Номер провадження 22-ц/775/2501/2014
Єдиний унікальний номер 259/203/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/2501/2014
Головуючий у 1 інстанції Ларіонова Н.М.
Доповідач Гусєв В.В.
І М Е Н Е М У
06 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді
суддів
Гусєва В.В., Іванової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Куйбишевського районного суду міста
Донецька від 28 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
Рішенням Куйбишевського
районного суду міста Донецька від 28
січня 2014 року позов задоволено. Шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після
шлюбу залишено сторонам прізвища:
позивачу «ОСОБА_1», відповідачу
«ОСОБА_2».

Не погодившись з рішенням суду
відповідач ОСОБА_1 звернувся до
апеляційного суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову.
Апелянт вважає можливим збереження
родини, для чого потрібен час для
примирення.

В судовому засіданні
апеляційного суду позивач ОСОБА_2
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Обгрунтованим вважається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановленні обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона забов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06 листопада
2010 року між сторонами укладено шлюб,
від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
подальше сумісне життя та збереження
сім*ї неможливе і не відповідає
інтересам позивача, сім*я розпалася
остаточно.

Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану.

Згідно ст. 3 СК України сім*ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін,
встановленим фактам і доказам дав
вірну правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

При встановленні зазначених
фактів і постановленні рішення судом
не було порушено норм процесуального
права та правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
стосовно невжиття судом заходів для
примирення не відповідають обставинам
справи.

Виходячи з положень Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" передбачене ч. 1 ст. 111 СК
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191
ЦПК). Судам слід використовувати надану
законом можливість відкласти розгляд
справи для примирення подружжя,
особливо за наявності неповнолітніх
дітей. При визначенні строку на
примирення суд заслуховує думку сторін
та враховує конкретні обставини
справи. Якщо після закінчення
призначеного судом строку примирення
подружжя не відбулося і хоча б один з
них наполягає на припиненні шлюбу, суд
вирішує справу по суті.

З матеріалів справи вбачається,
що ухвалою Куйбишевського районного
суду міста Донецька від 26 листопада 2013
року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було надано строк
для примирення тривалістю два місяця
(а.с.17).

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
при розгляді цієї справи норм
матеріального чи процесуального права
та невідповідності висновків суду
обставинам справи, то підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Куйбишевського
районного суду міста Донецька від 28
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді