Суддя: Марченко Н. Ю.
Справа № 253/985/14-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2014 року
Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки Донецької області в складі:
головуючого-судді Марченко Н.Ю. при
секретарі Сердцовій К.Є., за участю
представника заявника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівка скаргу
ОСОБА_2 на бездіяльність відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку (заінтересована
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Драйв»), -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду зі скаргою, заявник
ОСОБА_2 посилається на те, що 19 січня 2012
року Центрально-Міським районним судом
м. Горлівки був виданий виконавчий лист
на підставі рішення суду від 27 липня 2011
року про стягнення з ТОВ «Драйв» на
його користь 30702,40 грн. 15 липня 2013 року
державним виконавцем державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у місті
Донецьку було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
зазначеного виконавчого листа.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Таким чином, державний
виконавець був зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. 27 січня 2014 року він
дізнався, що державний виконавець в
порушення вимог закону не провів
виконавчі дії з виконання рішення в
повному обсязі, а саме: не ввійшов до
займаних боржником приміщень задля
виявлення належного йому майна з метою
його подальшої реалізації (п. 4 ч. 3 ст. 11
Закону), не звернувся до суду з поданням
про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду керівника
боржника за межі України (п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону), не звернувся до правоохоронних
органів з поданням про притягнення
керівника боржника до кримінальної
відповідальності за ознаками злочину,
передбаченого ст. 382 КК України (ст. 90
Закону) тощо. Бездіяльністю державного
виконавця порушено його права як
стягувача. Просить визнати незаконною
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку в період з 15 липня
2013 року по 15 січня 2014 року при
примусовому виконанні рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 27 липня 2011 року про
стягнення з ТОВ «Драйв» на його користь
30702,40 грн.; зобов'язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у місті
Донецьку негайно вжити передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» заходи примусового
виконання рішень та вчинити виконавчі
дії в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 доводи скарги
підтримав та пояснив, що на час
ознайомлення стягувача з матеріалами
виконавчого провадження у січні 2014
року були відсутні жодні документи про
вчинення виконавчих дій, крім
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Представник відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду був повідомлений завчасно
належним чином, про що в матеріалах
справи наявне поштове повідомлення.
Від начальника відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку надійшла факсом заява про
відкладення скарги у зв'язку з великим
навантаженням. Разом з тим, суд визнає
неповажною причину неявки
представника відділу державної
виконавчої служби у судове засідання,
оскільки останній є юридичною особою
та має у своєму штаті відповідну
кількість службовців. Крім того, ч. 1 ст.
386 ЦПК України передбачено, що скарга
розглядається у десятиденний строк.
Враховуючи, що дана скарга тривалий час
розглядається судом, судовий розгляд
неодноразово відклався, представник
відділу державної виконавчої служби в
судове засідання жодного разу не
з'явився, при цьому копія скарги з
доданими до неї документами вручена
відділу 11.02.2014 року, тобто останній мав
достатньо часу для підготовки та
подання своїх заперечень проти скарги
та доказів на спростування доводів
заявника, суд вважає можливим
проводити судовий розгляд у
відсутності представника відділу
державної виконавчої служби на
підставі наявних у справі даних та
доказів.

Представник заінтересованої особи -
ТОВ «Драйв» у судове засідання також не
з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши представника заявника,
дослідивши матеріали скарги, вважає, що
скарга є обґрунтованою та підлягає
задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Судом встановлено, що рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 27 липня 2011 року з ТОВ
«Драйв» на користь ОСОБА_2 стягнуто
30702,40 грн.

19 січня 2012 року Центрально-Міським
районним судом м. Горлівки на підставі
вказаного рішення суду був виданий
виконавчий лист № 2-2623/2011.

15 липня 2013 року постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку відкрито виконавче
провадження № 38886661 про стягнення на
користь ОСОБА_2 з ТОВ «Драйв» 30702,40 грн.

Частиною 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно статті 11 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 30
Закону державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Як зазначено в статті 1 Закону
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За приписами статті 27 Закону у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону
заходами примусового виконання рішень
є, зокрема, звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника тощо.

Статтями 10, 60 ЦПК України
передбачено, що особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Державною виконавчою службою
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку не надано суду
доказів вжиття протягом встановлено
законом строку заходів та дій,
направлених на своєчасне та повне
виконання рішення суду про стягнення з
ТОВ «Драйв» на користь ОСОБА_2 коштів у
сумі 30702,40 грн.

Як вбачається з матеріалів
скарги, відділом державної виконавчої
служби Калінінського районного
управління юстиції у м. Донецьку копія
скарги ОСОБА_2 була отримана 11 лютого 2014
року, разом з тим до теперішнього часу
відділ державної виконавчої служби не
надав суду доказів на спростування
доводів заявника, не надав суду
доказів, що ним був вжитий комплекс
заходів та виконавчих дій, спрямованих
на примусове виконання рішення суду, що
суд розцінює як відсутність у
державної виконавчої служби доказів
проведення виконавчих дій з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче
провадження було відкрито 15 липня 2013
року державний виконавець був
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення суду протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
тобто до 15 січня 2014 року.

До теперішнього часу рішення суду
про стягнення з ТОВ «Драйв» на користь
ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 30702,40 грн.
не виконано. Доказів вжиття державною
виконавчою службою заходів та дій,
направлених на виконання рішення, та
неможливості провести виконавчі дії з
виконання даного рішення протягом
строку, встановлено законом, з
об'єктивних причин, які не залежать від
державного виконавця, суду не надано.
Таким чином, державною виконавчою
службою Калінінського районного
управління юстиції у м. Донецьку
порушено вимоги Закону, які
зобов'язують державного виконавця
провести виконавчі дії щодо
своєчасного та у повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання, чим,
у свою чергу, порушуються права
стягувача на отримання присуджених
грошових коштів з ТОВ «Драйв».

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За наведених підстав суд вважає,
що скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити,
визнати неправомірною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку при виконанні
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від 27 липня 2011 року про
стягнення з ТОВ "Драйв" на користь
ОСОБА_2 30702 грн. 40 коп. та зобов'язати
вжити всі передбачені Законом України
"Про виконавче провадження" заходи для
примусового виконання вищевказаного
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 209-210, 386-387 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку (заінтересована
особа - ТОВ «Драйв») задовольнити.

Визнати неправомірною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку при виконанні рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 27 липня 2011 року про
стягнення з ТОВ «Драйв» на користь
ОСОБА_2 30702 грн. 40 коп.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку вжити всі передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»
заходи для примусового виконання
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від 27 липня 2011 року про
стягнення з ТОВ «Драйв» на користь
ОСОБА_2 30702 грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки протягом п'яти днів з дня її
оголошення. Особи, які брали участь у
справі і не були присутні під час
оголошення ухвали, мають право подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Н. Ю.
Марченко