АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2057/14
Справа № 640/3265/13-ц
Головуючий 1 інстанції
Доповідач: Овсяннікова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду міста
Харкова від 17 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Восьма
Харківська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину , визнання права
власності на 5:16 частин квартири в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа - Восьма Харківська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності на 5:16 частин
квартири в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування позову вказала, що в 1991
році вона познайомилася з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька
ОСОБА_4. Згодом стосунки із чоловіком
погіршилися, він почав зловживати
алкогольними напоями і в 1997 році вона
вимушена була піти від нього разом із
донькою. Аліменти ОСОБА_5 фактично не
сплачував, її із донькою не утримував,
але з дитиною бачився аж до самої
смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Вона з ОСОБА_4 були присутніми на
похоронах. Після смерті батька донька
продовжувала спілкуватися із бабусею
ОСОБА_6, яка залишилася мешкати в
спірній квартирі одна. ОСОБА_4
навідувалася до неї, постійно з нею
спілкувалася, бачилася з нею.

Спірна квартира була приватизована і
розподілена в рівних частинах між
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто
кожному по 1:4 частці.

Після смерті ОСОБА_5, на його частину
відповідно до законодавства, так як він
не залишив заповіту, повинні були
вступити в рівних частинах його донька
ОСОБА_4, мати ОСОБА_6 та його батько.
Оскільки батько не вступав в спадщину,
тому її повинні були поділити між собою
донька ОСОБА_4 та матір ОСОБА_6 - по 1:8
частини. Тобто, після смерті ОСОБА_5
частини квартири повинні були
розподілитися таким чином : ОСОБА_4 - 1:8,
ОСОБА_6 - 3:8 (1:4+1:8), ОСОБА_1 - 2:8, ОСОБА_2-2:8.

Донька була малолітня. У позивачки
народилася друга дитина і в неї не було
часу займатися питанням спадщини.
ОСОБА_4 спілкувалася з бабусею, але та
питання спадку не піднімала.

Так як на час відкриття спадщини діяв
Цивільний кодекс УРСР у ред. 1963 р.,
ОСОБА_4 повинна була звернутися до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Так як вона була
малолітньою, то це необхідно було
зробити позивачці, але вона була
необізнана в даних питаннях і була
впевнена, що малолітня дитина
вважається такою, що прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 12 66 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до законодавства в спадок у
вигляді спірної квартири після смерті
ОСОБА_6 повинні були вступити у рівних
частинах ОСОБА_1 як донька спадкодавця
і ОСОБА_4, як онука за правом
представлення - по 3:16. Таким чином
частки повинні були розподілитися
таким чином - ОСОБА_4 - 5:16 (1:8 + 3:16), ОСОБА_1 -
7:16 (2:8+3:16) та ОСОБА_2 - 4:16 (1:4=2:8=4:16).

Влітку 2012 року, ОСОБА_4 підняла питання
спадку.

У Восьмій Харківській державній
нотаріальній конторі з'ясувалося, що ще
після смерті ОСОБА_5 його мати разом із
сестрою ввели нотаріуса в оману і
взагалі не повідомили його про
наявність у померлого малолітньої
дитини. Відповідно після цього ОСОБА_6,
прийняла спадок після смерті сина, а
після її смерті ОСОБА_1 прийняла
спадщину в цілому.

Просила визнати частково недійсними
свідоцтва про право на спадщину, видані
ОСОБА_8 у 1999 р. після смерті її сина
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у 2009 році після смерті
її матері ОСОБА_6 Восьмою Харківською
державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 5:16
частин кв. АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 солідарно
суму судового збору у розмірі - 800,00 грн.

У вересні 2013 року ОСОБА_3 уточнила
позовні вимоги та просила подовжити
строки прийняття спадщини ОСОБА_4 після
смерті свого батька ОСОБА_5 та
визначити для неї додатковий строк для
її прийняття.

Визнати частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину, видані ОСОБА_8 у
1999 р. після смерті її сина ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 у 2009 році після смерті її матері
ОСОБА_6 Восьмою Харківською державною
нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 5:16
частин кв. АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачка свій
позов підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачі та їх
представник проти позову заперечували
та надали суду усні та письмові
заперечення. Пояснили, що позивачка і
неповнолітня ОСОБА_4 ніколи не були у
квартирі зареєстровані та постійно не
мешкали. ОСОБА_4 не є донькою брата
ОСОБА_5, адже за життя він цього не
визнавав. Позивачкою не надано жодних
доказів про походження дитини від
ОСОБА_5 Надана позивачкою у якості
доказу нібито копія свідоцтва про
народження ОСОБА_4 свідчить лише про те,
що цей документ був виданий Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції 20.05.2010 р., тобто через 15 років
після народження дитини та вже після
смерті ОСОБА_5 зазначеного у свідоцтві
батьком дитини. На час звернення з
позовом неповнолітня ОСОБА_4 у жодному
разі не має права на спадщину після
смерті брата ОСОБА_5, яка відкрилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки спадщину не
прийняла.

