Справа №
Провадження № 2/263/4455/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.

09 січня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Маріуполя в складі: головуючого судді
Степанової С.В., при секретарі Марцині
Д.С., за відсутністю сторін розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивачка з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. В позовній заяві
зазначено, що шлюб був зареєстрований
24.04.1993 року в місті Маріуполі Донецької
області в міському відділі реєстрації
актів цивільного стану, від якого
сторони мають спільну неповнолітню
дитину – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з позивачкою. Шлюбні стосунки
сторони припинили з листопада 2012 року,
з причини різних поглядів на сімейне
життя та відсутності взаєморозуміння
в родині, тому позивачка просила
розірвати шлюб.

У судове засідання позивачка не
з’явилася, але надіслала до суду заяву
про розгляд справи в її відсутності, на
задоволенні позовних вимог наполягала
по підставам, вказаним в позові.

Відповідач у судове засідання
також не з’явився, але також надіслав
до суду заяву, в якій просив розгляд
справи вести у його відсутності,
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що по справі достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, а також заяви
позивачки та відповідача, в якій вона
визнав позовні вимоги в повному обсязі,
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності не з’явившихся сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України –
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.04.1993
року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в
міському відділі реєстрації актів
цивільного стану м. Маріуполя
Донецької області, актовий запис № 652,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії VІ-НО № 333152 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають спільну
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з
позивачкою та спору з цього приводу
сторони не мають. Шлюбні відносини
подружжя припинило з листопада 2012 року
з причини різних поглядів на сімейне
життя та відсутності взаєморозуміння
в родині. Спору про поділ майна та
місце проживання дитини у сторін не
виникає.

Відповідно ч.3 ст. 109 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

З урахуванням викладених обставин
та з оглядом на те, що відповідач позов
визнав і таке визнання позову прийнято
судом, оскільки не суперечить закону та
не порушує прав, свобод і інтересів
інших осіб, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 104,105, 110,112 СК
України, керуючись ст.ст. 3, 4, 88, 174, ч.2 ст.
197, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (до шлюбу Третяк),
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
мають спільну неповнолітню дитину,
зареєстрований 24.04.1993 року в міському
відділі реєстрації актів цивільного
стану міста Маріуполя Донецької
області, актовий запис № 652 –
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229 грн. 40
коп.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
С.В. Степанова