Провадження № 2/161/651/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що 16 жовтня 2009
року між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у
них дітей немає. Сімейне життя між не
склалося. Кожен з них має діаметрально
протилежні погляди на шлюб і сім'ю, вони
повністю перестали розуміти один
одного. Часто виникають різного роду
непорозуміння. Подальше спільне
сумісне життя з відповідачем,
примирення та збереження шлюбу є
неможливим. Просить розірвати шлюб.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялася належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомила, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
просить суд задовольнити позовну заяву
повністю, не заперечує проти заочного
розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомив, від нього до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності. Зі згоди позивача,
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України суд, з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 16 жовтня 2009 року між сторонами було
укладено шлюб. Сімейне життя подружжя
не склалося, сторони не проживають
разом. Спільного бюджету та домашнього
господарства не ведуть, сім'я існує
формально. Подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам позивача, що мають істотне
значення.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що сімейне життя подружжя
не склалося, шлюбні відносини між
сторонами припинено, кожен з них
проживає окремо. Спільного бюджету та
домашнього господарства не ведуть,
сім'я існує формально, подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, що
мають істотне значення. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
розірвання шлюбу.

Щодо позовної вимоги про відновлення
дошлюбного прізвища, то вона не
підлягає до задоволення з наступних
відстав.

Відповідно до ст.113 СК України
передбачено право особи, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 4 п. 4 Правил реєстрації
актів громадянського стану в Україні,
затверджених Наказом Міністерства
юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року,
реєстрація розірвання шлюбу на
підставі рішення суду провадиться за
письмовою заявою подружжя або одного з
них по пред'явленні копії рішення суду
(витягу з рішення суду) про розірвання
шлюбу, що набрало чинності, а також
паспорта або паспортного документа,
квитанції про сплату встановленої
судом суми державного мита. Особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище, про що повинна
заявити письмово державному відділу
реєстрації актів цивільного стану при
поданні заяви про реєстрацію
розірвання шлюбу.

Таким чином, з урахуванням наведеної
норми закону вбачається, що позивач,
який змінив своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу відновити своє
дошлюбне прізвище, про що він повинен
заявити письмово державному відділу
реєстрації актів цивільного стану при
поданні заяви про реєстрацію
розірвання шлюбу і відновлення його
дошлюбного прізвища в судовому порядку
не має потреби. Крім того, позивач під
час розгляду справи, не надав суду
доказів необхідності відновлення його
дошлюбного прізвища саме в судовому
порядку, що є підставою для відмови в
задоволенні даної позовної вимоги.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113, 180-184
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60,
88, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити
частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем міста Львів Львівської
області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою села м. Уляники
Рожищенського району Волинської
області, зареєстрований у Городоцькій
сільській раді Рівненського району
Рівненської області, 16 жовтня 2009 року,
актовий запис № 29 - розірвати.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В. Ковтуненко