Справа № 369/3766/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/450/14 Доповідач у 2
інстанції КасьяненкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
17 червня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Арсенал", третя
особа : Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" про стягненя страхового
відшкодування,-

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом
посилаючись на те, що 29.09.2008 року між ним
та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений
кредитний договір для придбання
транспортного засобу.

29.09.2011 року між ним та СК «Арсенал
Страхування» був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту, предметом якого
виступали майнові інтереси
страхувальника (Вигодонабувача)
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням автомобілем
«Тойота», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить позивачеві
на праві приватної власності.

Вигодонабувачем по даному договору
страхування виступав ПАТ «Укрсоцбанк».

28.09.2012 року до вказаного договору
страхування була укладена додаткова
угода, якою, був визначений наступний
період страхування з 29.09.2012 року по
28.09.2013 року.

10.10.2012 року автомобіль, який є предметом
страхування було викрадено.

Про вказаний факт він повідомив
страховика та виконав усі необхідні
обов'язки, визначені договором
страхування.

18.12.2012 року між ним та СК «Арсенал
Страхування» був підписаний договір
про передачу права власності.

Вказаним договором страховик визнав,
що подія, яка мала місце 10.10.2012 року є
страховим випадком та п. 2.1 даної угоди
зобов'язався здійснити виплату
страхового відшкодування на користь
ПАТ «Укрсоцбанк».

03.02.2013 року, страховик направив на його
адресу лист, яким повідомив, що
відмовляє у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з
невиконанням вимоги п. 24.2.3 договору
страхування.

Оскільки до настання страхового
випадку, страховик був проінформований
про втрату у березні 2013 року свідоцтва
про реєстрацію ТЗ та видачу дубліката,
тому просив стягнути із страхової
компанії на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
страхове відшкодування у сумі 141965,75
грн.

В подальшому змінивши позовні вимоги,
просив стягнути суму страхового
відшкодування на свою користь у
розмірі 29 549, 64 грн. та стягнути з ПАТ
«Арсенал Страхування» на свою користь
суму страхового відшкодування у
розмірі 112 416,11 грн. шляхом
перерахування на балансовий рахунок
в ПАТ « Укрсоцбанк».

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
червня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким стягнути з ПАТ «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» на його
користь суму страхового відшкодування
у розмірі 29549,64 грн. та у розмірі 112416, 11
грн посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 29.09.2008 року
між ОСОБА_1 та ІІАТ «Укрсоцбанк» був
укладений Кредитний договір на
купівлю автотранспортного засобу
автомобіля марки Тоуоtа Ргаdо, 2008 року
випуску. Протягом 2008-2012 року між
позивачем та СТ «Арсенал Страхування»
був укладений договір добровільного
страхування наземного
транспорту, предметом якого
виступали майнові інтереси
страхувальника (вигодонабувача)
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням зазначеного
автомобіля «Тойота», -д.р.н. АІ 4777 ВХ.

Вигодонабувачем по даному договору
страхування виступав ПАТ «Укрсоцбанк».

28.09.2012 року до вказаного договору
страхування була укладена додаткова
угода якою був визначений наступний
період страхування з 29.09.2012 року по
28.09.2013 року. При цьому, було
зазначено що автомобіль позивача
належить йому на підставі свідоцтва
про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2.

Однак, 10.10.2012 року предмет страхування
автомобіль позивача ОСОБА_1 був
викрадений. По факту незаконного
заволодіння транспортним засобом, за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.
289 КК України була порушена кримінальна
справа.

Про вказаний факт позивачем було
повідомлено відповідача і подано до
страхової компанії заяву про настання
події що має ознаки страхового випадку,
при цьому серед документів наданих до
«СК «Арсенал страхування» було подано
інше свідоцтво про реєстрацію
автомобіля, ніж те про яке було
зазначено в додатковій угоді, а саме
свідоцтво № НОМЕР_3, яке ОСОБА_1 отримав
у березні 2012 року замість втраченого та
про що не повідомив страховика при
укладенні додаткової угоди.

03.02.2013 року відповідач «СК «Арсенал
страхування» відмовив у виплаті
страхового відшкодування у зв'язку з
вказаною подією, посилаючись на
порушення позивачем вимоги п. 24.2 3
договору страхування, оскільки
останній не повідомив страховика про
заміну реєстраційних документів.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові суд обґрунтовано виходив з
положень ст.ст.15,16, 526,979,989 ЦК України,
ст.ст 8,21,26 ЗУ « Про страхування» та
прийшов до правильного висновку, що
позивачем були надані неправдиві
відомості щодо свідоцтва про
реєстрацію застрахованого
транспортного засобу, які не дозволили
страховику належним чином оцінити
ступінь страхового ризику, який
прийняв страховик при страхуванні
цього автомобіля, що є одночасно і
наданням неправдивих відомостей про
об'єкт страхування, та порушенням п.
24.2.3. договору страхування.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному
розгляді справи не встановлено .

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростовували висновки
суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
17 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: