Номер провадження: 22-ц/785/2549/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Виноградової Л.Є.

суддів Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про роз'яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбу, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, вказуючи, що 18 вересня 1982 року нею та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, 20 квітня 2011 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого ОСОБА_3 успадкувала після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 дачний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

22 квітня 2011 року ОСОБА_3 своє право власності на будинок АДРЕСА_1 м. Одесі зареєструвала в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за реєстраційним № 29768130.

У зазначеному будинку також зареєстрований ОСОБА_5 від 15 серпня 2008 року, який мешкає у цьому будинку, повністю займає його зі своїми родичами, а також здає відпочиваючим.

Посилаючись на те, що проживання ОСОБА_5 зі своїми родичами у житловому будинку АДРЕСА_1 м. Одесі, який належить ОСОБА_3, перешкоджає ОСОБА_3 розпоряджатися та користуватися вказаним будинком, ОСОБА_3 просила суд зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати їй у користуванні, розпоряджанні, володінні будинком АДРЕСА_1 м. Одесі, шляхом виселення ОСОБА_5 та проживаючих з ним осіб з цього будинку.

Не погодившись з вказаним позовом, під час розгляду справи, ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом та з урахуванням уточнень до нього посилався на те, що він є далеким родичем ОСОБА_6.

У 2002 році ОСОБА_5 розірвав свій шлюб зі своєю дружиною ОСОБА_7 та з 2003 року по день смерті проживав разом з ОСОБА_6, а саме з початку 2003 року по листопад 2007 року проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі, який належав ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 14 лютого 1997 року. А з листопаду 2007 року в дачному будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі, де також був зареєстрований, який належав ОСОБА_6 на підставі договору міни з доплатою.

Також ОСОБА_5 посилається на те, що у нього з ОСОБА_6 були сімейні відносини, що склались та встоялись, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. При цьому ОСОБА_5 за власні кошти провів за вказаний період капітальний ремонт в обох будинках та за власні кошти надав доплату за дачний будинок.

З 2004 року по день смерті ОСОБА_5 опікувався, матеріальне забезпечував та надавав іншу можливу допомогу ОСОБА_6, який через тяжку хворобу був в безпорадному стані, оскільки не міг самостійне забезпечити умови свого життя, харчуватися, прибирати за собою, тобто самостійно виконувати основні життєві функції, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, всі витрати на утримання, догляд та поховання вказаної особи ніс саме ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на майно, що складалося з дачного будинку АДРЕСА_1 в м. Одесі, а з позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_5 дізнався, що 20 квітня 2011 року свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_6, як спадкоємиці першої черги за законом, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №2 -372 Третьою Одеською державною нотаріальною конторою ОСОБА_8, отримала саме ОСОБА_3.

Посилаючись на ці обставини ОСОБА_5 просив зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом скасувати, а ОСОБА_3 усунути від права на спадкування за законом, оскільки за час життя за життя ОСОБА_6 розповідав ОСОБА_5, що шлюб укладався з метою приховання його нетрадиційних поглядів на стосунки між чоловіками та уникнення відповідальності за гомосексуалізм, після укладання шлюбу вони як чоловік та жінка жодного дня з відповідачкою не проживали, і в них ніколи не виникало подружніх стосунків. За весь час їх сумісного проживання ОСОБА_5 жодного разу не бачив щоб ОСОБА_3 до них приїжджала, та спільних дітей в них немає.

Окрім цього, світогляд ОСОБА_6 по відношенню до стосунків між чоловіком та чоловіком дещо відрізнявся від традиційних та моральних поглядів суспільства, оскільки жінки його не дуже цікавили, а перевагу в спілкуванні та стосунках він надавав саме чоловікам.

ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_6 було відомо, що десь в середині 2007 року, ОСОБА_6 їздив в Київ на зустріч з ОСОБА_3 з метою розірвати шлюб, укладеного між ними.

При цьому, ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_3 взагалі повинна бути усунута від права на спадкування за законом, оскільки починаючи з дня його знайомства з ОСОБА_6 до дня його смерті він жодного разу не бачив його колишню дружину, яка знала про стан здоров'я свого колишнього чоловіка, розуміла, що останні роки життя він знаходився у безпорадному стані, знала про необхідність надання йому допомоги, однак свідомо від цього ухилялась, навіть не цікавилась його самопочуттям, ніякої допомоги від неї не надходило, ані моральної, ані матеріальної, що позбавляє її взагалі права на спадщину, оскільки вона не допомагала і не намагалась допомогти ніяк і нічим своєму колишньому чоловіку який через дуже тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані, ОСОБА_5 просив:

- визнати недійсним шлюб, укладеного 18 вересня 1982 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про що Відділом запису актів громадянського стану по Дарницькому та Дніпровському районах міста Києва зроблено актовий запис за № 2352;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 квітня 2011 року, виданого ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою державним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2-372;

- усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_3 на спадкове майно, залишеного після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- змінити черговість прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнавши за ним право на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги;

- визнати за ним право власності на дачний будинок АДРЕСА_1 в місті Одесі у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, який належав померлому на підставі договору міни від 30 листопада 2007 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_5 - задоволено.

Визнано недійсним шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зареєстрований 18 вересня 1982 року Відділом запису актів громадянського стану по Дарницькому та Дніпровському районах міста Києва, актовий запис за № 2352.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 квітня 2011 року, виданого ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою державним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2-372.

Усунуто від права на спадкування за законом ОСОБА_3 на спадкове майно, залишеного після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Змінено черговість прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнавши за ОСОБА_5 право на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на дачний будинок АДРЕСА_1 в місті Одесі у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, який належав померлому на підставі договору міни від ЗО листопада 2007 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 за участю третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено, в зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбу, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Рішення апеляційного суду Одеської області не скасовано та не змінено Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

02 жовтня 2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся із заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави заяви, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

Судова колегія вважає, що рішення апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року викладено чітко і ясно, виходячи з того, що просила ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013 року про усунення перешкод у користуванні власністю (а.с. 211, т.1), тобто ОСОБА_5 повинен усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 будинком АДРЕСА_1 м. Одесі.

До того ж, суд першої інстанції, визначаючи право власності за ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 м. Одесі не витребував відомостей про осіб, які мешкають, разом із ОСОБА_5, що просила ОСОБА_3 у позовній заяві (а.с. 49, т. 1), суд не притягнув цих осіб до участі у справі, не з'ясував підстави проживання ОСОБА_5 разом з цими особами в будинку АДРЕСА_1 м. Одесі, а апеляційний суд ці процесуальні дії виконувати був не в праві.

Доводи в заяві ОСОБА_3 про те, що рішення суду є незрозумілим для працівників Київського районного суду м. Одеси само по собі не може бути правовою підставою для задоволення заяви.

Керуючись 221 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про роз'яснення рішення апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року залишити без задоволення, в роз'ясненні рішення апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко