Справа № 405/9061/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
« Перший інвестиційний банк», Відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про
звільнення майна з - під арешту ,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, обґрунтувавши його тим, що
вона на підставі рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 18.12.2012
року, яке зареєстровано в ДРП на
нерухоме майно 26.03.2013 року набула у
власність 1/2 частину комплексу
будівель АДРЕСА_1, що складається:
будівлі ААа1-3, к, кр, навісів а1, а2, а3,
гаражу В, навісу Е, убиральні Ж,
вимощення ІІІ, огорожі, №№1, бетонного
майдану І. Старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Красна А.О. 10.04.2013 року склала
акт опису й арешту майна, за яким було
описано та накладено арешт на вказаний
вище комплекс. Тобто, державний
виконавець наклала арешт на майно, 1/2
частина якого належить їй. Просить
звільнити з -під арешту належну на
праві власності їй 1/2 частину комплексу
будівель АДРЕСА_1, що складається:
будівлі ААа1-3, к, кр, навісів а1, а2, а3,
гаражу В, навісу Е, убиральні Ж,
вимощення ІІІ, огорожі, №№1, бетонного
майдану І, накладеного на підставі акту
опису й арешту майна, що був складений
10.04.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Красною А.О.

Позивач та її представник в судове
засідання не з'явилися, представником
позивача надано до суду заяву про
розгляд справи за наявними
матеріалами, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечував
щодо їх задоволення.

Представник відповідача ПАТ « Перший
Інвестиційний Банк» в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, в
задоволенні позову просив відмовити,
зазначив, що вважає вимоги позивача
безпідставними та незаконними,
оскільки обставини, викладені в
позовній заяві, не відповідають
дійсності, а позивач не надала належних
та допустимих доказів, які б
підтверджували ґрунтовність таких
вимог. Нерухоме майно, право власності
на 1/2 частину, якого набула позивач на
підставі рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 18
грудня 2012 року, а саме комплекс
будівель АДРЕСА_1 є предметом іпотеки
згідно іпотечного договору від 14
червня 2007 року, укладеним між ПАТ «
Перший Інвестиційний Банк » та ОСОБА_2.
Такий іпотечний договір був укладений
в якості забезпечення зобов'язань
ОСОБА_2 за кредитним договором №05/07/35-КФ
від 14 червня 2007 року, укладеного між ПАТ
« Перший Інвестиційний Банк » та ОСОБА_2
За умовами вказаного іпотечного
договору ОСОБА_2 було передано в
іпотеку відповідачу об'єкт нерухомості
- комплекс АДРЕСА_1. У зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_2 умов
кредитного договору, 26 листопада

2010 року ПАТ « Перший Інвестиційний Банк
» звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу. 26 квітня 2011 року судом
було ухвалено рішення про задоволення
позовних вимог, яке набрало законної
сили 13 грудня 2011 року. 16 березня 2012 року
старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Красною А.О.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню рішення суду від
26 квітня 2011 року. 19 червня 2012 року
державним виконавцем було проведено
опис та арешт нерухомого майна, а саме -
комплексу будівель АДРЕСА_1, про що
складений відповідний акт опису й
арешту майна від 19 червня 2012 року.
ОСОБА_2 оскаржував дії державного
виконавця та акт опису й арешту майна
від 19 червня 2012 року, проте ухвалою суду
від 28 листопада 2012 року в задоволенні
вимог ОСОБА_2 відмовлено, а ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 16 січня 2013 року ухвалу суду
від 28 листопада 2012 року залишено без
змін. В ході розгляду вказаної справи
було встановлено, що ОСОБА_2, порушуючи
п. 12.2 іпотечного договору, без
письмового погодження з відповідачем,
здійснив самочинне будівництво та
перепланування будівель комплексу
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим змінились
кількісні показники такого комплексу,
а саме - загальна площа комплексу та
площа земельної ділянки, на якій він
розташований. 10.04.2013 року у зв'язку зі
змінами кількісних показників
нерухомого майна боржника, що є
предметом іпотеки за іпотечним
договором, державним виконавцем було
проведено повторний опис й арешт майна,
про що складений відповідний акт опису
й арешту майна від 10 квітня 2013 року, з
зазначенням даних з урахуванням змін.
Акт опису й арешту майна від 10 квітня 2013
року також був оскаржений ОСОБА_2, проте
ухвалою суду від 05 червня 2013 року,
ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні
скарги, а ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2013 року, ухвалу суду від 05 червня 2013
року залишено без змін. При складанні
актів опису й арешту майна від 19 червня
2012 та від 10 квітня 2013 року ОСОБА_2 був
присутній, та не мав зауважень,
заперечень чи заяв з приводу
проведення опису й арешту майна та
складання відповідних актів опису й
арешту. При цьому ОСОБА_2 оскаржував
дані акти опису й арешту майна, та
ухвали суду про відмову у задоволенні
його вимог щодо таких оскаржень. Цим
ОСОБА_2 зловживав своїми
процесуальними правами та вчиняв дії,
які унеможливлюють та ускладнюють
виконання рішення суду від 26 квітня 2011
року. Крім того, під час розгляду позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя, останній приховав факт того,
що спільне майно подружжя, яким є
нерухоме майно, а саме комплекс
будівель АДРЕСА_1 є предметом іпотеки
та передане в іпотеку банку на підставі
іпотечного договору, згідно якого на
таке майно накладено заборону
відчуження. Крім того, ОСОБА_2 приховав
той факт, що на момент розгляду справи
судом, таке майно було описане та
арештоване в ході виконавчого
провадження по примусовому виконанню
рішення суду від 26 квітня 2011 року та
відповідно до складеного акту опису й
арешту майна від 19.06.2012 року щодо такого
майна встановлено обмеження на право
користування та відчуження. Тому
вважає, що даний позов за попередньою
домовленістю між позивачем та ОСОБА_2
покликаний протидії своєчасного та в
повному обсязі вчинення виконавчих дій
по примусовому виконанню рішення суду
від 26 квітня 2011 року, тому і відповідно
вимоги щодо звільнення майна з-під
арешту, накладеного на підставі акту
опису й арешту майна від 10 квітня 2013
року безпідставні та такі, що не
підлягають задоволенню.

Представник відповідача Відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала, в задоволенні позову просила
відмовити, пояснила, що 11.03.2012 року на
адресу відділу примусового виконання
рішень УДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області від
представника стягувача - ПАТ « Перший
інвестиційний Банк » надійшла заява
про примусове виконання виконавчого
листа № 20674/11 від 31.01.2012 року
Ленінського районного суду м.
Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ « Перший інвестиційний
Банк » заборгованості по кредитному
договору №05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року
у розмірі 338 491,96 доларів США, що
відносно гривні

еквівалентно 2 685 832,15 грн., пені у
розмірі 819 211,18 грн., з яких: 700 769,84 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту, 118
441,34 грн. - пеня за прострочення сплати
відсотків, а також про стягнення
судових витрат по справі у розмірі 1820
грн. Керуючись ст. ст. 17, 18, 20, 25 Закону
України « Про виконавче провадження »
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження, про що винесено
постанови від 16.03.2012р., в яких боржнику
надано строк для добровільного
виконання. Копії постанов про
відкриття виконавчих проваджень
направлено сторонам виконавчого
провадження. Згідно довідки ООБТІ за
боржником зареєстровано право
власності на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1, загальна площа земельної
ділянки 13 146,90 кв.м. 19.06.2012 року державним
виконавцем за вказаною вище адресою
проведені виконавчі дії щодо опису й
арешту майна, а саме нежитлова будівля
загальною площею 1815,4 кв.м., яка
розташована на земельній ділянці 13 146,9
кв.м. Боржник звернувся до Ленінського
райсуду м. Кіровограда зі скаргою про
визнання дій неправомірними та
скасування акту опису й арешту майна.
Ухвалою суду від 28.11.2012 року в
задоволенні скарги ОСОБА_2 було
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 16.01.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а
ухвалу Ленінського райсуду м.
Кіровограда від 28.11.2012 року залишено
без змін. Згідно довідки ОКП «КООБТІ»
від 14.06.2012 року видно, що ОСОБА_2
самочинно побудовано склад літ. «Б»
та проведено перепланування в літ. «
А», після чого загальна площа становить
2011,40 кв.м., земельна ділянка - 13 127,91 кв.м.
Відповідно до іпотечного договору від
14.06.2007 року, укладеного між банком та
ОСОБА_2, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором від
14.06.2007 року ОСОБА_2 передав банку в
іпотеку належний йому на праві
власності об'єкт нерухомого майна, а
саме нежитлову будівлю АДРЕСА_1
загальною площею 1815.4 кв.м., яка
розташована на земельній ділянці 13 146,9
кв.м. Згідно витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
ОКП « КООБТІ » 07.06.2007 року загальною
площею 1815,4 кв.м., яка розташована на
земельній ділянці 13 146,9 кв.м. Такі дані
нежитлової будівлі зазначені і у
договорі купівлі - продажу від 25 липня
2006 року. 10.04.2013 року державним
виконавцем в АДРЕСА_1 проведено
виконавчі дії щодо опису й арешту
майна, а саме нежитлова будівля
загальною площею 2011,40 кв.м., розташована
на земельній ділянці 13127,91 кв.м. У
відповідності до ст. 11 Закону України «
Про виконавче провадження » державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку. Тому порушень при виконанні
виконавчого провадження не вбачається,
оскільки державний виконавець діяв в
межах своїх повноважень та відповідно
до вимог чинного законодавства, тому
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 грудня 2012 року в
порядку поділу спільного майна
подружжя визнано за ОСОБА_1 право на 1/2
частину квартири №16 по вул. Миру в м.
Кіровограді та на 1/2 частину комплексу
будівель в АДРЕСА_1 ( а.с. 9 -10 ). Вказане
рішення набрало законної сили 23 січня
2013 року згідно рішення Апеляційного
суду Кіровоградської області ( а.с. 7-8 ).

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року
між ВАТ « Перший Інвестиційний Банк» (
іпотекодержатель ), правонаступником
якого являється ПАТ « Перший
Інвестиційний Банк» та ОСОБА_2 (
іпотекодавець ) було укладено
іпотечний договір, у відповідності до
умов якого договір забезпечує
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
кредитним договором №05/07/35-КФ від 14
червня 2007 року, що був укладений між
іпотекодавцем та іпотекодержателем (
а.с. 39 - 45 ).

Згідно п. 2.1.3 іпотечного договору у
відповідності до Закону України « Про
іпотеку » та інших нормативно -
правових актів України, іпотекодавець
передає іпотекодержателю в іпотеку в
якості забезпечення виконання
іпотекодавцем зобов'язань за кредитним
договором належний

йому на праві власності об'єкт
нерухомості, а саме комплекс під
АДРЕСА_1. Нежитлова будівля
передається разом з усіма при
належностями та поліпшеннями, які
можуть виникнути в результаті
переобладнання/перепланування,
реконструкції та/або добудови споруди
в майбутньому протягом дії цього
іпотечного договору. Згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №14821281 від 07 червня 2007 року,
виданого ОКП « КООБТІ » загальна площа
комплексу будівель становить 1815,40 кв.м.
та складається з: АА1А2Зак-к8- нежитлова
будівля, в- гараж,г-вхід в льох, е -навіс,
Ж- навіс, NN1- огорожа, розташований на
земельній ділянці площею 13146,9 кв.м.
Земельна ділянка, на якій розташований
комплекс будівель не приватизована. У
разі приватизації даної земельної
ділянки іпотекодавець зобов'язується
укласти додатковий договір іпотеки на
земельну ділянку. У разі поділу
комплексу, що є предметом іпотеки за
цим договором, обтяження іпотекою
поширюється на новостворені в процесі
поділу комплексу об'єкти нерухомого
майна.

Пунктами 9.6-9.8 іпотечного договору
передбачено, що права та вимоги третіх
осіб на предмет іпотеки за цим
договором, в тому числі ті, що не
зареєстровані у встановленому
законодавством порядку, відсутні. При
реалізації майна, що є предметом
іпотеки в добровільному або
примусовому порядку не будуть
порушуватись права та інтереси
малолітніх, неповнолітніх та
недієздатних осіб, яких іпотекодавець
зобов'язаний або буде зобов'язаний
утримувати за законом або згідно
договору. Іпотекодавець засвідчує, що
він є одноосібним власником майна, яке
на момент укладання цього іпотечного
договору передане в іпотеку, не
перебуває у податковій заставі, на
нього не накладено арешт, не звернено
стягнення, у зв'язку з укладенням цього
договору не порушуються права
користування третіх осіб як в межах
України, так і за межами України, про що
вказано окремою заявою іпотекодавця,
зміст якої доведено до відома
наступного іпотекодержателя.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області перебуває виконавчий лист
№2-674/11, виданий 31 січня 2012 року
Ленінським районним судом м.
Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ « Перший Інвестиційний
Банк» заборгованості по кредитному
договору №05/07/35-КФ від 14 червня 2007 року
у розмірі 338 491,96 доларів США, що
відносно гривні еквівалентно 2 685 832,15
грн., пені у розмірі 819 211,18 грн., з яких 700
769,84 грн. - пеня за прострочення сплати
кредиту, 118 441,34 грн. - пеня за
прострочення сплати відсотків, а також
про стягнення понесених судових витрат
по справі у розмірі 1820 грн.

У відповідності до ст. 11 Закону України
« Про виконавче провадження »
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Статтею 12 Закону України « Про
виконавче провадження » передбачено,
що сторони виконавчого провадження
мають право ознайомлюватися з
матеріалами виконавчого провадження,
робити з них виписки, знімати копії,
заявляти відводи у випадках,
передбачених цим Законом, оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця з
питаньвиконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, братии участь у
провадженні виконавчих дій,давати
усні та письмові пояснення,
висловлювати свої доводи та міркування
з усіх питань, що виникають у ході
виконавчого провадження, у тому числі
під час проведення експертизи,
заперечувати протии клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

19 червня 2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Красною А.О. було проведено
опис та арешт нерухомого майна, про що
складений відповідний акт опису й
арешту майна від 19 червня 2012 року, на
підставі якого було описано й
накладено арешт на нежитлову будівлю
за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1
815,4 кв.м., яка розташована на земельній
ділянці площею 13 146,9 кв.м. та належить
ОСОБА_2 на праві власності ( а.с. 59-60 ).

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 16 січня 2013
року залишено без змін ухвалу
Ленінського райсуду м. Кіровограда від
28 листопада 2012 року, якою в задоволенні
скарги ОСОБА_2 до ПАТ « Перший
Інвестиційний Банк », старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Красної А.О,
відділу примусового виконання рішень
УДВС Головного управління юстиції у
Кіровоградській області про визнання
неправомірним та скасування акту опису
й арешту майна від 19 червня 2012 року -
відмовлено.

В ході розгляду вказаної справи було
встановлено, що ОСОБА_2 самочинно
побудовано склад літ. «Б» та проведено
самочинно перепланування в літ. «А»,
після чого загальна площа почала
складати 2011,40 кв.м., а згідно довідки ОКП
« КООБТІ» від 14.06.2012 року площа
земельної ділянки у фактичному
користуванні самовільно збільшеної
становить 13127,91 кв.м. Питання про
узаконення самочинного будівництва та
перепланування скаржником не
вирішувалось, згоди на самочинне
будівництво банк не надавав, новий
технічний паспорт не виготовлявся.

10 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області Красною А.О. у зв'язку зі
змінами кількісних показників
нерухомого майна боржника, що є
предметом іпотеки за іпотечним
договором, було проведено повторний
опис й арешт майна, про що складений
відповідний акт опису й арешту майна, з
зазначенням даних з урахуванням змін.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2013 року залишено без змін ухвалу
Ленінського райсуду м. Кіровограда від
05 червня 2013 року, якою в задоволенні
скарги ОСОБА_2 до ПАТ « Перший
Інвестиційний Банк », старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Красної А.О,
про визнання неправомірним та
скасування акту опису й арешту майна
від 10 квітня 2013 року - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 7 Закону України « Про
іпотеку » за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до ст. 23 Закону України « Про
іпотеку » у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою. Особа, до
якої перейшло право власності на
предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Виходячи з наведеного, та враховуючи,
що позивач набувши права власності на
1/2 частину комплексу будівель під
АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки за
іпотечним договором, набула статусу
іпотекодавця, і звернення стягнення на
її частину майна допустиме та законне,
тому відповідно майно, арештоване в
ході здійснення примусового виконання
рішення суду від 26 квітня 2011 року,
згідно акту опису й арешту майна від 10
квітня 2013 року, не може бути звільнене
з-під арешту.

У відповідності до ст. 154 ЦПК України
суд вважає за можливе заходи з метою
забезпечення позову, а саме зупинення
продажу арештованого майна - 1/2 частини
комплексу будівель АДРЕСА_1, накладені
ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 07 жовтня 2013 року -
скасувати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд , -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ПАТ « Перший інвестиційний
банк», Відділу примусового виконання
рішень УДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області про
звільнення з - під арешту 1/2 частини
комплексу будівель АДРЕСА_1, що
складається з будівлі ААа1-3, к, кр,
навісу а1, а2, а3, гаражу В, навісу Е,
убиральні Ж, вимощення ІІІ, огорожі,
№№1, бетонного майдану І, накладеного
на підставі акту опису й арешту майна,
що був складений 10.04.2013 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області Красною А.О.-
відмовити в повному обсязі.

Заходи з метою забезпечення позову, а
саме зупинення продажу арештованого
майна - 1/2 частини комплексу будівель
АДРЕСА_1, накладені ухвалою Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 07
жовтня 2013 року - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.