Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/596/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

25.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретареві: Крисановій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний банк»
на рішення Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 16 грудня 2013 року у справі за
позовом ПАТ "Перший Український
Міжнародний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за кредитним договором
і договором поруки та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ПАТ "Перший
Український Міжнародний Банк" про
визнання додаткової угоди №7887245 від
07.08.2009 року до договору поруки № 7417885
від 16.02.2009 р. недійсною, -

в с т а
н о в и л а :

У липні 2013 року публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний банк» (далі
тексту - ПАТ «ПУМБ») звернулося в суд із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його
тим, що 18 червня 2008 року між ЗАТ "Перший
Український Міжнародний банк",
правонаступником всіх прав та
зобов'язань якого є ПАТ "ПУМБ" та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №6535554,
відповідно до якого позивач
зобов'язався надати відповідачеві
кредит у розмірі 28 774,00 долари США 00
центів, а відповідач зобов'язався
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
Банку кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначені
кредитним договором. Згідно умов п.1.2.
кредитного договору кредит надавався
позичальнику для придбання
транспортного засобу марки Ssang Yong,
номер кузову НОМЕР_1 у продавця ТОВ
«Автомир-Кіровоград» згідно договору
купівлі-продажу від 12.06.2008 року. Позивач
належним чином виконав свої обов'язки
за Кредитним договором, відкривши
відповідачу позичковий рахунок та
надавши йому обумовлені кредитним
договором грошові кошти у повному
обсязі, що підтверджується
меморіальним ордером №456787277 від 18
червня 2008 року. 07 серпня 2009 року між
банком та позичальником було укладено
додаткову угоду №7887165 до кредитного
договору, згідно умов якої відповідачу
1 було видано другий транш кредиту в
розмірі 193 828,12 гривень строком до 07.06.2015
року з цільовим призначенням погашення
частини заборгованості позичальника
за раніше наданим першим траншем
кредиту. Станом на 27 грудня 2012 року
заборгованість Відповідача 1 перед
Позивачем з основної суми кредиту,
процентів за користування кредитом,
пені за порушення строків повернення
кредиту і сплати процентів за
користування ним та штрафів за
порушення умов Кредитного договору
становить - 147 590,00 (сто сорок сім тисяч
п'ятсот дев'яносто) гривень, з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту в розмірі - 117 635,59 гривень;
заборгованість за процентами за
користування кредитом, нарахованими
станом на 27 грудня 2012 року складає в
розмірі - 20 396,45 гривень; пеня,
нарахована за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом, станом на 27
грудня 2012 року складає в розмірі - 7 619,68
гривень; штраф за несвоєчасне
виконання зобов'язань щодо
дострокового повернення кредиту в
розмірі - 1 938,28 гривень. З метою
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним
договором між Банком та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №7417885 від
16.02.2009 р. з Додатковою угодою №7887245 від
07.08.2009 року, згідно з яким поручитель
ОСОБА_4 поручилася перед Банком за
виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
кредитним договором, які відповідають
перед позивачем як солідарні боржники.
Позивач направив ОСОБА_4 вимогу
виконати за ОСОБА_3 зобов'язання,
забезпечене порукою у повному обсязі
Вимога була отримана ОСОБА_4 06.09.2012 р., що
підтверджується відповідним поштовим
повідомленням, але зобов'язання не
виконано. Посилаючись на ці обставини,
позивач просив стягнути з відповідачів
солідарно зазначену суму
заборгованості та судові витрати.
ОСОБА_4 звернулася в суд з зустрічним
позовом до ПАТ "ПУМБ" про визнання
додаткової угоди №7887245 від 07.08.2009 року
до договору поруки № 7417885 від 16.02.2009 р.
недійсною.

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 16 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Зустрічний позов
ОСОБА_4 до ПАТ "ПУМБ" про визнання
додаткової угоди №7887245 від 07.08.2009 року
до договору поруки №7417885 від 16.02.2009 р.
недійсною задоволено повністю. Визнано
додаткову угоду №7887245 від 07.08.2009 року до
договору поруки №7417885 від 16.02.2009 р. між
ЗАТ "ПУМБ" та ОСОБА_4 недійсною. Стягнуто
з ОСОБА_3 заборгованість станом на
27.12.2012 року за кредитним договором
№6535554 від 18 червня 2008 року в загальному
розмірі 147590,00 грн. (сто сорок сім тисяч
п'ятсот дев'яносто гривень). Вирішено
питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
в частині відмови у задоволенні позову
до поручителя ОСОБА_4 та задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 скасувати та
ухвалити нове рішення про солідарне
стягнення з відповідачів
заборгованості.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось.

Заслухавши доповідача,
представників сторін, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, встановлених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції
встановлено, що 18 червня 2008 року між ЗАТ
"ПУМБ", правонаступником якого є ПАТ
"ПУМБ", та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №6535554, відповідно до
умов якого позивач зобов'язався надати
ОСОБА_3 кредит у розмірі 28774,00 долари США
00 центів, а ОСОБА_3 зобов'язалася
використати кредит за цільовим
призначенням, сплатити проценти за
користування кредитом та повернути
банку кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначені
кредитним договором. Згідно з п.1.2.
кредитного договору кредит надавався
позичальнику для придбання
транспортного засобу марки Ssang Yong,
номер кузову НОМЕР_1 у продавця ТОВ
«Автомир-Кіровоград» згідно договору
купівлі-продажу від 12.06.2008 року. Позивач
належним чином виконав свої обов'язки
за кредитним договором, відкривши
ОСОБА_3 позичковий рахунок та надавши
грошові кошти у повному обсязі, що
підтверджується меморіальним ордером
№456787277 від 18 червня 2008 року. 07 серпня 2009
року між банком та позичальником було
укладено додаткову угоду №7887165 до
кредитного договору, згідно умов якої
ОСОБА_3 було видано другий транш
кредиту в розмірі 193828,12 гривень строком
до 07.06.2015 року з цільовим призначенням
погашення частини заборгованості
позичальника за раніше наданим першим
траншем кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача ОСОБА_3 перед
позивачем за кредитним договором між
Банком та відповідачем ОСОБА_4 було
укладено договір поруки №7417885 від
16.02.2009 року, а 07.08.2009 року - додаткову
угоду до нього за №7887245, згідно з яким
поручитель - ОСОБА_4 поручилася перед
банком за виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором.

У порушення умов кредитного
договору ОСОБА_3 свої зобов'язання
належним чином не виконала, в
результаті чого станом на 27 грудня 2012
року заборгованість перед позивачем
становить 147590,00 грн., з яких:
заборгованість за основною сумою
кредиту в розмірі - 117635,59 гривень;
заборгованість за процентами за
користування кредитом складає 20396,45
гривень; пеня, нарахована за порушення
строків повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом
складає 7619,68 гривень; штраф за
несвоєчасне виконання зобов'язань щодо
дострокового повернення кредиту
складає 1938,28 гривень.

Відповідно до ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК).

Частиною 1 ст.1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1050 ЦК
України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, позивач має право на
стягнення з відповідача ОСОБА_3 суми
заборгованості по кредиту в сумі 147590,00
(сто сорок сім тисяч п'ятсот дев'яносто)
гривень, наданого згідно кредитного
договору №6535554, а також додаткової
угоди №7887165 від 07.08.2009 року до
кредитного договору №6535554 від 18.06.2008
року у зв'язку із невиконанням нею умов
кредитного договору.

Що стосується задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 слід
зазначити, що згідно з висновком
судово-почеркознавчої експертизи від
12.11.2013 року №1513 підпис у додатковій
угоді від 07.08.2009 року №7887245 до договору
поруки від 16.02.2009 року №7417885, укладеній
між ПАТ "ПУМБ" та ОСОБА_4, виконаний не
самою ОСОБА_4, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням підпису
ОСОБА_4.(а.с.130-132).

Судом першої інстанції
зроблено вірний висновок про те, що
відповідно до ч.1,2 ст.215 ЦК України
оскаржувана додаткова угода до
договору поруки має бути визнана
недійсною, оскільки не додержано в
момент вчинення правочину стороною
вимог, встановлених ч.3 ст.203 цього
Кодексу, а саме відсутнє волевиявлення
ОСОБА_4 на укладення такої угоди.

Доводами апеляційної скарги є те,
що відповідно до договору поруки від
16.02.2009 року №7417885 ОСОБА_4 поручилася за
виконання зобов'язань перед банком
ОСОБА_3, а тому незалежно від визнання
додаткової угоди до договору поруки
недійсною має солідарно відповідати за
виконання зобов'язань, оскільки обсяг
відповідальності не тільки не
збільшився, а, навпаки, зменшився.

Проте, колегія суддів не
погоджується з такими доводами.

Відповідно до умов п.1.3 кредитного
договору від 18.06.2008 року №6535554
процентна ставка за користування
кредитом становить 13,49 процентів
річних. Саме за такий обсяг зобов'язань
ОСОБА_3 поручалася перед банком ОСОБА_4
за договором поруки від 16.02.2009 року
№7417885.

Укладаючи 07.08.2009 року додаткову
угоду №7887165 до кредитного договору від
18.06.2008 року №6535554 сторони дійшли згоди
про додаткове надання позичальнику
ОСОБА_3 другого траншу кредиту у
розмірі 193828,12 грн., що еквівалентно
частині заборгованості за кредитом в
іноземній валюті у розмірі 25010,08 дол.
США за курсом 7,75 грн. за 1 дол. США. За
користування другим траншем кредиту
процентна ставка становить 25% (а.с.16).

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача розмір
заборгованості ОСОБА_3 перед банком
станом на 07.08.2009 року складав 25010,08 дол.
США і другий транш надавався на
погашення цієї заборгованості.

Колегія суддів дійшла до
висновку, що у разі, аби відповідач
сплачувала заборгованість за
кредитним договором у доларах США
процентна ставка, яка становила 13,49%
річних на суму 25010,08 дол. США, складала б
3373,86 дол. США, що еквівалентно
відповідно до курсу долара,
встановленому додатковою угодою до
кредитного договору, 26147,41 грн. (3373,86 дол.
США х 7,75 грн.).

При розрахунку у гривні з
відсотковою ставкою 25% розмір
процентної ставки на суму
заборгованості 193828,12 грн. становить
48457,03 грн. При цьому обсяг
відповідальності поручителя
збільшується на 22309,62 грн. (48457,03 грн. -
26147,41 грн.)

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК
України порука припиняється з
припиненням нею зобов'язання, а також у
разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ПАТ «ПУМБ» та стягненні заборгованості
за кредитним договором з ОСОБА_3,
оскільки відповідач ОСОБА_3 порушила
умови кредитного договору щодо порядку
та строків сплати заборгованості, а
також передбачених договором
процентів за користування грошовими
коштами.

Колегія суддів також
погоджується з висновком суду про
задоволення зустрічного позову ОСОБА_4
про визнання додаткової угоди до
договору поруки недійсною та про
відмову у солідарному стягненні
кредитної заборгованості з ОСОБА_4,
оскільки такий висновок є
обґрунтованим, законним, відповідає
дійсним обставинам справи та
підтверджується письмовими доказами.

Що стосується судових витрат по
проведенню судово-почеркознавчої
експертизи, оплату яких позивач в
апеляційній скарзі поставив під
сумнів, вони підтверджуються штампом
бухгалтерії від 05.11.2013 року на рахунку
КВ ОНДІСЕ №1513 від 29.10.2013 року, вартість
якої складає 1176,00 грн., у т.ч. ПДВ 196,00 грн.
(а.с.224).

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк»
відхилити.

Рішення Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 16 грудня 2013 року в частині
відмови у позові ПАТ "Перший
Український Міжнародний Банк" до
поручителя ОСОБА_4 та задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: