Справа № 185/1123/14-ц
Провадження № 2/185/973/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді
Головіна В.О., при секретарі - Шуліка
Н.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
Позивач звернулася до суду з
позовом та просила суд визнати ОСОБА_2
втратившим право користування
житловим приміщенням за адресою
Відповідач в судове засідання
вдруге не з'явився, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про причини неявки суд не
проінформував, заяву про розгляд
справи без його участі суду не надав.
В порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд
визнає, що відповідач не з'явився до
суду без поважних причин. Відповідно
до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Відповідно ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Як встановлено у судовому
засіданні, позивачу на праві власності
належить АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про
право власності на житло від 30
листопада 2000 року (а.с.4).

Крім позивача у спірній
квартирі також зареєстрований
відповідач по справі, колишній чоловік
ОСОБА_2, 1964 року народження. Однак,
відповідач з березня 2013 року не мешкає
у зазначеній квартирі, комунальних
платежів не сплачує, його особисті речі
відсутні, добровільно останній не
бажає знятись з реєстрації за
вищезазначеною адресою.

Зазначені вище обставини
підтверджуються довідкою про
реєстрацію та склад сім'ї від 27 січня
2014року та актом ОСББ «Ленінградська 16»
від 25 січня 2014 року (а.с.5,6).

В зв'язку з тим, що відповідач
добровільно не бажає знятись з
реєстрації у спірній квартирі, позивач
не має можливості реалізувати право на
розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.ст. 71, 72 ЖК
України, відповідач може бути визнаний
судом таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
якщо він не проживає в ньому більш ніж 6
місяців без поважних на то причин.

Таким чином, судом безспірно
встановлено, що відповідач у спірному
житловому приміщенні не проживає без
поважних причин понад шість місяців.

В зв"язку з чим, зібрані у справі докази
та їх оцінка вказують на наявність
підстав для визнання відповідача,
таким, що втратив право користування
спірним житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути судовий
збір у сумі 243,60 грн., понесений
позивачем при подачі позову.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі у сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги, а
особи, які не були присутні при його
оголошенні, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: В. О. Головін