЦК України є
спадкоємцем першої черги спадкування
за законом.

У встановлений законом строк позивач
не подав нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно відповіді Тиврівської
державної нотаріальної контори від 30
січня 2014 року № 112/01-16 спадкова справа
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
не заводилась (а. с. 17).

Відповідно до ст. 1271 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
ОСОБА_2 зазначив, що строк для подання
заяви про прийняття спадщини він
пропустив тому, що після смерті батька
певний час знаходився в пригніченому
стані, пов'язаному з тим, що дуже
болісно пережив його втрату, а з 16
березня 2012 року по 3 квітня 2012 року
перебував на стаціонарному лікуванні в
Гніванській районній лікарні з приводу
неврологічної хвороби, тоді як 1 квітня
2012 року закінчився шестимісячний строк
для подання нотаріусу заяви про
прийняття спадщини.

Із копії витягу із медичної карти
амбулаторного, стаціонарного хворого
ОСОБА_2 від 3 квітня 2012 року вбачається,
що він перебував на лікуванні з 16
березня 2012 року по 3 квітня 2012 року (а. с.
7).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на те, що суд
не визнає поважними зазначені
позивачем причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п. 24 постанови «Про
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК
України. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій
справі у разі відсутності письмової
згоди спадкоємців, які прийняли
спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

По справі встановлено, що інших
спадкоємців до майна померлого ОСОБА_5,
крім позивача, немає; спадкова справа
не заводилась. В зв'язку з цим позивач
зазначив відповідачем у справі
Пилявську сільську раду Тиврівського
району (за місцем відкриття спадщини).

Із заяви відповідача Пилявської
сільської ради Тиврівського району за
№ 28/02-15 від 29.01.2014 року вбачається, що
відповідач визнав позов та не
заперечував проти його задоволення (а.
с. 15).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд зазначені
вимоги закону не врахував та не
зазначив підстав для відмови у
прийнятті визнання позову
відповідачем, а також підстав, з яких
суд вважає, що таке визнання позову
суперечить закону та порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням вищенаведених вимог
закону, визнання позову відповідачем,
відсутності інших, крім позивача,
спадкоємців до майна померлого ОСОБА_5;
а також того, що на дату спливу
визначеного законом шестимісячного
строку для подання заяви про прийняття
спадщини позивач знаходився на
лікуванні, колегія суддів вважає, що
буде справедливо й законно визнати
причину пропуску позивачем строку для
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини поважною
та визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення і неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. 314
ЦПК України ухвалює рішення у випадках
скасування судового рішення і
ухвалення нового.

На підставі викладеного і керуючись ст.
1269, 1270, 1272 ЦК України і ст. 174, 303, 307, 309,
313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тиврівського районного суду
Вінницької області від 6 лютого 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Пилявської сільської
ради Тиврівського району про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини за законом
після смерті його батька ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - два місяці з
моменту набрання рішенням законної
сили.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська