Провадження № 2/200/101/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
Бабушкінський
районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивач ПАТ «Платинум
Банк» звернувся в суд з позовною заявою
до відповідача ОСОБА_2 про визнання
права власності на предмет іпотеки.

20 грудня 2013 року позивач надав заву про
зміну позивача у справі, якою просив
змінити позивача ПАТ «Платинум Банк»
на позивача ОСОБА_1 за позовом ПАТ
«Платинум Банк» до ОСОБА_2 про визнання
права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013
року позивач ПАТ «Платинум Банк» був
змінений на позивача ОСОБА_1 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банкк» до ОСОБА_2 про
визнання права власності на предмет
іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що між відповідачем та ЗАТ
«Агробанк» був укладений кредитний
договір №60.840.07.14 від 30 травня 2007 року. В
забезпечення виконання зобов'язання за
цим договором був укладений іпотечний
договір №60.840.07.14.1 від 30 травня 2007 року.
В подальшому на підставі договорів про
відступлення права вимоги№20110328-Г від 28
березня 2011 року та №20110328/1-Г від 28
березня 2011 року кредитора за кредитним
договором та іпотеко держателя за
іпотечним договором було змінено на
ПАТ «Платинум банк». В зв'язку з
порушенням термінів повернення
кредитних коштів, та виникненням
заборгованості за їх сплатою банк
змушений був розпочати процедуру
дострокового стягнення
заборгованості. Позивач має право
вимагати визнання за нею права
власності на предмет іпотеки на
підставі договору від 13 вересня 2013 року
про відчуження права вимоги №13/09/13-1,
№13/09/13-2, відповідно до якого до неї
перейшло право вимоги до відповідача
за кредитним договором №60.840.07.14 від 30
травня 2007 року. Просить визнати за нею
право власності на предмет іпотеки :
квартири НОМЕР_3, НОМЕР_4 в житловому
будинку з вбудованим нежитловими
приміщеннями літ. В-25, В1-1, ВІІ-1, в-1 за
адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №60.840.07.14 від 30 травня 2007 року
в розмірі 393 687доларів США 15 центів, що
станом на 20.01.2014 року за офіційним
курсом НБУ складає 3 267 603,35 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
обставини вказані у позові.

Відповідач надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги визнала у повному
обсязі, не заперечувала проти їх
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 30
травня 2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Агробанк»,
правонаступником якого є Закритим
акціонерним товариством "ХОУМ КРЕДІТ
БАНК», правонаступником якого є
Відкрите акціонерне товариством
"ХОУМ КРЕДІТ БАНК», правонаступником
якого є Публічне акціонерне
товариством "ХОУМ КРЕДІТ БАНК» та
фізичною особою - ОСОБА_2, було укладено
кредитний договір № 60.840.07.14 (а.с.8-10).

Відповідно до вищевказаного Договору
позичальник ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 288 000,00 доларів США строком
користування з 30 травня 2007 року по 29
травня 2017 року зі сплатою 15,0% річних за
користування кредитом. Відповідно до
умов Договору, Відповідач
зобов'язується в порядку та на умовах,
що визначені Договором, повертати
Кредит, виплачувати проценти за
користування Кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за договором № 60.840.07.14 від 30.05.2007 року
Закрите акціонерне товариство
"Агробанк", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариством
"ХОУМ КРЕДІТ БАНК» та Відповідач уклали
Договір іпотеки №60.840.07.14.1 від 30.05.2007
року (а.с.12-14).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

В силу вказаних норм 28.03.2011 року
Публічне акціонерне товариство «ХОУМ
КРЕДІТ БАНК» відступило Публічному
акціонерному товариству «Платинум
Банк» відповідно до Договору
відступлення права вимоги №20110328/-Г
свої права вимоги заборгованості за
Кредитним договором (а.с.15-16).

Окрім цього, 28.03.2011 року Публічне
акціонерне товариство «ХОУМ КРЕДІТ
БАНК»та Публічному акціонерному
товариству «Платинум Банк» уклали
Договір про відступлення прав за
іпотечним договором №20110328/1-Г , у
відповідності до п.1.1. якого, сторони
домовились, що разом з відступленням
Прав вимоги заборгованостей по
кредитних договорах від Боржників,
одночасно відступаються права вимоги
за Договором забезпечення (а.с.17-19).

Згідно договорів від 12.09.2013 року №12/09/13-1
про відступлення права вимоги та
№12/09/13-2 про відступлення права вимоги
за іпотечним договором, новим кредитом
по кредитному договору №60.840.07.14 від
30.05.2007 року та іпотечному договору
№60.840.07.14 від 30.05.2007 року стало ТОВ
«Фінансова компанія «Дрім Фінанс».

Згідно договорів від 13.09.2013 року №13/09/13-1
про відступлення права вимоги та
№13/09/13-2 про відступлення права вимоги
за іпотечним договором, новим кредитом
по кредитному договору №60.840.07.14 від
30.05.2007 року та іпотечному договору
№60.840.07.14 від 30.05.2007 року стала ОСОБА_1.

У порушення умов Договору, Відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконала, в результаті чого станом на
13.09.2013 року у неї виникла
заборгованість за кредитом у розмірі 393
687,15 доларів США, що за офіційним курсом
НБУ становить 3 146 741,39 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цьогоКодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що Іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи
захисту цивільних прав та інтересів
судом, в тому числі і визнання права.

Вказана норма кореспондує приписам ст.
346 ЦК України згідно яких право
власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Викладена позиція Банку
підтверджується керівними
роз'ясненнями, що наведенні у п. 39
Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»

Суд вважає, що Позивачем вимога про
визнання права власності на нерухоме
майно - предмет іпотеки, яким
забезпечені вимоги за Кредитним
договором є обґрунтованою та такою що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 58-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності на предмет іпотеки -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 18 листопада 1997 року
Самарським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, РНОКПП
НОМЕР_1) право власності на предмет
іпотеки: квартири НОМЕР_3, НОМЕР_4 в
житловому будинку з вбудованими
нежитловими приміщеннями літ. В-25,, -1, В-1
за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2
(РНОКПП НОМЕР_2) за кредитним договором
№ 60.840.07.14 від 30 травня 2007 року у розмірі
393 687 доларів США 15 центів, що станом на
20.01.2014 року за офіційним курсом НБУ
складає 3 267 603, 35 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_5,
виданий 18 листопада 1997 року Самарським
РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, РНОКПП
НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3219, 00
гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів, починаючи з наступного за
днем його проголошення, а така само
відсутніми в судовому засіданні
особами - за днем вручення копії цього
рішення, шляхом подання апеляційної
скарги до Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
В.О. Циганков