Справа № 0907/2-1591/2011
Провадження № 22-ц/779/717/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Вакарук В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів:
Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.

секретаря: Драганчук
У.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акційного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, особа, якій за
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб - орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про стягнення боргу за договором
про надання споживчого кредиту та
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Івано-Франківського
міського суду від 03 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ПАТ «Укрсиббанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором про
надання споживчого кредиту та
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Ухвалою Івано-Франківського
міського суду від 27 липня 2012 року
позивача-ПАТ «УкрСиббанк» замінено на
правонаступника за даними
зобов'язаннями - приватне акціонерне
товариство «Дельта Банк».

Ухвалою цього ж суду від 30.04.2013
року до участі у справі залучено в
якості особи, якій за законом надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб-орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 03 грудня 2013 року частково
задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_2, особа, якій за законом надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб-орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
стягнення боргу за договором про
надання споживчого кредиту та
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту в сумі 664819 грн. 37 коп. У
задоволення решти позовних відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дельта Банк» 1700 грн. сплаченого
судового збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 1820 судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи в частині
задоволення позову про стягнення
заборгованості, зазначає, що суд
прийшов до неправильного висновку про
те, що зобов'язання, яке виникло на
підставі договору про надання
споживчого кредиту, перейшло до ПАТ
«Дельта Банк». Такий висновок суду не
обґрунтований жодними доказами та є
суб'єктивним припущенням, оскільки
позивачем не доведено своє право
вимоги щодо заборгованості по
кредитному договору, так як відсутні
відомості про передачу зобов'язань
саме по договору споживчого кредиту
ОСОБА_2, умови та обсяг переданих
зобов'язань. Просив рішення суду в цій
частині скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги підтримав з наведених у ній
мотивів, просив її задовольнити,
представник позивача та органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради в
судове засідання не з'явилися з
невідомих суду причин, хоча про день та
час розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, тому колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду тільки в
оскаржуваній частині рішення що
стосується стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про обґрунтованість та
доведеність вимог позивача в частині
стягнення заборгованості у зв'язку з
порушенням умов кредитного договору,
що призвело до виникнення
заборгованості за кредитним договором,
а стосовно вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки, то така є
необґрунтованою, оскільки доказів про
скерування відповідно до ст.ст.33,35
Закону України «Про іпотеку» письмової
вимоги про усунення порушення
основного договору та умов іпотечного
договору та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги суду не надано.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
в частині задоволення позовних вимог
про стягнення боргу за договором про
надання споживчого кредиту є законним
і обґрунтованим з таких підстав.

Встановлено, що 09 жовтня 2007 року між
АКІБ «Укрсиббанк» (ПАТ «Укрсиббанк») та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту, згідно якого банк
надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у
розмірі 78 000 дол. США (у гривневому
еквіваленті 393900 грн.), а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використовувати і повернути Банку
кредит не пізніше 06 жовтня 2028 року у
порядку та на умовах, зазначених у
договорі /а.с.12-23/.

Згідно умов п.1.3.1 кредитного договору,
за використання кредитних коштів
встановлено процентну ставку у розмірі
12,90% річних, а згідно п.1.3.4 кредитного
договору строк сплати відсотків
установлено з 01 до 20 числа кожного
місяця, наступного за тим, за який були
нараховані банком відсотки.

Згідно пункту 4.1. договору, за порушення
позичальником термінів погашення
будь-яких своїх грошових зобов'язань,
банк має право вимагати від
позичальника додатково сплатити банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення,
включаючи день погашення
заборгованості, але не вище розміру,
встановленого чинним законодавством
України на момент нарахування /а.с.12-15/.

З метою забезпечення виконання
кредитного договору 09 жовтня 2007 року
укладено іпотечний договір, згідно
якого іпотекодавець ОСОБА_2 в
забезпечення виконання кредитного
договору передав в іпотеку
іпотекодержателю АКІБ «Укрсиббанк»
нерухоме майно-квартиру №12 по вул.
Вовчинецькій, 124, корп.2, вартістю 398006
грн. /а.с.27-28/.

Відповідно до додаткової угоди від
27.03.2009 року до договору про надання
споживчого кредиту від 09.10.2007 року
змінено схему погашення кредиту. Так,
позичальник зобов'язався повертати
кредит та сплачувати плату за кредит
шляхом щомісячної сплати ануїтетних
платежів у розмірі 815 доларів США 25
числа кожного календарного місяця
строку кредитування /а.с.24/.

Встановлено, що внаслідок неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором, у позичальника ОСОБА_2
станом на 11.05.2010 року виникла
заборгованість перед ПАТ «Укрсиббанк»
у розмірі 664 819,37 грн., в тому числі
основний борг-580 826,75 грн., прострочений
борг-2 416,61 грн., прострочені відсотки-73
647,23 грн., відсотки -0,08 грн., пеня по
основному боргу-268,66 грн., пеня по
відсотках-7160,04 грн., штрафні санкції-500
грн. /а.с.8/.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

За змістом ст.ст.610,611,1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа - кредитодавець,
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з порушенням строків сплати
кредиту та відсотків користування ним,
позивач повідомляв відповідача
листом-вимогою №31 від 17.11.2009 року про
дострокове повернення кредитів та
процентів у зв'язку із належним
виконанням договору про надання
споживчого кредиту від 09.10.2007 року
/а.с.36/.

Із матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду справи в суді 08.12.2011 року
між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ
«ДельтаБанк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимог за
кредитами та заміну кредитора у
зобов'язанні та передано на підставі
акту приймання-передачі прав вимоги за
кредитами від 19.12.2011 року /а.с.75,/ у
зв'язку з чим судом, відповідно до вимог
п.4.3 зазначеного договору та ст.37 ЦПК
України, проведено заміну сторони у
справі, тобто проведено процесуальне
правонаступництво /а.с.71-74/. З цих
підстав не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що позивачем
не представлено жодних відомостей про
передачу зобов'язань саме по договору
споживчого кредиту ОСОБА_2, оскільки
сума боргу по зазначеному кредиту, яка
зазначена в поданій до суду 14.06.2010 року
ПАТ «Укрсиббанк» позовній заяві в
розмірі 664819,37 грн. відповідає стягнутій
судом сумі на користь правонаступника
ПАТ «ДельтаБанк».

За наведених обставин суд прийшов до
правильного висновку про те, що
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору про надання споживчого
кредиту перейшло до ПАТ «Дельта Банк»,
а тому обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту в сумі 664819,37
грн.

Рішення суду в цій частині відповідає
зібраним по справі доказам,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307; 308; 313-315; 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського
суду від 03 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуючий:
В.М. Вакарук

Судді:
П.І.
Проскурніцький

Л.В. Ясеновенко