АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2355/14
Головуючий 1-ої інстанції -
Справа № 646/7315/13-ц
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів - Крилової Т.Г., Маміної О.В.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення
Червонозаводського районного суду
міста Харкова від 18 вересня 2013 року по
справі за позовом комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року КП «ХТМ» звернулось до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просило стягнути з відповідачів
заборгованість за послуги
центрального опалення в сумі 5977,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог, КП
«ХТМ» посилалось на те, що відповідачі
мешкають в квартирі АДРЕСА_1. В період з
01.11.2003 року по 30.06.2013 року утворилась
заборгованість по сплаті ними
комунальних послуг, так як за надані
послуги відповідачами не
здійснювалась оплата, незважаючи на
попередження.

Заочним рішенням Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 18.09.2013
року позовні вимоги КП «ХТМ» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з централізованого опалення
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь КП «ХТМ» заборгованість зі
сплати комунальних послуг в сумі 5977,12
грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь КП «ХТМ» судовий збір в сумі
229,40 грн.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 18.09.2013 року та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимо , за їх безпідставністю,
відмовити.

Посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції фактичних
обставин справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Зазначених вимог закону суд при
ухваленні рішення не дотримався.

Задовольняючи позовні вимоги КП «ХТМ»,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявними у справі доказами
встановлено, що між позивачем та
відповідачами фактично склалися
правовідносини з приводу надання
послуг по теплопостачанню в будинку, де
знаходиться квартира відповідачів.
Відповідно до ч.5 ст.202 ЦК України до цих
правовідносин застосовується загальні
положення про зобов'язання, які
містяться у ст. 509 цього Кодексу, а отже
формальна відсутність, відповідного
письмового договору між сторонами у
даному випадку не спростовує обов'язку
відповідачів сплатити позивачу
заборгованість.

З таким висновком суду погодитися
неможна, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи.

До такого висновку судова колегія
прийшла виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 згідно з договором
купівлі-продажу від 12.01.1996 р. був
власником 24/100 частин комунальної
квартири АДРЕСА_1.

Згідно з договором дарування від 26.10. 2005
року ОСОБА_1 подарував зазначену
частину квартири ОСОБА_3

Зареєстрованим у даній частині
квартири значиться ОСОБА_1 з 23.04.1996 р. та
ОСОБА_2 з 17.11.2011 р.

Стягуючи солідарно заборгованість по
наданню послуг з центрального опалення
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.11.2003
року по 30.06.2013 року у сумі 5977, 12 грн., суд
першої інстанції не встановив фактичні
обставини справи, належним чином
доводів позивача не перевірив,
розглядаючи справу у відсутності
відповідачів допустив неповноту
судового розгляду.

Як вбачається з зазначеного вище
ОСОБА_1 до 26.10.2005 року був власником
частки квартири та самостійно ніс
відповідальність за оплату
комунальних послуг. Заборгованість
станом на вказаний час становила (в
межах позовних вимог з 01.11.2003 р.) 481,46 грн.

Разом з тим зазначена сума не підлягає
стягненню з ОСОБА_1 у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності. Звернувся до суду КП «ХТМ» з
даним позовом у серпні 2013 року, а з
заявою про видачу судового наказу
позивач звертався до суду у жовтні 2012
року.

Справа розглядалась у відсутності
ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі
посилається на застосування судом
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі,є
підставою для відмови у позові.

З питанням про поновлення строку
позовної давності позивач до суду
першої інстанції не звертався.

Апеляційний суд розглядає справу в
межах позовних вимог.

Як пояснила у судовому засіданні
апеляційного суду представник
апелянта, ОСОБА_1 невідома особа на
призвище «ОСОБА_2», як він міг значитися
зареєстрованим у квартирі він не знає.

Разом з тим, суду надані докази про
зміну власника квартири з жовтня 2005
року, який також повинен нести у першу
чергу відповідальність за оплату
наданих послуг з центрального
опалення.

Разом з тим, власник опалюваного
житлового приміщення до участі у
справі залучений не був.

Суд апеляційної інстанції позбавлений
можливості залучати до участі у справі
інших осіб, які не були у встановленому
порядку залученими судом першої
інстанції. Оскільки вирішується
питання щодо прав та обов'язків особи,
яка не залучена до участі у справі, це є
підставою для відмови у позові. Позивач
не позбавлений можливості звернутися
до суду з новим позовом.

Зазначених фактичних обставин, суд
першої інстанції не перевірив, не
встановив коло осіб, які користуються
наданими позивачем послугами.

При роз'ясненні сторонам вимог ст. 10
ЦПК України, клопотань на встановлення
відповідних обставин та правовідносин,
які виникли між сторонами, суду не
заявлено.

Посилання представника позивача, що
вони виходять з даних, які їм надає КП
«Жилкомсервіс» судова колегія до
уваги не приймає, оскільки саме на
позивачеві лежить обов'язок надати
докази щодо фактичних обставин у
справі.

Оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, згідно
зі ст. 309 ЦПК України, судова колегія
скасовує рішення суду першої інстанції
та відмовляє у задоволені позову КП
«ХТМ « у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317,
319ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 18
вересня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: