Справа № 192/2629/13-ц
Провадження № 2/192/101/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

голову
ючої - судді Омелюх В.М.,

при
секретарі – Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,
посилаючись на те, що з 01 листопада 2011
року знаходиться у шлюбі з
відповідачем, який зареєстрований
виконавчим комітетом Микільської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №01, в період якого у них
народилася спільна неповнолітня
дитина – донька Єва, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
після припинення сімейно-шлюбних
відносин з відповідачем проживає з нею
та знаходяться на її утриманні.
Відповідач ухиляться від виконання
своїх батьківських обов’язків щодо
утримання дитини, а домовленості щодо
його участі в її утриманні між ними не
досягнуто. Вважає, що з відповідача
необхідно стягнути аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 500
гривень, що відповідатиме
встановленому з 01 січня 2013 року Законом
України «Про державний бюджет України»
прожитковому мінімуму для дітей
відповідного віку, оскільки обоє
батьків зобов’язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, а відповідач, який
має можливість сплачувати аліменти,
участі в утриманні доньки не приймає.

Позивачка, яка належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не
з’явилась, надавши суду письмову заяву
(а.с.16), за якою позов підтримала в
повному обсязі та прохала розглядати
справу у її відсутність.

Відповідач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (а.с.15), у судове засідання не
з’явився, надавши суду письмову заяву
(а.с.17-18), за якою прохав розглядати
справу у його відсутність, позовні
вимоги визнав частково та прохав
стягнути з нього аліменти на утримання
доньки у розмірі 450 гривень щомісячно.

В зв’язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, суд у
відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України
ухвалив здійснювати розгляд справи у
відсутність сторін без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
по наявним у справі доказах.

Суд, дослідивши докази, що маються у
справі, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу
України батьки зобов’язані
матеріально утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони мають
спільну неповнолітню дитину – доньку
Єву, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), яка народилась у
сторін в період шлюбу, який
зареєстровано 01 листопада 2011 року
виконавчим комітетом Микільської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №01 (а.с.4), та яка згідно довідки
Микільської сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області після
фактичного припинення сторонами
сімейно-шлюбних відносин проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні (а.с.6-7), а відповідач
добровільно матеріальну допомогу на
утримання дитини позивачці не надає,
хоча зобов’язаний це робити, при цьому
будь-якої домовленості щодо утримання
спільних неповнолітньої дитини між
сторонами не досягнуто, в зв’язку з чим
аліменти необхідно стягнути з
відповідача в примусовому порядку від
дня пред’явлення позову до досягнення
дитиною повноліття, оскільки права та
обов’язки кожного з батьків є рівними
за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд
відповідно до ст. 182 СК України враховує
часткове визнання позову відповідачем,
матеріальне становище платника
аліментів, який не має постійного місця
роботи, а щомісячний дохід від
виконання періодичної роботи є
мінливим та нерегулярним; стану
здоров’я як відповідача, так і дитини;
її віку, потреб та вважає необхідним у
відповідністю за ст.184 СК України
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 486.00
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, що за розміром
відповідатиме участі відповідача у
матеріальному забезпеченні дитини на
рівні 12 частини встановленого Законом
України “Про державний бюджет України
на 2013 рік” прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, оскільки
права та обов’язки кожного з батьків є
рівними за законом, в тому числі і по
утриманню дитини. Будь-яких інших
доказів на підтвердження
матеріального стану, стану здоров’я як
відносно дитини, так і відносно
відповідача, а також витрат позивачки
на утримання дитини суду не надано, а
судом не встановлено.

Крім цього, в зв’язку з частковим
задоволенням позову, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір, оскільки
позивачка при зверненні з позовом до
суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на Дніпрі
Солонянського району
Дніпропетровської області, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини – доньки Єви,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 486 (чотириста
вісімдесят шість) гривень 00 копійок
щомісячно, починаючи з 25 листопада 2013
року до досягнення дитиною повноліття,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць,
відмовивши в задоволенні решти позову.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 229 (двісті двадцять дев’ять)
гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: суддя