РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Мамалуй М.В.

при секретарі
Черкасовій О.В.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Венідіктова Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Добропілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Добропільське
сортонасінницьке підприємство" про
стягнення заборгованості та
припинення договору оренди земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Добропільське
сортонасінницьке підприємство" (далі -
ТОВ "ДСП") про стягнення заборгованості
та припинення договору оренди
земельної ділянки. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 27 грудня 2010 року між
ОСОБА_3 та відповідачем був укладений
договір оренди земельної ділянки (далі
- Договір). ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 07 липня 2012 року
вказана земельна ділянка перейшла у
спадщину до позивача - ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 170 ЦК України та ст. 32
Закону України "Про оренду землі"
позивач вважає себе належним
правонаступником по вказаному
Договору. Вважає, що розмір орендної
плати 1500 грн., при вартості землі на
момент укладення Договору - 65221,26 грн.,
не відповідає вимогам Указу Президента
України від 19 серпня 2008 року, оскільки
нормативно-грошова оцінка землі на
теперішній час складає: 121274,42 грн.
Відповідачем відмовлено в укладені
додаткової угоди щодо зміни розміру
оренди. Крім того, відповідачем не була
сплачена орендна плата за 2013 рік, хоча
п. 9, 11 вказаного Договору передбачена
її сплата до 01 січня за звітний рік.
Таким чином позивач вважає, що
відповідачем безпідставно не виконані
обов'язки за Договором, а тому на
підставі п. 37 Договору та ст.ст. 24, 32
Закону України "Про оренду землі"
просить стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 1500 грн.;
достроково припинити дію Договору
оренди земельної ділянки від 27 грудня
2010 року шляхом розірвання.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги частково. Відмовився
від вимог щодо стягнення
заборгованості, оскільки відповідачем
були здійснені виплати по вказаним
зобов'язанням. Наполягає на розірванні
Договору оренди земельної ділянки від
27 грудня 2010 року.

В судовому засіданні представники
відповідача Шаров В.С., який є
директором ТОВ "ДСП", та Венідіктов Е.М.,
що діє на підставі довіреності, позовні
вимоги не визнали. Вказали, що позивач
не є стороною за Договором, а тому не
може вимагати внесення змін до
договору чи вимагати розірвання
Договору; відповідач не виконав
зобов'язання по сплаті орендної плати,
оскільки позивач не звертався до
підприємства. Просять у позові
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи суд встановив
наступне.

Договір оренди земельної ділянки (паю)
сільськогосподарського призначення
був укладений 27 грудня 2010 року між
орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ТОВ
"Добропільське сортонасінницьке
підприємство" (а.с.18-20). Відповідно до
умов вказаного Договору була передана
в строкове (на 10 років) платне
користування земельна ділянка для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Криворізської сільської ради
Добропільського району Донецької
області, площею 5,38 га (п.2), нормативна
грошова оцінка на момент укладення -
65221,26 грн. (п.5), орендна плата в розмірі
1500 грн. у грошовій формі - один раз на
рік до 01 січня за звітний рік (п.п.9. 11),
розмір орендної плати переглядається
один раз на два роки, зокрема, при
підвищені цін (п.13). Зміни умов договору
здійснюються у письмовій формі за
взаємною згодою сторін (п.35), дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за взаємною згодою сторін
або рішенням суду внаслідок
невиконання стороною обов'язків
передбачених договором, та внаслідок
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом (п.37). Перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи не є підставою
для зміни чи розірвання Договору, у
разі смерті фізичної особи право на
орендовану земельну ділянку
переходить до спадкоємців, які
використовують цю земельну ділянку
разом з орендарем (п.39). Сторона, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності, якщо вона доведе,
що це порушення сталося не з її вини
(п.41).

Відповідно до акту приймання-передачі
орендареві була передана земельна
ділянка за кадастровим номером
:09:000:0461, державний акт на право
власності на землю серії ДН №155853
(а.с.21-24).

Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ДН №155853 виданий
25 липня 2007 року ОСОБА_3 щодо земельної
ділянки площею 5,3800 га, розташованої на
території Криворізської сільської
ради Добропільського району Донецької
області, кадастровий номер
:09:000:0461. Відповідно до
нотаріального напису на вказаному
державному акті: 07 липня 2012 року видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом на підставі якого право
власності на земельну ділянку
переходить до ОСОБА_1 (а.с.11). Право на
спадщину також підтверджено
свідоцтвом та витягом про реєстрацію в
Спадковому реєстрі (а.с.9-10).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є
правонаступником за Договором оренди
земельної ділянки (паю)
сільськогосподарського призначення
від 27 грудня 2010 року, з переходом до
нього прав та обов'язків як
орендодавця.

Стосовно вимог позивача щодо
розірвання Договору, суд вважає їх
такими, що не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до пояснень представника
орендаря - умови Договору виконувалися
належним чином, в т.ч. своєчасно та в
установленому розмірі виплачувалася
орендна плата, окрім плати за 2013 рік,
оскільки не було звернень за її
отриманням, що не спростовано
позивачем.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
"Про оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Така ж правова позиція висловлена у
Постанові Верховного Суду України від
12 грудня 2012 року.

На підставі наведеного суд вважає, що
відсутні підстави для дострокового
припинення дії Договору оренди
земельної ділянки шляхом розірвання, а
тому у цих позовних вимогах слід
відмовити. Позивач відмовився від
вимог щодо стягнення заборгованості,
оскільки відповідачем були здійснені
виплати по цим вимогам.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Добропільське сортонасінницьке
підприємство" про стягнення
заборгованості та припинення договору
оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом 10 днів з дня його
проголошення, до апеляційного суду
Донецької області через
Добропільський міськрайонний суд
Донецької області.

Повний текст рішення складено 17
березня 2014 року в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя
М.В.Мамалуй

12.03.2014