Хоча, як вказує ОСОБА_3 , відразу були
сповіщені про смерть ОСОБА_5 та навіть
перебували на його похоронах. Крім
того, ОСОБА_13 - батько ОСОБА_5 -
відмовився від своєї частки на спадок
на користь своєї дружини ОСОБА_6

Представник третьої особи Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився.
Надав заяву про слухання справи з його
відсутності.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 17 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у
два місяці з моменту винесення рішення
для прийняття спадщини в порядку
представлення батька ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті бабусі
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину, видане ОСОБА_6 у
ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті її сина
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1:8
частину квартири АДРЕСА_1 в поряд
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в
якій просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ,
посилаючись на те , що рішення є
незаконним, винесеним з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та невідповідності висновків
суду обставинам справи та чинному
законодавству.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
тих обставин, що ОСОБА_4 прийняла
спадщину після смерті батька, а тому за
нею слід визнати право власності на 1:8
частину квартири після його смерті.

Після смерті бабки ОСОБА_4 пропустила
строк, а тому їй слід визначити
додатковий строк у 2 місяці для
прийняття спадщини, у зв'язку з чим слід
визнати частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Погодитися з таким висновком суду не
можна.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті залишилися спадщина,
а саме : 1:4 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. ст. 529,549 ЦК
України (у редакції 1963 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є
його донька : ОСОБА_4 та його батьки -
ОСОБА_6 та ОСОБА_13

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, яке видано 15 липня 2004 року,
спадщину оформила на своє ім'я його
мати ОСОБА_6 (а.с.84).

Діючим ЦК України у редакції 1963 року
передбачено порядок та строки
прийняття спадщини (ст.. 549 ЦК УРСР).

Такий порядок стосується прийняття
спадщини і неповнолітніми, інтереси
яких у таких випадках представляють їх
батьки.

Як зазначає ОСОБА_3, вона не зверталася
до нотконтори з заявою про прийняття
спадщини її донькою, оскільки вважала,
що донька спадщину вже прийняла,а потім
у неї народилася друга дитина, що
утруднило вирішення цього питання.

Зазначені обставини не можуть свідчити
про поважність пропуску строку, який не
може бути необмеженим і підстав для
його продовження не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР
вважається, що відмовився від спадщини
також той спадкоємець, який не вчинив
жодної з дій, що свідчать про
прийняття спадщини .

ОСОБА_3 не вчинила жодних дій, які б
свідчили про прийняття спадщини її
донькою і за таких обставин підстави
для визнання за ОСОБА_4 права власності
на спадщину після смерті батька
відсутні.

Оскільки після смерті ОСОБА_5 спадщину
оформила і зареєструвала на своє ім'я
його мати ОСОБА_6 (а.с. 83 об.), то її доля
становитиме 1:2 частину (1:4+1:4) і по 1:4
частині залишилися у ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_6- бабка ОСОБА_4 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Спадкоємцями після її смерті згідно
вимог ст. ст. 1261,1266 ЦК України є її
донька ОСОБА_1 та онука ОСОБА_4 за правом
представлення, оскільки її батько - син
ОСОБА_6 - помер у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тобто, кожній з них належатиме по 1:4
частині після смерті ОСОБА_6 (1:2 :2).

25 листопада 2009 року видано свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_6 її доньці ОСОБА_1 (а.с.89), а
тому це свідоцтво слід визнати
недійсним в 1:4 частині та визнати за
ОСОБА_4 право власності на 1:4 частину
спірної квартири.

Що стосується доводів відповідачів, то
вони судовою колегією не приймаються.

Відповідно до вимог ст. 1268 ч.4 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

Тобто, законодавцем визначено, що
неповнолітній вважається таким, що
прийняв спадщину навіть без вчинення
ним, його законними представниками або
органами опіки та піклування дій,
визначених у ст..1269 ЦК України.

За таких обставин висновок суду про
задоволення позовних вимог та надання
ОСОБА_4 додаткового строку протягом 2-х
місяців після ухвалення рішення для
звернення до нотконтори з заявою про
прийняття спадщини не ґрунтується на
вищевказаних нормах закону, оскільки
вона прийняла спадщину, а додатковий
строк надається у випадку його
неприйняття.

Не приймаються заперечення
відповідачки і стовно того, що ОСОБА_4
не є донькою її брата ОСОБА_5, оскільки
свідоцтво про народження дитини, де
батьком зазначено ОСОБА_5 , недійсним не
визнано.

Відносно відсутності даних, чи
зверталася сама ОСОБА_4 після
досягнення нею 18 років до нотаріуса та
відсутності письмової відмови
нотаріуса у видачі ОСОБА_4 свідоцтва
суд виходить з наступного.

ОСОБА_4 виповнилося 18 років
ІНФОРМАЦІЯ_4, а до суду з позовом її мати
в її інтересах звернулася 25 лютого 2013
року, тобто, ще до виповнення їй 18 років.

Щодо відсутності відмови нотаріуса, то
свідоцтво про право на спадщину вже
видано; відповідачі категорично
заперечують право позивачки на
спадщину, а тому за таких обставин
письмова відмова нотаріуса у видачі
свідоцтва не є обов'язковою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 17 грудня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Визнати недійсним в 1:4 частині
свідоцтво про право на спадщину за
законом, виданого 25 листопада 2009 року
на ім'я ОСОБА_1 після смерті її матері
ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1:4
частину квартири АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_6 по праву представлення після
смерті батька ОСОБА_5.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення , однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: