Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/693/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Тимченко Л.М.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

іменем України

11.03.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів -
Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

за
участю секретаря - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: приватне
акціонерне товариство «Дніпроінмед»
про відшкодування майнової і моральної
шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

8 серпня 2013 року ОСОБА_2 пред'явив
позов до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової шкоди у розмірі 52 145 грн. 04 коп.
і моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
завданих пошкодженням його автомобіля.
Позов обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2012
року о 17 год. 00 хв. на 9-му км автодороги
Мар'янськ - Берислав з вини відповідача
сталася ДТП внаслідок якої його
автомобіль «Porshe» Cayenne реєстраційний
номер НОМЕР_3 зазнав механічних
пошкоджень. Згідно висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження розмір завданої йому
матеріальної шкоди становить 51 285 грн. 04
коп. Крім того, він сплатив 860 грн. за
проведення вказаного дослідження
автомобіля. Йому завдано також
моральної шкоди.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмолено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу у якій
просить скасувати оскаржуване рішення
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Скаргу
обґрунтовано тим, що на його
переконання висновки суду не
відповідають обставинам справи. Розмір
завданої йому майнової шкоди
підтверджується наданим ним суду
належним і допустимим доказом, якому
суд дав не невірну оцінку. Його
автомобіль до цього часу не
відремонтований, а тому суд
безпідставно вказав про недоведеність
ним розміру фактично понесених ним
витрат на відновлення. Суд не дав
оцінки його доводам щодо заподіяння
йому моральної шкоди.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду не надходило.

Особи, які беруть участь у справі,
повідомленні належним чином про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися, що відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає
розгляду справи. У зв'язку з цим,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справі та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
пред'явлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується, що
позивач по справі являється власником
автомобіля «Porshe» Cayenne реєстраційний
номер НОМЕР_3.

21 жовтня 2012 року близько 17 год. 00 хв.
на 9-му кілометрі автодороги Мар'янське
- Берислав з вини ОСОБА_3, який керував
автомобілем «Renault» реєстраційний номер
НОМЕР_4 та в порушення п. 2.3. (б) Правил
дорожнього руху України не стежив за
технічною справністю і станом
керованого ним транспортного засобу,
сталася дорожньо-транспортна пригода:
відірвалося запасне колесо від
керованого відповідачем автомобіля,
яке влучило в автомобіль позивача та
заподіяло його механічні ушкодження.

Постановою судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 січня 2013
року ОСОБА_3 було визнаний винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, скоєного за вказаних обставин.

ОСОБА_3 керував автомобілем на
відповідній правовій підставі, а тому
він являється належним відповідачем у
справі.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження про
оцінку колісного транспортного засобу
«Porshe» Cayenne реєстраційний номер НОМЕР_3,
складеного експертом експертної
компанії «Укравтоекспертиза» 6 грудня
2012 року, розмір майнової шкоди,
завданої власнику автомобіля в
наслідок його ушкодження 21 жовтня 2012
року становить 51 285 грн. 04 коп.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована ПрАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед»
згідно полісу № АС/2649025 і цією
страховою компанією. Згідно
платіжного доручення від 23 липня 2013
року № 2934, позивачу було сплачено 22 706
грн. 36 коп. страхового відшкодування,
яке зменшено страховиком на суму
франшизи у розмірі 1000 грн.

Рішення в частині встановлених
судом обставин справи особами, які
беруть участь у справі не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про стягнення завданої йому
майнової шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не довів
розмір понесених ним фактичних витрат
на відновлення пошкодженого
автомобіля, наданий позивачем висновок
експертного дослідження не являється
достовірним і допустимим доказом по
справі. В частині відшкодування
моральної шкоди суд також дійшов
висновку про недоведеність її розміру.

Проте погодитися з такими висновками
суду неможливо так, як суд дійшов їх з
суттєвими порушеннями норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
повною мірою відповідає цим вимогам.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК
України джерелом підвищеної небезпеки,
зокрема, є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Вина відповідача у пошкодженні
належного позивачу автомобіля
встановлена постановою суду від 28
січня 2013 року і відповідно до ч. 4 ст. 61
ЦПК України доведенню не підлягає.

Згідно ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Правовідносини між потерпілим і
особою, яка заподіяла шкоду, але
застрахувала свою цивільно-правову
відповідальність, регулюються ст. 1194 ЦК
України відповідно до якої особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Звертаючись до суду з позовом
позивач на підтвердження розміру
завданої йому майнової шкоди надав
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження про
оцінку колісного транспортного засобу
«Porshe» Cayenne реєстраційний номер НОМЕР_3,
складений експертом експертної
компанії «Укравтоекспертиза» 6 грудня
2012 року, відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу становить 37161 грн.
19 коп., величина втрати товарної
вартості транспортного засобу
становить 14123 грн. 85 коп., а загальний
розмір майнової шкоди, завданої
власнику автомобіля в наслідок його
ушкодження 21 жовтня 2012 року становить 51
285 грн. 04 коп.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, речових доказів,
допитаних свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експерта.

Згідно ч. 1 ст. 58 цього Кодексу
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 59 цього Кодексу
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Посилаючись на недоведеність
позивачем розміру його фактичних
витрат на відновлення пошкодженого
автомобіля, суд першої інстанції
виходив з необґрунтованого припущення,
що автомобіль відновлено.

Відповідач цей факт заперечує. Суд не
послався на наявні у справі докази, які
б спростовували пояснення позивача.

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 1192
ЦК України, позивач має довести
вартість виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Вказуючи на недопустимість доведення
цієї обставини висновком експертного
автотоварознавчого дослідження, яке
являється письмовим доказом по справі,
суд першої інстанції не врахував, що
підтвердження обставин справи лише
певними засобами доказування
визначається законом (ч. 2 ст. 59 ЦПК
України). Чинним законодавством не
встановлено, що розмір збитків може
підтверджуватися лише висновком
експертизи, як вказав суд у своєму
рішенні.

Отже колегія суддів вважає, що
висновок суду про недоведеність
розміру завданої позивачу майнової
шкоди є неправильним.

Висновок експертного
автотоварознавчого дослідження про
оцінку колісного транспортного засобу
«Porshe» Cayenne реєстраційний номер НОМЕР_3,
складений експертом експертної
компанії «Укравтоекспертиза» 6 грудня
2012 року, який являється суб'єктом
оціночної діяльності, відповідно до
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав і професійну оціночну
діяльність», Методики товарознавчої
експертизи і оцінки колісних
транспортних засобів та Національного
стандарту № 1 «Загальні положення
оцінки майна і майнових прав».

Оскільки наданий позивачем доказ не
спростовується та не суперечить іншими
доказами по справі, колегія суддів
вважає доведеним розмір завданої
позивачу майнової шкоди.

Правовідносини між потерпілим і
страховиками щодо страхового
відшкодування шкоди завданої особою,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, регулюються Законом
України «Про страхування», Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно п. 22.1. ст. 22 цього Закону при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до страхових сум
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки (ст. 29 вказаного вище Закону).

Таким чином в межах ліміту
відповідальності страховика позивачу
підлягає відшкодуванню вартість
витрат, пов'язаних з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу, розмір
якого підлягає зменшенню на суму
франшизи (п. 12.1. ст. 12, п. 12.1. ст. 12, п. 36.6.
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

Цим Законом не передбачено виплату
страхового відшкодування втрати
товарної вартості транспортного
засобу.

У разі недостатності розміру
страхової виплати для повного
відшкодування завданої потерпілому
майнової шкоди, відповідно до норми ст.
1194 ЦК України, відповідальність може
бути покладена на винну особу, яка
застрахувала свою відповідальність.

Так, як ПрАТ «Страхова компанія
«Дніпроінмед» виплачено позивачу
страхове відшкодування завданої
майнової шкоди у розмірі 22706 грн. 36 коп.,
зменшене на суму франшизи у 1000 грн., а
згідно п. 4 полісу № АВ/6259192 ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
завдану майно становить 50000 грн., що
перевищує розмір вартості витрат на
відновлювальний ремонт автомобіля
позивача - 37161 грн. 19 коп., тому ці вимоги
до відповідача задоволенню не
підлягають, за виключенням 1000 грн., що
відповідає розміру франшизи, яка
компенсується страхувальником або
особою, відповідальною за завдані
збитки.

Крім того, виходячи із закріпленого
у цивільному законодавстві України
принципу повного відшкодування
завданої шкоди, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
втрата товарної вартості пошкодженого
майна, як складову завданої шкоди, у
сумі 14123 грн. 85 коп.

Законом не передбачено компенсацію
витрат сторони на оплату договірної
вартості послуг суб'єкта оціночної
діяльності, а тому вимога позивача про
стягнення з відповідача 860 грн.
сплачений ним за проведення
автотоварознавчого дослідження є
безпідставними і задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2 ст. 23
цього ж Кодексу).

Колегія суддів вважає, що внаслідок
пошкодження належного позивачу
автомобіля він зазнав душевних
страждань відповідальність за яку
покладається на особу, яка її завдала,
тобто відповідача по справі.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди, враховує характер
правопорушення, глибини душевних
страждань позивача, а також вимоги
розумності і справедливості, суд
дійшов висновку про присудження на
користь позивача компенсації у розмірі
1500 грн.

У зв'язку з допущеними порушеннями
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
суд ухвалив незаконне і необґрунтоване
рішення, яке підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
компенсація сплаченого ним судового
збору (а.с. 2, 91, 114), пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 18 грудня 2013 року скасувати
і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
15123 (п'ятнадцять тисяч сто двадцять три)
грн. 00 коп. компенсації завданої
майнової шкоди, 1500 (одну тисячу п'ятсот)
грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди
та 242 (двісті сорок дві) грн. 16 коп.
компенсації сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: