Справа №493/312/14-ц
Провадження № 2/493/134/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014 року Балтський районний суд
Одеської області в складі:

головуючого-судді
Наумчак Л.І.

при секретарі
Шестун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
відділу освіти Балтської
райдержадміністрації до ОСОБА_1 про
стягнення зайво виплачених грошових
коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених
грошових коштів та просить позов
задовольнити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
ОСОБА_1 працює в навчально-виховному
комплексі «Сінненська загальноосвітня
школа І-ІІ ступенів - дошкільний
навчальний заклад» на посаді
заступника директора
навчально-виховного комплексу з
навчально-виховної роботи.

Даний навчально-виховний заклад був
створений в 2006 році, до складу якого
ввійшли - школа та дитячий садок.

Згідно наказу МОН України № 1205 від
06.12.2010 року «Про затвердження Типових
штатних нормативів загальноосвітніх
навчальних закладів» зареєстрованого
в Мінюсті України від 22.12.2010р. № 1308/18603
зазначено, що посада заступника
директора школи з навчальної,
навчально-виховної роботи вводиться в
школах при кількості 6-9 класів на 0,5
ставки, а більше 6-9 класів - на 1 ставку.

Згідно наказу МОН України № 1055 від
04.11.2010р. «Про затвердження Типових
штатних нормативів загальноосвітніх
навчальних закладів», посада
заступника не передбачена, її функцію
виконує вихователь методист.

Згідно посадової інструкції, на
відповідачку покладені функції
заступника директора і
вихователя-методиста, і її посада
дістала назву «Заступник директора
навчально-виховного комплексу з
навчально-виховної роботи».

У січні 2013 року на нараді, присвяченій
формуванню бюджету на 2014 рік було
оголошено, що у відділі освіти
понадштатно існують посади, в тому
числі і посада відповідачки.

В зв'язку з цим, позивачці необхідно
було нараховувати заробітну плату не в
розмірі повної ставки, а 0,5 ставки.
Оскільки заробітна плата
нараховувалась у розмірі повної
ставки, тому і виникла передплата
коштів, які відповідачка повинна
повернути. Однак в добровільному
порядку вона їх не бажає повертати,
тому відділ освіти звернувся до суду з
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, і
просить їх задовольнити.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що відповідно до наказу
відділу освіти Балтської РДА № 114-К від
12.03.2004 року, її з посади
педагога-організатора (0,5 ст.) та
вчителя російської мови і зарубіжної
літератури (9,5 год.) за суміщенням НВК
«Сінненська ЗОШ І-ІІ ступенів - ДНЗ» за
власною згодою було переведено на
посаду заступника директора з
навчально-виховної роботи (0,5 ст.)
вищезазначеної школи з 15.04.2004 року, та
залишили її на посаді
педагога-організатора (0,25 ст.) і вчителя
зарубіжної літератури (9,5 год.) за
суміщенням.

У вересні 2009 року в зв'язку з виробничою
необхідністю було введено до штатного
розпису педагогічних працівників 0,5 ст.
заступника з навчально-виховної
роботи. В зв'язку з чим, їй було
збільшено навантаження з 0,5 ст. на 1 ст.,
звільнивши її від виконання обов'язків
педагога-організатора (за власною
заявою) та залишивши за нею години
світової літератури. Після чого, їй
було змінено режим роботи, а саме: з 4-х
годин щоденно (0,5 ставки заступника
директора) до 8-ми годин щоденно п'ять
днів на тиждень. Крім того, додано в її
посадові обов'язки зобов'язання, а саме:
спостереження, контроль, методичний
супровід, планування самоосвітньої
діяльності, здійснення атестації
вихователів дитячого садка, вивчення
стану викладання предметів,
спостереження за режимними моментами в
групі дитячого садка, планування та
організацію навчально-виховного
процесу та оздоровлення вихованців
групи дитячого садка.

Покладені на неї обов'язки, вона
виконувала добросовісно, за що і
отримувала заробітну плату. Рішення
про збільшення їй навантаження
приймалося безпосередньо начальником
відділу освіти Балтської РДА,
заробітна плата нараховувалась їй
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з боку роботодавця, тому немає
жодних підстав її повертати. В зв'язку з
цим, відповідачка просить в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представника
позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, оцінивши надані суду
докази, суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до наказу відділу освіти
Балтської РДА № 114-К від 12.03.2004 року,
ОСОБА_1 переведено з посади
педагога-організатора (0,5 ст.) та
вчителя російської мови і зарубіжної
літератури (9,5 год.) за суміщенням НВК
«Сінненська ЗОШ І-ІІ ступенів - ДНЗ» за
власною згодою на посаду заступника
директора з навчально-виховної роботи
(0,5 ст.) вищезазначеної школи з 15.04.2004
року, та залишили її на посаді
педагога-організатора (0,25 ст.) та
вчителя зарубіжної літератури (9,5 год.)
за суміщенням, що підтверджується
копією наказу (а.с. 3).

Відповідно до наказу відділу освіти
Балтської РДА № 515-К від 30.09.2009 року було
введено до штатного розпису
педагогічних працівників НВК
«Сінненської ЗОШ І-ІІ ступенів - ДЗН» -
0,5 ст. заступника з навчально-виховної
роботи, що підтверджується копією
наказу (а.с.5 ).

З пояснень представника позивача і
відповідача вбачається, що згідно
вищевказаного наказу, було прийняте
рішення про збільшення відповідачці
навантаження з 0,5 ст. на 1 ст., звільнивши
її від виконання обов'язків
педагога-організатора (за власною
заявою) та залишивши за нею години
світової літератури, також змінено
режим її роботи, і введені додаткові
обов'язки.

Відповідно до посадової інструкції, на
ОСОБА_1 були покладені функції
заступника директора і
вихователя-методиста, що
підтверджується копією посадової
інструкції (а.с. 2).

Статтею 127 КЗпП України передбачено, що
повернення підприємству зайво
виплачених коштів можливо для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення невитраченого і
своєчасно не поверненого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби, якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування, при звільненні
працівника до закінчення того робочого
року, в рахунок якого він одержав
відпустку, за не відроблені дні
відпустки; при відшкодуванні шкоди,
завданої з вини працівника
підприємству, установі, організації
(ст. 136 КЗпП України).

ч. 1 ст. 97 КЗпП України передбачено, що
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
й розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюється підприємствами,
установами, організаціями самостійно в
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом.

Другим пунктом наказу МОН України № 1205
від 06.12.2010 року «Про затвердження
Типових штатних нормативів
загальноосвітніх навчальних закладів»
передбачено, що керівникам закладів
надається право у разі виробничої
необхідності змінювати штати окремих
структурних підрозділів або вводити
посади (крім керівних), не передбачені
штатними нормативами для даного
закладу, в межах фонду оплати праці,
доведеного лімітними довідками на
відповідний період. Заміна посад
працівників може здійснюватись лише в
межах однієї категорії (педагогічного,
господарсько-обслуговуючого тощо)
персоналу (а.с. 27).

В другому абзаці пункті другому наказу
МОН України № 1055 від 04.11.2010 року чітко
роз'яснено, що необхідно зберегти у
штатних розписах дошкільних
навчальних закладів посади, які були
введені до затвердження цих Типових
штатних нормативів, в зв'язку з цим,
посада ОСОБА_1 не може бути
понадштатною, є цілком законною, а
заробітна плата, яка їй нараховувалася
не являється фінансовим порушенням,
лічильною помилкою чи неправильним
обчисленням (а.с.26 ).

В п.п.1 п.24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
зазначено, що вимоги про повернення
працівником авансу, виданого в рахунок
заробітної плати, і сум, зайво
виплачених внаслідок лічильних
помилок, а також погашення
невитраченого і своєчасно не
поверненого авансу, виданого на
службове відрядження, переведення до
іншої місцевості чи на господарські
потреби, розглядаються судами в тому
разі, коли роботодавець не має
можливості провести відрахування із
заробітної плати у зв'язку з тим, що
працівник оспорює підстави і розмір
останнього, або минув місячний строк
для видання відповідного наказу
(розпорядження), або з інших причин. До
лічильних помилок належать
неправильності в обчисленнях,
дворазове нарахування заробітної
плати за один і той самий період тощо.
Не можуть вважатися ними не пов'язані з
обчисленнями помилки в застосуванні
закону та інших нормативно-правових
актів, у тому числі колективного
договору.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що кошти, які отримувала
ОСОБА_1, нараховані їй на законних
підставах, відповідно до штатного
розпису, наказів МОН України та наказів
начальника відділу освіти Балтської
райдержадміністрації, тому вони не
являються зайво виплаченими, і
поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст. 97, 127, 136 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відділу освіти
Балтської райдержадміністрації до
ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених
грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів.

СУДДЯ: