Єдиний унікальний номер 269/2148/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1226/2014
Головуючий в 1 інстанції: Нікішин
Доповідач Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2014 року

Колегія суддів апеляційного суду
Донецької області в складі:

головуючої: Біляєвої
О.М.

суддів: Хейло
Я.В., Корчистої О.І.

при секретарі:
Попченко В.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» на рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки від 09 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» про захист прав споживачів ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ПАТ КБ «Приват Банк» про захист прав
споживачів мотивуючи свої вимоги тим,
що ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва
про право на спадщину від 22 лютого 2013
року, позивач отримав право на спадщину
- грошові вклади з відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходяться у відділенні Донецького РУ
ПАТ КБ «Приват банк», на ім'я ОСОБА_3, а
саме: 29.04.2008 року депозит, договір -
SAMDN5550, рахунок - НОМЕР_1, сума на
рахунку - 3039,42 доларів США; 23.02.2012 року
SAMDN5326, рахунок - НОМЕР_2,
заборгованість клієнта перед банком
становить - 1994,99 гривень. 01.03.2013 року
позивач звернувся до банку з заявою про
видачу належних йому грошей та
виявилось, що на депозитному рахунку,
який належав спадкодавцю знаходиться
сума у розмірі 4288,85 доларів США, які
позивач просив видати у повному обсязі.
Відповідач виплатив позивачу 2688,75
доларів США, що на 1354,11 доларів США менш
чим на депозитному рахунку. На скаргу
позивача з вимогою дати пояснення чому
були сплачені не всі гроші з
депозитного рахунку, відповідач надав
відповідь, що інформація яку просить
надати позивач є банківською
таємницею. Просив суд стягнути з ПАТ КБ
«Приват банк» на свою користь 1354,11
доларів США безпідставно списаних
коштів.

Рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки від 09 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приват Банк»
про захист прав споживачів задоволено.
Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_2 10823,40 гривень. Вирішено
питання щодо сплати судового збору.

В апеляційній скарзі Банк оспорює
обґрунтованість цього судового
рішення, ставить питання про його
скасування та доводи апеляційної
скарги зводяться до того, що суд
неповно з'ясував всі обставини справи,
які мають значення для правильного
вирішення спору, рішення винесено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного
суду представник відповідача ПАТ КБ
«ПриватБанк» доводи апеляційної
скарги підтримав та просив її
задовольнити , рішення суду скасувати.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
її відхилити.

Апеляційний суд, заслухав
доповідача, сторони, вивчив матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_3 29.04.2008 року уклав із
банківською установою відповідача
договір банківського вкладу
SAMDN5550, стандарт 9 місяців, сума 3000
американських доларів (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом виданого державним
нотаріусом Третьої Макіївської
державного нотаріальної контори
Великановою Н.О. спадкоємцем померлого
ОСОБА_3 є ОСОБА_2. Спадщина складається з
грошових вкладів з належними до них
відсотками та компенсаційними
нарахуваннями по депозитному договору
SAMDN5550 від 29.04.2008 року , поточна сума
3039,42 грн.

Заборгованість клієнта перед банком по
договору від 23.02.2012 року складає
1994,99грн. (а.с.6).

З квитанції від 01.03.2013 року вбачається,
що спадкоємцю померлого банком було
виплачено фактично сума у розмірі 2688,75
доларів США.

З роздруківки руху коштів особового
рахунку померлого ОСОБА_3 за період з
29.04.2008 року по 03.03.2014 року вбачається, що
27 лютого 2013 року було списано у рахунок
погашення простроченої заборгованості
1274,97 доларів США.

Як пояснив у судовому засіданні
представник банку вказана сума була
направлена на погашення особистої
простроченої заборгованості
представника ОСОБА_2. уповноваженого
отримати кошти, на підставі його заяви
про погашення, яка не збереглася.

Представник ОСОБА_2 у судовому
засіданні пояснив , що він дійсно мав
особисту заборгованість перед Банком,
але був уповноважений ОСОБА_2 на
отримання належних йому у порядку
спадкування коштів та з заявою про
погашення з цих коштів своїй власної
заборгованості не звертався.

Відповідно до частини першої статті 1058
ЦК України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 512 ЦК України самостійною
підставою заміни кредитора в
зобов'язанні є правонаступництво.

Відповідно до частини другої статті 608
ЦК України зобов'язання припиняється
смертю кредитора, якщо воно є
нерозривно пов'язаним з особою
кредитора. Проте у зобов'язаннях, не
пов'язаних з особою кредитора, смерть
не призводить до припинення
зобов'язань, а відбувається перехід
прав і обов'язків від фізичної особи,
яка померла, до інших осіб -
спадкоємців.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1228 ЦК України встановлено
право вкладника розпорядитися правом
на вклад у банку (фінансовій установі)
на випадок своєї смерті, склавши
заповіт або зробивши відповідне
розпорядження банку (фінансовій
установі).

Право на вклад входить до складу
спадщини незалежно від способу
розпорядження ним (частина друга
статті 1228 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 1060 ЦК
України договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно із частиною п'ятою статті 1061 ЦК
України проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунку
вкладника з інших підстав.

Оскільки сторонами спірного договору
банківського вкладу є банк (боржник) і
вкладник (кредитор), а зобов'язання
банку виплачувати проценти на суму
вкладу не є нерозривно пов'язаним з
особою вкладника, то таке зобов'язання
відповідача не припиняється внаслідок
смерті вкладника, входить до складу
спадщини та триває до моменту
фактичного повернення коштів
спадкоємцям.

Саме до цього зводяться правові
висновки, що висловлені Судовою
палатою у цивільних справах Верховного
Суду України в постановах від 4 вересня
2013 року та від 18 вересня 2013 року, які
згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для судів, що зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 суд першої
інстанції, всупереч доводів
апеляційного скарги, обґрунтовано
виходив з того, що Банк порушив права
позивача на отримання належних йому в
порядку спадкування коштів зі всіма
відсотками та компенсаційними
нарахуваннями на день , що передує дню
повернення коштів.

Сума яка належала до виплати складала
4288,85 доларів США та Банком не
оспорювалася.

Суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку, що кошти у розмірі
1354,11,11 доларів США списані безпідставно
та стягнув з урахуванням офіційного
курсу долару на час розгляду справи
10823,40 гривень.

Апеляційним судом встановлено, що
фактично було списано безпідставно
1274,97 доларів США, але відповідно до ст.303
ЦПК України суд апеляційної інстанції
переглядає рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а в цієї
частині рішення суду не оскаржується.

Крім того, з врахуванням курсу долару
США на час розгляду справи еквівалент
1274,97 доларів США складає вже більшу
суму ніж стягнуто судом першої
інстанції.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги правових
висновків суду не спростовують та не
містять підстав з якими законодавство
пов'язує можливість зміни або
скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308,314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

У х в а л и в :

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Совєтського районного суду
м. Макіївки від 09 грудня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: