Справа № 562/2800/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р.
Здолбунівський районний суд

Рівненської
області

в складі: головуючого судді
Плевако О.П.

при секретарі
Олешицькому Ю.Ю.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

представника третьої
особи -

Управління
Держземагенства

У Здолбунівському
районі Дрозда В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Здолбунові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог: Управління
Держземагенства у Здолбунівському
районі Рівненської області,
Реєстраційної служби Здолбунівського
районного Управління юстиції в
Рівненській області про визнання
державного акту на право власності на
земельну ділянку та скасування його
державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та скасування його
державної реєстрації.

В обґрунтування заявленого позову
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її батько
ОСОБА_6, після його смерті нею було
отримана свідоцтво про право на
спадщину за законом та отримано 42/100
(сорок дві сотих) частки з цілого
житлового будинку з надвірними
будівлями в АДРЕСА_1. 10 жовтня 2012 року
рішенням Здолбунівської міської ради
Рівненської області № 615, їй було
надано дозвіл на розроблення технічної
документації, а в кінці 2012 року
землевпорядною організацією ТзОВ
Земляприватінформ було розпочато
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. Стверджує, що при
ситуації що склалася це зробити
виявилося не можливо, оскільки
визначенні та зареєстровані у системі
координат зовнішні межі земельної
ділянки суміжного землевласника
ОСОБА_3 на місцевості фактично
накладаються на земельну ділянку біля
її будинку, а також зазначає, що
відповідач скористалася смертю ОСОБА_6
та без усяких погоджень незаконно
зареєструвала технічну документацію
та отримала акт на право власності
земельною ділянкою.

А тому просить суд, визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 288103 виданий 20 серпня 2012 року гр.
ОСОБА_3 площею 0, 0367 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні позивач та
її представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просять їх
задоволити.

В судовому засіданні відповідач
та її представник вказали, що позивач
не надала суду належних доказів, а
також те, що державний акт на право
власності на земельну ділянку є
правовстановлюючим документом, який
видається на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт. Тому просять суд у
позові відмовити.

В судовому засіданні представник
третьої особи Управління
Держземагенства у Здолбунівському
районні Рівненської області показав,
що при підписі документів було
погоджено кадастровий план, претензій
в них не було. Управління земельних
ресурсів відповідальності не несе
тому, що в них було технічне завдання.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби Здолбунівського
районного Управління юстиції
Рівненської області у судове засідання
на неодноразові виклики не зявився,
хоча був повідомлений про час та дату
судового засідання належним чином у
встановленому законом порядку. Про
причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін їх
представників, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов до
задоволення не підлягає із слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22 серпня 2012 року ОСОБА_1
набула право власності на 42/100 (сорок
дві сотих) із цілого житлового будинку
з надвірними будівлями, що знаходиться
в АДРЕСА_1, яка належала її батькові
ОСОБА_6

В матеріалах справи відсутні докази, що
підтверджують право власності її
батька ОСОБА_6 на вказану земельну
ділянку.

Рішенням Здолбунівської міської
ради Рівненської області № 615 від 10.10.2012
року, ОСОБА_1 було дано дозвіл на
розроблення технічної документації,
щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно ч.1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку
встановленому, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод або
інтересів. Однак на момент звернення до
суду ОСОБА_1 земельна ділянка в
користування не надавалась, рішення
про надання в користування не
приймалось, а право користування
земельною ділянкою не успадковується.
Тому суд приходить до висновку, що
будь-які права позивача стосовно
земельної ділянки не порушувалися.

Згідно ст. 125 ЗК України, право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації,
а право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації, а у
ч. 3 ст. 125 ЗК України вказано, що
приступати то використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Документом, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою є
державний акт, що встановлено у ч.1 ст. 126
ЗК України.

Зокрема, ст.140 Земельного кодексу
України визначено виключний перелік
підстав для припинення права власності
на земельну ділянку, тому, лише сумніви
позивача, щодо незаконності дій
відповідача не можуть бути підставою
для визнання недійсним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Крім того позивачем, не наведено
жодних фактів, які б підтверджували
заявлені вимоги, щодо порушення ОСОБА_3
процедури приватизації земельної
ділянки.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показав, що він працює директором ПП
Рівне Азимут та виготовляв для ОСОБА_6
технічну документацію з
запропонованим варіантом він
погодився і підписав технічну
документацію. Пізніше звернулася
ОСОБА_3 і для неї документація
виготовлювалася по залишковому
принципу і їй було запропоновано
конфігурацію і розмір земельної
ділянки яка залишилася. ОСОБА_3 також
погодилася на вказаний варіант, однак
ОСОБА_6 не забрав документацію, а
пізніше її забрала його спадкоємиця.

Твердження, що базуються на
припущеннях, судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки це
суперечить ч.4 ст. 60 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб, що
не заявляють самостійних вимог:
Управління Держземагенства у
Здолбунівському районі Рівненської
області, Реєстраційної служби
Здолбунівського районного Управління
юстиції в Рівненській області про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку та
скасування його державної реєстрації
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,
ст. 16 ЦК України та на підставі ст.ст. 91,
96, 103, 125, 126, 152, 158, 198 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання державного акту на
право власності на земельну ділянку та
скасування його державної реєстрації -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Здолбунівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

С у д д я :