Справа № 240/1266/13-ц р.
Номер провадження № 2/240/40/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянув в порядку письмового
провадження в залі суду в с.
Олександрівка

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
земельними ділянками,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом, зазначаючи, що його мати -
ОСОБА_5, є власником двох земельних
ділянок ,площею по 5,47 га ,що
підтверджується державними актами на
право власності на земельні ділянки
серії ЯГ № 363002 та серії ЯЖ № 429455 .
Кадастрові номери земельних ділянок
::02:000:0544 та :02:000:0545.

1 квітня 2013 року вона надала позивачу в
користування зазначені земельні
ділянки, що розташовані на території
Новоолександрівської сільської ради
Олександрівського району Донецької
області.

22 липня 2013 року позивач звернувся з
заявою до ТОВ «Донбасгеоземлеустрій»
про встановлення меж земельних ділянок
в натурі , закріплення їх межовими
знаками та виготовлення технічної
документації.

Зазначені роботи були виконані та
інформація про право власності на
земельні ділянки були внесені до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

У вересні-жовтні 2013 року позивач
встановив, що з північної сторони
земельних ділянок знищені межові знаки
та є сліди заїзду
сільськогосподарської техніки, що
перешкоджає позивачу в подальшому
користуватися земельними ділянками.

Пізніше було встановлено, що межі були
порушені відповідачем ОСОБА_3, який не
погоджувався з встановленими межами
земельних ділянок . Зверненням до
комісії Новоолександрівської
сільської ради з питань врегулювання
земельних спорів не вдалося
врегулювати спір, тому позивач
вимушений звернутися до суду з заявою
про зобов'язання ОСОБА_3 не провадити на
спірних земельних ділянках
сільськогосподарських та інших робіт
без його дозволу.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача у відшкодування завданої
йому протиправними діями відповідача
моральної шкоди в сумі 4000 грн. та
стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та пояснили, що відповідач має земельну
ділянку, яка межує з земельними
ділянками ОСОБА_5 Склалося так, що
частину ділянки,яка належить останній,
відповідач ОСОБА_3 помилково вважає
своєю власністю . Втім, оспорюючи межу
земельної ділянки відповідач не
звертався до відділу Держземагенства
в Олександрівському районі задля
належного оформлення права власності ,
складання необхідної технічної
документації та встановлення межі
своєї ділянки,наполягаючи на своїх
власних вимірюваннях.

Натомість позивач, звернувся до
відповідної організації та оформив всю
технічну документацію, межі земельної
ділянки були закріплені на місцевості
межовими знаками.

Право власності ОСОБА_5 на спірні
земельні ділянки внесені до державного
реєстру прав, а межі земельних ділянок
внесені до публічної кадастрової карти
України. За таких обставин відповідач
не має підстав порушувати встановлену
межу і повинен відшкодувати позивачу
моральну шкоду в розмірі 4000 грн.,
завдану необхідністю звернення за
захистом прав до сільської ради,
контролювати стан земельних ділянок.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 у
позивача підвищився артеріальний тиск,
він знаходиться у пригніченому стані.

Відповідач та його представник позов
не визнали, зазначаючи, що вони мають
сумнів щодо правильності встановлення
меж ділянок, якими користується
позивач, бо чітко не встановлені межі
населеного пункту. Позивачем не
доведено, що виділені йому в
користування земельні ділянки
знаходяться поза межами населеного
пункту, як це повинно бути. Крім того,
ОСОБА_3 не був запрошений позивачем під
час встановлення меж спірних ділянок,
незважаючи на те, що позивач є
власником суміжної земельної ділянки,
що є грубим порушенням.

Відповідач наполягає, що користується
земельною ділянкою, яка надана йому у
власність для обслуговування жилого
будинку відповідно до державного акту
на землю, виданому у 1996 році. Він дійсно
восени користувався
сільськогосподарською технікою на
своїй земельній ділянці. ОСОБА_1
безпідставно вважає спірну частину
ділянки власністю його матері - ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові докази, суд встановив
наступне.

28 грудня 2007 року ОСОБА_5 на підставі
розпорядження голови
Олександрівської
райдержадміністрації від 21 лютого 2006
року № 51 був виданий державний акт
серії ЯГ № 363002 на право власності на
земельну ділянку, площею 5,47 га, що
розташована на території
Новоолександрівської сільської ради
Олександрівського району Донецької
області, зареєстрованому в книзі
записів реєстрації державних актів за
№ 4. Земельній ділянці присвоєний
кадастровий № :02:000:0544.

а.с 12

13 квітня 2009 року ОСОБА_5 на підставі
розпорядження голови Олександрівської
райдержадміністрації від 26 вересня 2008
року № 342 був виданий державний акт
серії ЯЖ № 429455 на право власності на
земельну ділянку, площею 5,47 га, що
розташована та території
Новоолександрівської сільської ради
Олександрівського району Донецької
області, зареєстрованому в книзі
записів реєстрації державних актів за
№ 9 . Земельній ділянці присвоєний
кадастровий № :02:000:0545.

а.с. 11

23 квітня 2013 року право власності
ОСОБА_5 на зазначені земельні ділянки
за встановленими кадастровими
номерами внесено до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
позначене на публічній кадастровій
карті України.

а.с. 9-10

14 серпня 2013 року ОСОБА_5 затвердила
погоджене з виконавцем робіт в особі
директора ТОВ «Донбасгеоземлеустрій»
технічне завдання на встановлення меж
земельних ділянок в натурі ( на
місцевості) за кадастровими номерами :
№ :02:000:0544 та № :02:000:0545 та
виготовлення технічної документації.

а.с. 15

Відповідно до акту встановлення
межових знаків земельних ділянок від 14
серпня 2013 року представником ТОВ
«Донбасгеоземлеустрій» в присутності
представника власника земельної
ділянки ОСОБА_1 та суміжних
землевласників: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
представника орендаря суміжних
земельних ділянок ОСОБА_9 та
представника голови
Новоолександрівської сільської ради
Москаленко Н.М. встановлені межі
земельних ділянок ОСОБА_5 в натурі.

Межі земельних ділянок на місцевості
закріплені межовими знаками та
переданіпредставнику землевласника -
ОСОБА_1 під охорону, межові знаки
закріплені тимчасовими межовими
знаками у вигляді дерев'яних кілків,
якими закріплено земельну ділянку.

Усі кути повороту земельних ділянок
закоординовані в системі координат 63р
(1963 року).

Зовнішні межі погоджені з суміжними
власниками землі та
землекористувачами.

а.с. 26

Акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання від 14 серпня 2013 року,
укладений між представником
землевласника ОСОБА_1 та представником
виконавця робіт - ТОВ
«Донбасгеоземлеустрій», погоджено
начальником відділу
Держкомземагенства в
Олександрівському районі Донецької
області.

а.с. 21

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до
довіреності від 1 квітня 2013 року має
право терміном до 1 квітня 2023 року
користуватися або здавати в оренду
належні ОСОБА_5 земельні ділянки за
кадастровими номерами № :02:000:0544
та № :02:000:0545 .

а.с. 8

Під час користування ОСОБА_1 цими
земельними ділянками в
жовтні-листопаді 2013 року виникло
спірне питання щодо межі, суміжної з
землевласниками ОСОБА_3, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та заїзду на земельну ділянку
ОСОБА_5 важкої сільськогосподарської
техніки, що підтверджене актом
обстеження земельних ділянок по
врегулюванню земельних відносин
Новоолександрівської сільської ради.

а.с. 29.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердив, що
дійсно використовував важку
сільськогосподарську техніку на
спірній частині земельної ділянки ,
яку він вважає своєю власністю.

На доказ відповідач надав
державний акт на право приватної
власності на землю , виданому йому 26
листопада 1996 року на підставі рішення
Новоолександрівської сільської ради
Олександрівського району № 106 від 25
вересня 1996 року щодо права власності на
земельну ділянку, розміром 0,7454 га, на
території с. Єлізаветівка ( для
обслуговування жилого будинку - 0, 2500 га
та ведення підсобного господарства -
0,4954 га).

а.с.38

Крім того, відповідач посилається на
кадастрову зйомку належної йому
земельної ділянку, виготовленої на
замовлення відповідача товарною
біржею «Мегаполіс» м. Краматорськ. Як
зазначено на цій карті, частина
земельної ділянки ( по лінії ГВ), що
знаходиться у власності відповідача за
державним актом, виведена з його
фактичного користування.

а.с.59
Вирішуючи спір,суд виходив з
наступного.

Відповідно до вимог ст.22 ЗК України ,
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право. Приступати до
використання земельної ділянки, в тому
числі на умовах оренди, до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує право власності або право
користування землею, забороняється.

Як вбачається з наданих письмових
доказів, межі земельних ділянок, що
надані позивачу в користування були
землевпорядними організаціями
виділені в натурі (на місцевості) та
закріплені межовими знаками. Будь-яких
невідповідностей щодо їх
місцерозташування не встановлено.
Право власності земельних ділянок , що
належать ОСОБА_5 належним чином
зареєстроване, земельним ділянкам
присвоєний кадастровий номер та
відомості внесені до державного
реєстру прав.

Натомість ОСОБА_3, наполягаючи на тому,
що частина земельної ділянки ( по лінії
ГВ за кадастровою зйомкою), належить
йому за державним актом, не обґрунтував
яким саме чином ним було встановлено
місцезнаходження його ділянки без
встановлення меж на місцевості.

Як пояснив опитаний в судовому
засіданні ОСОБА_13- завідувач сектору
державного земельного кадастру
відділу Держземагенства в
Олександрівському районі Донецької
області, межі земельних ділянок, за
державними актами, що були видані у 1996
роках , в тому числі, ОСОБА_3, підлягали
корегуванню під час внесення даних до
земельного кадастру та присвоєння
кадастрових номерів. Земельній ділянці
відповідача кадастровий номер не
присвоєний, технічна документація щодо
встановлення її меж на місцевості у
відділі відсутня, таким чином, відсутні
документи, які б з достовірністю
вказували про місце розташування
земельної ділянки відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України,
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

Згідно ст.. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

З пояснень сторін, даних акту
обстеження земельних ділянок комісії
з врегулювання земельних відносин від
7 листопада 2013 року вбачається, що
відповідач, заїхав на земельну ділянку
ОСОБА_5, залишивши сліди на обробленій
земельній ділянці у виді колій.
Відповідач вважає, що надалі має право
користуватися спірною частиною
ділянки на власний розсуд. На підставі
викладеного, суд вважає, що позов в
частині вимог щодо усунення перешкод у
користуванні позивачем земельною
ділянкою шляхом заборони відповідачу
заїзду сільськогосподарською технікою
на спірні земельні ділянки підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, суд враховує, що
відповідно до ст.. 23 ЦК України , особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Позивач посилається, що моральна шкода
завдана йому необхідністю звернення за
захистом прав до сільської ради,
необхідністю контролювати стан
земельних ділянок від зазіхань
відповідача. Крім того, у позивача
підвищився артеріальний тиск
внаслідок конфлікту, він знаходиться у
пригніченому стані.

Згідно ст.ст.57,60 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести у суді ті
обставини, на які вона посилається ,як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Доказами є будь-які
фактичні дані ,на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин , що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін, та інших обставин
,які мають значення для вирішення
справи .

Підтримуючи позов в частині стягнення
завданої моральної шкоди, позивач
посилається, щовлітку 2013 року були
виділені земельні ділянки на
місцевості, до користування якими він
приступив. А у вересні-жовтні 2013 року
він побачив з північної сторони
земельних ділянок сліди
сільськогосподарської техніки у виді
колій. Щодо знищення межових знаків,
позивач не впевнений, що це зробив саме
відповідач.

Позивач не посилається , що йому була
завдана матеріальна шкода, не навів
доказів погіршення стану свого
здоров`я та не довів наявність
причинного зв'язку з цими обставинами.

Таким чином, позивач, будучи
зобов'язаним доказати, що внаслідок
дій відповідача, йому спричинена
моральна шкода, не зробив цього, тому
позов в частині стягнення моральної
шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Щодо вимог позивача про стягнення
на його користь витрат на правову
допомогу в сумі 800 грн., то вони
задоволенню не підлягають з
урахуванням наступного.

На підставі ч. 1 ст. 84 ЦПК
України,витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних
з оплатою правової допомоги, входить
до предмета доказування по справі.

На підтвердження цих обставин
суду наданий укладений між сторонами
договір про надання правових послуг
адвокатом від 25 листопада 2013 року.

а.с.32

Крім того, позивач повинен надати
документи, оформлені в установленому
законом порядку, що свідчать про
оплату ним гонорару( квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку , касові
чеки ). До складу витрат включаються
лише фактично сплачені стороною
витрати.

Позивачем додано до матеріалів
довідку адвоката про фактичну сплату
гонорару в сумі 800 грн., але немає
переліку та розрахунку виконаних робіт
з визначенням розміру ціни послуг та
порядку розрахунку.

За таких обставин немає підстав
для стягнення на користь позивача
витрат за надання йому правової
допомоги.

Керуючись ст.ст. 23,1167, 386 ЦК України,
ст.ст. 22, 152 ЗК України, ст. ст. 10, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні земельними
ділянками задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_1
земельними ділянками за кадастровими
номерами: :02:000:0544 та :02:000:0545,
що належать ОСОБА_5 та розташовані в с.
Новоолександрівка Олександрівського
району Донецької області шляхом
заборони заїзду сільськогосподарською
технікою на зазначені земельні
ділянки.

Стягнути з ОСОБА_3 ,який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоолександрівка
Олександрівського району Донецької
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові
витрати ,пов'язані зі сплатою судового
збору у сумі 229(двісті двадцять дев'ять)
гривень 40 копійок

В іншій частині позову
відмовити.

Рішення суду набирає чинності після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга може бути
подана позивачем до апеляційного суду
Донецької області через
Олександрівський районний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду.

Суддя
Щербак Ю.В.