З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 грудня 2014 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Ткаченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним, надалі уточненим, позовом, в якому просить вселити його до квартири АДРЕСА_1, в обґрунтування якого вказав, що 02.06.2008 року, під час його шлюбу із відповідачем, останній Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради було видано ордер на житлову площу у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, на склад сім'ї з трьох осіб: його, відповідача та їхньої малолітньої дочки ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу між ними виникли неприязні стосунки, внаслідок чого відповідач перешкоджає йму проживати у вказаній квартирі, змінивши замки на вхідних дверях, чим порушує його право на проживання в квартирі, і хоча відповідачем було подано до суду позовну заяву про виселення його з квартири, яку рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.08.2012 року було залишено без задоволення, однак потрапити до квартири, в якій він зареєстрований та якою має право користуватись, він не може..
Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2014 року встановлено, що згідно ордеру №49 від 02.03.2008 року відповідачу ОСОБА_2 було надано на сім'ю з трьох осіб: її, позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_1, які й зареєструвались в цій квартирі.

Також цим рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вселилися в квартиру, а після розірвання шлюбу між ними виникли неприязні відносини, через що ОСОБА_1 був змушений піти з квартири.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.08.2012 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2012 року та додаткове рішення суду від 02.07.2012 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення з квартири та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було відмовлено.

Окрім того, цим же рішенням апеляційного суду було встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у квартирі залишилось спільно набуте майно сторін, яке не поділено у судовому порядку, у ОСОБА_1 відсутній ключ від вхідних дверей квартири, тобто ОСОБА_1 не мешкає у спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин.

Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно зі ст. 64, ч. 2 ст. 65, ч. 2 ст. 161 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування житловим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, що проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщенням. До членів сім'ї наймача належать чоловік наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку, що позивач має право користуватися спірною квартирою, а відтак знаходить уточнені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 64, 65, 161 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 15, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Уточнені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1

Повторне заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.