У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання майна особистою приватною
власністю, усунення перешкод у
користуванні майном, визнання особи
такою, що втратила право на
користування житлом, та за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з 15
травня 1996 року до 08 грудня 2010
року. Сторони зареєстровані та
проживають в АДРЕСА_1, у якому позивачу
належить Ѕ частка у вигляді квартири
АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрована в
цьому будинку з 1996 року та на
теперішній час проживає у належній
позивачу частці вказаного будинку, що
перешкоджає йому у здійсненні своїх
прав на володіння, користування та
розпорядження майном.

Не погоджуючись за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним
позовом, вимоги якого під час розгляду
справи уточнила та просила стягнути з
відповідача компенсацію за будівельні
матеріали та оплачені будівельні
роботи, які було здійснено у період
спільного проживання з відповідачем у
розмірі 83 622 грн 50 коп. Крім того.
Просила стягнути з відповідача на свою
користь 12 тис грн на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 14 червня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 28 жовтня 2013 року, в задоволенні обох
позовів відмовлено.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 жовтня 2013 року, яка подана
з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК
України строку.

У касаційній скарзі зазначено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вказаних судових
рішень.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов у
повному обсязі, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, повно
та всебічно дослідив обставини справи
та наявні у справі докази, надав їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 14
червня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Київської області від 28 жовтня
2013 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистою приватною власністю,
усунення перешкод у користуванні
майном, визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,
та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 14 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 жовтня 2013 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак