Придніпровський районний суд
номер справи 711/4203/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - Михальченко
Ю.В.

при секретарі -
Сухомудренко М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі, -

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_7 про
розірвання шлюбу, про стягнення
аліментів на утримання дитини. Свої
вимоги мотивує тим, що 06.04.2010 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 -
Крцаниською службою агентства
громадянського реєстру Республіки
Грузія, актовий запис №8. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. За період
проживання однією родиною між
сторонами почали виникати сварки, під
час яких відповідач застосовував до
неї фізичну силу, в результаті чого
вона була вимушена переїхати проживати
окремо. Крім цього зазначила, що
відповідач матеріально родину не
забезпечував, вони мали різні погляди
на шлюбне життя та несумісні характери.
З 06 квітня 2013 року сторони спільно не
проживають. Вважає, що подальше спільне
життя між сторонами не можливо. Також
зазначає, що відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
дитини. У зв'язку з чим просила
розірвати шлюб між сторонами, та
стягувати з відповідача аліменти на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, від
дня пред'явлення позову до суду та до
досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічно викладеним в
позовній заяві. Наполягала на
розірванні шлюбу, оскільки вважає,
збереження шлюбу не можливим. Просила
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, після розірвання шлюбу
залишити їй шлюбне прізвище та
стягувати з відповідача аліменти у
розмірі 2000 грн.

Відповідач в судове засідання не
з» явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Представник відповідача ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково, та пояснила, що
відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу та стягнення з нього
аліментів на утримання сина. Зазначила,
що відповідач в даний час не працює, а
тому не має можливості сплачувати
аліменти на утримання дитини у
зазначеному позивачкою розмірі, згоден
сплачувати аліменти в розмірі не
більше 100 доларів США або ? частину від
його доходів. Позовні вимоги про
розірвання шлюбу просив задовольнити
та розірвати шлюб між сторонами, вимоги
про стягнення аліментів просив
задовольнити частково, та стягувати з
нього аліменти в вищезазначеному
розмірі.

Суд вислухавши пояснення позивача
та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Судом встановлено наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_7, зареєстрували шлюб 06.04.2010 року
Мтацмінда - Крцаниською службою
агентства громадянського реєстру
Республіки Грузія, актовий запис
№8.

Сторони мають сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач, що встановлено з свідоцтва
про народження.

Відповідно до ст. 24 Сімейного
кодексу України, шлюб засновується на
добровільній згоді жінки та чоловіка.
Примусовість жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

В судовому засіданні встановлено,
що шлюбно-сімейні відносини між
сторонами припинені з 06 квітня 2013 року.

З'ясувавши фактичні
взаємостосунки подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
суд вважає, що подальше сумісне життя
подружжя і збереження шлюбу між ними
неможливо і суперечить їх інтересам.

Задовольняючи позов про
розірвання шлюбу, суд виходить з того,
що добровільність шлюбу - одна з
основних його засад. Шлюб - це сімейний
союз, при цьому слово "сімейний"
засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а
слово "союз", підкреслює договірну
природу шлюбу, яка зумовлює його
добровільний характер. Шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок
його розірвання. Розірвання шлюбу
засвідчує стійкий розлад подружніх
стосунків. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Позивачка скористувалась даним
правом та звернулась до суду з цим
позовом і наполягає на розірванні
шлюбу, відповідач згоден із
розірванням шлюбу, бо фактично сімейні
стосунки припинені.

Збереження шлюбу можливе на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу,
проте сторони не мають наміру зберегти
шлюб.

Спорів з приводу місця проживання
дитини та поділу майна сторони не
мають.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про
стягнення аліментів на утримання
дитини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. У силу
ст.ст. 181, 182 СК України у випадку
невиконання батьками свого обов'язку
утримувати дітей, аліменти
присуджуються за рішенням суду в долі
від доходу їхньої матері, батька і (чи) у
твердій грошовій сумі. Суд вважає, що
відповідач зобов'язаний надавати
дитині утримання, достатнє для
задоволення її розумних потреб,
виходячи зі стану здоров'я дитини, її
матеріального становища. При цьому
суд враховує стан здоров'я і
матеріальне становище відповідача,
та ту обставину, що він є працездатною
особою.

Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня
2006р. «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
«Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення».

Суд, з огляду на те, що батьки
зобов'язані забезпечити дітям
виховання, навчання, розвиток, житло,
приймаючи в увагу матеріальне
становище дитини, а саме те, що вона є
малолітньою, не має іншого доходу і
матеріальне становище відповідача,
який є молодою, працездатною людиною,
інших осіб на утриманні не має, прийшов
до висновку, що з відповідача на
користь позивачки треба стягнути
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 гривень, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Крім того, при призначенні розміру
аліментів, суд враховує, що відповідно
до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір
аліментів на одну дитину не може
бути меншим ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Разом з тим,
згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд
роз'яснює сторонам, що позивачка та
відповідач не позбавлені права у
подальшому звернутися до суду з
позовом про зміну розміру аліментів на
підставі ст. 192 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Згідно із вхідним штампом
Придніпровського районного суду
м.Черкаси позивачка звернулася до суду
із позовною заявою 15.05.2013 року. Таким
чином, з оглядом на вищевказану норму
матеріального закону, аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
потрібно стягувати з відповідача,
починаючи з 15.05.2013 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у
справах про стягнення аліментів суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, необхідно допустити
негайне виконання рішення у межах суми
платежу за один місяць.

З урахуванням ст. 214 ЦПК України
суд, під час ухвалення рішення вирішує,
у тому числі, і питання щодо розподілу
між сторонами судових витрат і вважає
за необхідне стягнути з відповідача
згідно зі ст. 88 ЦПК України та Закону
України «Про судовий збір», що набрав
чинності 01.11.2011 року в доход держави
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. та
на користь позивачки сплачений нею
судовий збір в сумі 114.71 грн.

Керуючись ст.ст. 110,111,112,180,181,182,183,184
СК України, договором між Україною та
Республікою Грузія про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних та кримінальних справах,
ратифікований 22.11.1995 року та на
підставі ст.ст. 10, 14, 61, 212, 213,215,218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7,
зареєстрований 06.04.2010 року Мтацмінда -
Крцаниською службою агентства
громадянського реєстру Республіки
Грузія, актовий запис №8.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця республіка Грузія м.Тбілісі,
громадянина республіки Грузія,
проживаючого АДРЕСА_1, не працюючого на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі 900 грн. щомісячно,
починаючи з 15 травня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця республіка Грузія м.Тбілісі,
громадянина республіки Грузія,
проживаючого АДРЕСА_1, судовий збір в
сумі 229,40 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця республіка Грузія м.Тбілісі,
громадянина республіки Грузія,
проживаючого АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1 судові витрати, сплачений
судовий збір в сумі 114,71 грн.

Державне мито, яке підлягає стягненню
при реєстрації розірвання шлюбу в
органі реєстрації актів цивільного
стану покласти на ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця республіка Грузія м.Тбілісі,
громадянина республіки Грузія,
проживаючого АДРЕСА_1.

Рішення щодо стягнення аліментів
допустити до негайного виконання.

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставленням відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження -
після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасоване.

Повний текс рішення буде
виготовлено 31 грудня 2013 року.

Головуючий Ю. В. Михальченко