Справа № 379/1563/13-ц Головуючий у І
інстанції Бабоїд О.М.Провадження №
22-ц/780/1179/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Таращанського районного суду
Київської області від 19 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
непрацездатного подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, в якому, уточнивши
позовні вимоги, просив стягнути з
ОСОБА_1 на свою користь аліменти в
розмірі 350 грн. щомісячно,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з
відповідачкою по справі він перебуває
у шлюбі, зареєстрованому виконкомом
Великоберезянської сільської ради
Таращанського району Київської
області 08 серпня 2008 року, про що вчинено
актовий запис за № 3. Спільних дітей у
сторін немає.

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи
загального захворювання і через
слабкий стан здоров'я потребує
регулярного, постійного лікування та
медичного обстеження, а розмір його
пенсії в 2013 році становив 1062,40 грн.

Кошти, які отримує позивач у вигляді
пенсії, повністю витрачаються ним на
ліки та сплату житлово-комунальних
послуг, а тому він потребує
матеріальної допомоги.

9 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_1
переїхала проживати за іншою адресою і
з цього часу позивач не отримує від
дружини будь-якої допомоги, проживає з
матір'ю та батьком, які також є
пенсіонерами.

Оскільки ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, має дохід та може
надавати допомогу, а ОСОБА_2 потребує
матеріальної допомоги, позивач і
просив суд ухвалити рішення про
задоволення його позову.

Рішенням Таращанського районного
суду Київської області від 19 грудня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на його утримання в розмірі 300
грн. щомісячно, починаючи з 09.09.2013 року
до 01.06.2014 року, тобто строку
встановлення групи інвалідності. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що сторони по справі перебувають у
шлюбі, зареєстрованому виконкомом
Великоберезянської сільської ради
Таращанського району Київської
області 08 серпня 2008 року, про що вчинено
актовий запис за № 3 (а.с.7). Від даного
шлюбу сторони по справі дітей не мають.

З 01.06.2011 року до 01.06.2014 року позивачу
ОСОБА_2 встановлено 2 групу
інвалідності, що підтверджується
довідкою МСЕК серії КИО - 1 № 362295,
виданою Білоцерківською
кардіологічною медико-соціальною
експертизою (а.с.8). Відповідно до
зазначеної довідки МСЕК позивач
непридатний до регулярної трудової
діяльності.

Розмір пенсії ОСОБА_2 в 2013 році
відповідно до довідки УПФУ у
Таращанському районі № 747 від 30.08.2013
року становив 1062,40 грн. (а.с.49).

Відповідач ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, мала доходи за 2012
рік в розмірі 53000,00 грн., тобто приблизно
4417 грн. в місяць, даних про дохід за 2013
рік немає.

Також встановлено, що з 9 серпня 2012
року сторони по справі проживають
окремо і з цього часу позивач не
отримує від дружини матеріальної
допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має
той із подружжя, який є непрацездатним,

потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
І, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи не
забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Частиною 3 ст.79 СК України
встановлено, що якщо один із подружжя
одержує аліменти у зв'язку з
інвалідністю, сплата аліментів триває
протягом строку інвалідності. У разі
подання відповідного документа про
продовження строку інвалідності,
стягнення аліментів продовжується на
відповідний строк без додаткового
рішення суду про це.

Оскільки позивач по справі є
непрацездатним в зв»язку із
встановленням йому 01.06.2011 року 2-ої
групи інвалідності, та є таким, що
потребує надання матеріальної
допомоги, оскільки його доходи не
забезпечують йому прожитковий мінімум,
встановлений законом, зважаючи на те,
що відповідач може надавати позивачу
матеріальну допомогу, висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
до задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
аліментів є законним та обґрунтованим.

Погоджується колегія суддів і з
розміром аліментів, визначених судом
першої інстанції, оскільки судом при
визначенні цього розміру було
враховано вимоги ст. 80 СК України,
відповідно до якої аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів одного із
подружжя суд визначає з урахуванням
можливості одержання утримання від
повнолітніх дочки, сина, батьків та з
урахуванням інших обставин, що мають
істотне значення. З урахуванням
наявності у позивача двох повнолітніх
дітей та батьків, суд першої інстанції
позов ОСОБА_2 задовольнив частково та
стягнув з ОСОБА_1 на його користь
аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно,
починаючи з дня звернення з позовом до
суду та до закінчення встановленого
йому МСЕК строку інвалідності.

Доводів, які б спростували
законність і обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга відповідача
не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Таращанського районного суду
Київської області від 19 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: