Справа № 110/18/14
У Х В А Л А

"13" січня 2014 р.

Суддя Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим Литвиненко В.П.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, зацікавлені особи –
Виконавчий комітет м.
Красноперекопськ, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення

У справах окремого провадження на
заявника на підставі ст. 10 ЦПК України
покладається обов'язок довести суду
наявність або відсутність певних
обставин, тобто в заяві обов'язково
мають бути зазначені ті докази, якими
заявник доводить існування певних
юридичних обставин, що підтверджують
необхідність встановлення факту, що
має значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК
України, справи окремого провадження
розглядаються судом з додержанням
загальних правил, встановлених цим
Кодексом, за винятком положень щодо
змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду цих справ
встановлені цим розділом.

Зазначена заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням ст. ст. 119 - 120 та глав 1 і 4
розділу VІ ЦПК України, а саме не
вказано і не надано доказів на
підтвердження викладених у заяві
обставин і заявлених вимог.

Відповідно до ст. 119 ЦПК
України заява повинна містити: …
виклад обставин, якими позивач
(заявник) обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав
для звільнення від доказування;
перелік документів, що додаються до
заяви. Заява повинна відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

За ст. 258 ЦПК України у заяві
про встановлення факту, що має юридичне
значення, повинно бути зазначено: 1)
який факт заявник просить встановити
та з якою метою; 2) причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують цей факт; 3) докази, що
підтверджують факт. До заяви
додаються докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини, і довідка
про неможливість відновлення
втрачених документів.

Також, відповідно до п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року (зі змінами
та доповненнями), вирішуючи питання про
прийняття заяв про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
судам необхідно враховувати, що ці
заяви повинні відповідати як загальним
правилам щодо змісту і форми
позовної заяви, встановленим ст. 119
ЦПК, так і вимогам щодо її змісту,
передбаченим ст. 258 ЦПК.

Якщо в заяві не зазначено, який
конкретно факт просить встановити
заявник, з яких причин неможливо
одержати або відновити документ, що
посвідчує даний факт, якими доказами
цей факт підтверджується або до заяви
не приєднано довідки про неможливість
одержання чи відновлення необхідних
документів, суддя відповідно до ст. 121
ЦПК постановляє ухвалу про залишення
заяви без руху і надає заявникові строк
для виправлення недоліків.

У разі невиконання цих вказівок заява
вважається неподаною і повертається
заявникові, про що суддя постановляє
мотивовану ухвалу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК
України заява, подана без додержання
вимог, викладених у статтях 119 - 120 ЦПК
України, підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

Керуючись ст. 119, 120, 121, 208-210, 293 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, зацікавлені особи –
Виконавчий комітет м.
Красноперекопськ, ОСОБА_2 – залишити
без руху.

Надати строк п’ять днів з дня
отримання заявником ухвали для
усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у
зазначений строк заяву вважати
неподаною та повернути заявникові з
доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_3