АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/320/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д,

суддів:Заїки В.М., Купельському А.В.,

при секретарі: Чебан
О.М.,

за участю:сторін та
їх представників,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про припинення права власності
на частку в спільному майні та визнання
права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення
права власності на частку в спільному
майні та визнання права власності на цю
частку.

В обґрунтування заявленого позову
посилався на те, що він є власником 5/6
часток квартири АДРЕСА_1, згідно
договору дарування частини квартири,
посвідченого 22 травня 2009 року
приватним нотаріусом ОСОБА_5 Власником
1/6 частки вказаної квартири відповідно
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 10 жовтня 2006 року є ОСОБА_4
Позивач вказував, що спірна квартира
загальною площею - 69,1 кв.м. складається
з трьох кімнат житловою площею 42,0
кв.м.,кухні площею 7,1 кв.м., ванни площею -
2,6 кв.м., туалету площею - 0,9
кв.м.,коридору площею - 11,6 кв.м., кладової
площею - 1,2 кв.м., лоджії площею - 3,7 кв.м.,
відновлена вартість квартири,
відповідно до технічної
характеристики складеної БТІ міста
Хмельницького становить 68 196 грн.

Позивач вказував, що спірна квартира є
неподільною річчю, частка відповідачки
є незначною і не може бути виділена в
натурі, просив припинити право
власності ОСОБА_2 на 1/6 частку в
спільному майні - квартирі АДРЕСА_1,
визнати за ним право власності на 1/6
частку квартири 56, за адресою
вул.Завадського,38 в місті
Хмельницькому, судові витрати по
справі покласти на відповідача.

________________________________________________________________________
______________________

Головуючий у першій інстанції:Приступа
Д.І.
Провадження № 22-ц/792/320/14

Доповідач: Заїка В.М.

Категорія:5

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 12 грудня 2013 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з таким вирішенням
спору, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2

Апелянт вказує, що означене рішення
підлягає скасуванню через неправильне
застосування норм матеріального права,
зокрема посилається на порушення вимог
ст.365 ЦК України. Крім того, апелянт
вказує, що відповідачка отримала на
свій депозитний рахунок грошову
компенсацію за вартість своєї частки у
спірній квартирі.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Оскаржуване рішення
відповідає цим вимогам.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову. розподілити

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції вірно встановив, що
ОСОБА_2 є власником 5/6 часток квартири
АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є власником 1/6 частини спірної
квартири на підставі рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
10 жовтня 2006 року.

Спірна квартира складається з трьох
житлових кімнат житловою площею 42,0
кв.м., кухні площею 7,1 кв.м. ванни площею
2,6 кв.м.,,туалету площею 0,9 кв.м.,коридору
площею 11,6кв.м., кладової площею 1,2 кв.м.,
лоджії площею 3,7 кв.м., загальною площею
69,1 кв.м.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Однак надання у володіння зазначеної
частки в натурі можливе лише за умови,
що майно є подільним відповідно до ч. 2
ст. 183 цього Кодексу. Якщо надання
частки в натурі є неможливим,
співвласник вправі вимагати від інших
співвласників матеріальної
компенсації вартості його частки.

Відповідно до висновку експерта №129/013
від 13 вересня 2013 року розподіл спірної
квартири є технічно неможливим,
ринкова вартість 1/6 частини квартири
АДРЕСА_1 станом на 13 вересня 2013 року
складає 52 988 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є не можливе; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону
припинення права особи на частку в
спільному майні допускається за
наявності будь-якого з передбачених
п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України випадку, але в
тому разі, коли таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може
бути завдана співвласнику та членам
його сім'ї, вирішується в кожному
конкретному випадку з урахуванням
обставин справи та особливостей
об'єкта, який є спільним майном.

Так, судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_4 перебуває на обліку з приводу
вагітності в Центрі планування сім'ї і
репродукції людини ХМПЦ з 15 серпня 2013
року, не перебуває ні у зареєстрованому
ні у цивільному шлюбі, іншого майна у
праві власності чи користуванні не має.
На даний час проживає у спірній
квартирі.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, обґрунтовано
виходив із того, що відсутні підстави
для припинення права власності особи
на частку у спільному майні в розумінні
ст. 365 ЦК України.

Не заслуговують на увагу і інші доводи
апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно визначився
з характером спірних правовідносин,
вірно встановив фактичні обставини
справи, які мають значення для
правильного вирішення справи, вірно
застосував норми матеріального і
процесуального права, та визначився з
правовою нормою, яка підлягала до
застосування та дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319,324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М.Заїка