АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 603/849/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Іванчук В.М. Провадження №
22-ц/789/273/14 Доповідач - Жолудько
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Костіва О. З., Кузьми Р. М.,

при секретарі - Цінькевич В.М.

з участю представника ОСОБА_1- ОСОБА_2;
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1
та ОСОБА_3 на рішення Монастириського
районного суду від 10 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась у
суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
додаткових витрат на дитину в сумі 8000
грн., викликаних її хворобою.

Рішенням Монастириського районного
суду від 10 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
додаткові витрати на дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 3753 грн. 48 коп. та
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 229 грн. 40 коп. та 800 грн.
витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати й ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачці в
позові за недоведеністю її позовних
вимог. Крім того, зазначає, що судом
було неправильно проведено розподіл
між сторонами судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду в частині відмови в
задоволенні решти позовних вимог
змінити, посилаючись на те, що висновки
суду щодо відмови в задоволенні решти
позовних вимог не відповідають поданим
нею доказам на підтвердження її витрат
на проживання в готелі у Львові на час
лікування дочки, проїзд до лікувальних
і реабілітаційних закладів, придбання
ліків.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну
скаргу апелянта, зіславшись на доводи,
викладені в ній. Апеляційної скарги
ОСОБА_3 не визнав, посилаючись на
недоведеність її позовних вимог.

ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу
підтримала, посилаючись на те, що тягар
утримання хворої дитини ліг на неї, а
відповідач будь-якої допомоги їй не
надає. Уважає, що він повинен нести в
повному обсязі всі витрати, пов'язані з
лікуванням дитини. Апеляційної скарги
ОСОБА_1 не визнає.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 підлягають до часткового
задоволення.

Задовольняючи частково позов,
суд першої інстанції виходив з того,що
позивачка понесла документально
підтверджені додаткові витрати на
лікування дитини, ? частина яких
підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає, що з таким
висновком суду слід погодитись.

Разом з тим, при присудженні
додаткових витрат на дитину, судом не в
повній мірі було враховано понесені і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з лікуванням дочки.

Підставно задовольнивши вимоги
про стягнення з відповідача додаткових
витрат на дитину, суд не звернув увагу
на фактично понесені позивачкою та
документально підтверджені додаткові
витрати в сумі 1650 грн. на проживання
позивачки ОСОБА_3 в готелі, які
викликані потребою перебування матері
разом з малолітньою дочкою під час
лікування дитини у відділенні медичної
реабілітації інвалідів, що
підтверджується товарним чеком № 03/05
від .05.2013 року.

Наведене відповідно до вимог ст.
309,ч.1,п.3 ЦПК України є підставою для
зміни рішення суду: збільшення суми
стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
додаткових витрат на дитину на 825 грн. (
половина понесених позивачкою витрат
на проживання в готелі), з визначенням
загальної суму цих витрат у розмірі 4578
грн. 48 коп.

Судом установлено, що 02 квітня 2013
року рішенням Бучацького районного
суду Тернопільської області шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Від спільного шлюбу в сторін
народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживає разом з позивачкою.

Рішенням Бучацького районного
суду від 22.04.2013 року з ОСОБА_1 стягнено
аліменти на дочку ОСОБА_5 в розмірі 500
грн. щомісяця та на утримання ОСОБА_3 в
розмірі 200 грн. щомісяця.

Згідно з медичним висновком № 34
від 07.05.2012 року, витягами з історії
хвороби, з консультативної карти
Тернопільської дитячої клінічної
лікарні у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
установлено захворювання: дитячий
церебральний параліч із синдромом
спастичного тетрапарезу, дистонія із
стійким вираженим порушенням функцій
статики та ходи, епілептичний синдром,
психоорганічний синдром.

Вказана хвороба ОСОБА_5 є
особливою обставиною, що зобов'язує
відповідача брати участь у додаткових
витратах на дитину.

З 03.06.2013 року по 17.06.2013 року ОСОБА_5
проходила курс іпотерапії в садибі
"Тетянин хутір" згідно з
сертифікатом-підтвердженням. За
лікування оплачено 2 250 грн.

З 07.05.2013 року по 17.05.2013 року
малолітня дочка знаходилась на
лікуванні у відділенні медичної
реабілітації Міжрегіонального центру
професійної, соціально-трудової та
медичної реабілітації інвалідів, що
підтверджується випискою з її історії
хвороби.

За квитанціями Приватбанку від
15.05.2013 року за проведене лікування
позивачкою оплачено 4 234,75 грн.(1300грн. (за
озокерит та розробку суглобів) + 2900 грн.
(за корекцію хребта і масаж) + 34,75 грн.
(витрати за послуги банку).

Відповідно до направлення
Тернопільської обласної комунальної
дитячої клінічної лікарні від 27.05.2013
року, виданого ОСОБА_5 на виготовлення
ортопедичного взуття, позивачкою
затрачено 340 грн., що підтверджується
товарним чеком від 27.05.2013 року.

Враховуючи надані позивачкою
лікарські призначення та рецепти, на
придбання ліків для лікування дочки
ОСОБА_5 нею витрачено 682, 20 грн., що
підтверджується:

- чеком № 83738 від 02.01.2013 року на суму 36,65
грн. (на придбання імуналу),

- товарним чеком від 26.03.2013 року на суму
172,50 грн.;

- чеком № 3899 від 14.05.2013 року на суму 97,95
грн.;

- чеком № 7407 від 14.05.2013 року на суму 64,63
грн.;

- чеком № 30 від 27.05.2013 року на суму 71,70
грн. (таблетки ісміжен);

- чеком № 8175 від 28.05.2013 року на суму 145,00
грн. (таблетки ісміжен);

- чеком № 49753 від 13.01.2013 року на суму 93,77
грн. (придбання ліків ентерол та
біопарокс).

Таким чином, установлена судом
загальна сума понесених ОСОБА_3
додаткових витрат на лікування дитини
становить 7506 грн. 95 коп.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Монастириському районному управлінні
соціального захисту населення як
працездатна особа, що не працює
(довідка № 1197 від 23.09.2013 року).

Апеляційним судом установлено,
що позивачка ОСОБА_3 понесла витрати в
сумі 1650 грн. на проживання в м.Львів у
період з 07.05.2013 року по 18.05 2013 року, які
були викликані необхідністю
перебування разом з дочкою під час її
лікування у відділенні медичної
реабілітації Міжрегіонального центру
професійної, соціально-трудової та
медичної реабілітації інвалідів.

В силу вимог ст.ст. 11, 10, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 141, 180 СКУ
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.
Батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України передбачено,
що той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Суд мотивовано дійшов до
висновку, що малолітня ОСОБА_5 страждає
на дитячий церебральний параліч,
потребує постійного догляду та
лікування, у зв'язку з чим потребує
додаткових витрат на лікування, а
батьки зобов'язані приймати участь у
цих витратах порівну.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в пункті 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" при вирішенні
питання про участь одного з батьків в
додаткових витратах на утримання
дитини до уваги повинні прийматись
фактично зазнані або передбачувані
витрати і тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Виходячи з установлених судами
обставин і наведених вимог закону,
колегія вважає, що позивачка ОСОБА_3
понесла додаткові витрати на дитину в
сумі 9156 грн.95коп. (7506, 95 грн.-визначених
судом першої інстанції+1650 грн.- витрати
на проживання позивачки), половина якої
в сумі 4578 грн. 48 коп. підлягає
відшкодуванню їй відповідачем ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції мотивовано не взято
до уваги витрати ОСОБА_3 на поїздки
автомобілем із місця проживання до
місць лікування й реабілітації дитини
в с. Ст. Петликівці Бучацького району
Тернопільської області, м. Тернопіль, м.
Львів і в зворотньому напрямку,
оскільки вони не підтверджені
допустимими доказами.

Подані позивачкою на
підтвердження вищевказаних витрат
договори про надання послуг
автомобілем, розписки про отримання
коштів та акти виконаних робіт
написані від руки однією особою, вони
не відповідають установленим вимогам
закону щодо підтвердження укладення
договору перевезення пасажира та
багажу,а тому не можуть бути
допустимими доказами по справі.

Судом обґрунтовано не стягнено
витрат позивачки на ліки ботик,
оскільки на їх придбання не надано
рецепту лікаря та відповідної
квитанції (чека).

Колегія не приймає до уваги, як
безпідставні, доводи апелянта ОСОБА_1
про недоведеність визначених судом
понесених позивачкою витрат на
лікування дитини, оскільки вони
спростовуються зібраними в справі
доказами.

Відповідно до ст. 88, ч. 1 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Усупереч вищевказаній нормі з
відповідача на користь позивачки
стягнено повну суму судових витрат,
хоча позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково.

Виходячи з меж доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 та у
відповідності з вимогами ст.88,ч.1 ЦПК
України суму стягуваних з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 судових витрат слід
зменшити: судовий збір- до 114 грн. 70 коп.,
витрати на правову допомогу - до 200 грн.

У зв'язку з наведеним рішення суду
в частині стягнення судових витрат теж
підлягає зміні, а апеляційна скарга
ОСОБА_1- частковому задоволенню.

У решті рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому підстав для його
скасування з мотивів, наведених в
апеляційних скаргах, колегія суддів не
вбачає.

На підставі ст.ст. 180, 185 СК України та,
керуючись ст.ст. 88, ч.1; 307, ч. 1, п. 3; 309, ч.1,
п. 3; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Монастириського районного
суду від 10 грудня 2013 року змінити.

Збільшити суму стягуваних з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 додаткових витрат на
дитину-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 4578
(чотирьох тисяч п'ятиста семидесяти
восьми) грн. 48 коп.

Зменшити суму стягуваних з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 судових витрат:
судового збору до 114 грн. 70 коп., витрат
на правову допомогу - до 200 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Л.Д. Жолудько