Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"19" березня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Кардашевської
Г.Л.,

представника позивача Гуменюк В.М.,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринка цивільну
справу за позовною заявою
Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за оплату
житлово - комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Директор Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» Кубай В.В.
звернувся до Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області з даною позовною заявою, в якій
просив стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» заборгованість
у сумі 1918,98 грн. за надані послуги та
судові витрати.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
Комунальне підприємство
«Жмеринкакомунсервіс» як
балансоутримувач будинку АДРЕСА_1
відповідно до статуту підприємства та
рішення виконавчого комітету
Жмеринської міської ради №82 від 20
березня 2008 року зобов'язане:
здійснювати прибирання прибудинкової
території; обслуговування будинкових
систем водопостачання та
водовідведення; обслуговування
димовентиляційних каналів; технічне
обслуговування та освітлення місць
загального користування; дератизацію;
вивезення та утилізація твердого
побутового сміття; поточний ремонт.
Власником квартири АДРЕСА_1 є
відповідачка ОСОБА_2 КП
«Жмеринкакомунсервіс» надаючи житлові
послуги та проводячи нарахування та
прийом платежів за тарифом
затвердженим рішенням Жмеринської
міської ради терпить збитки в зв'язку з
відмовою відповідача розрахуватись за
надані послуги в результаті чого
виникла заборгованість. Враховуючи
строк позовної давності сума боргу
становить з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року -
1918,98 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Гуменюк В.М. повністю
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві. Пояснила, що
відповідачка ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідачка, як
споживач послуг, не виконувала
обов'язки з оплати за спожиті
житлово-комунальні послуги, у зв'язку з
чим утворилась заборгованість на
загальну суму 1918,98 грн., тому за
відсутності можливості вирішення
питання з відповідачем про сплату за
отриманні послуги в добровільному
порядку, позивач вимушений звернутись
з цим позовом до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник
відповідачки ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги КП
«Жмеринкакомунсервіс» не визнали та
просили відмовити у задоволенні
позову. Представник відповідачки
ОСОБА_3 пояснив, що між відповідачкою
ОСОБА_2 та позивачем відсутні договірні
правовідносини. Жодних доказів надання
пропозиції відповідачці укласти
договір суду який містив би окреслені,
вимірювані зобов'язання позивача суду
не надано. В таких умовах ніяких
зобов'язань у відповідача перед
позивачем не виникає. Згідно рішення
виконавчого комітету міської ради №122
від 16.06.2011 рок «Складові тарифу на
утримання будинків та прибудинкових
території з 01.04.2011 року» відповідачу
надаються послуги з вивезення та
утилізації твердих побутових відходів,
які здійснює ПП «Бравіс», проте
сміттєвих баків КП
«Жмеринкакомунсервіс» для
обслуговування будинку АДРЕСА_1 немає.
Відповідачка звернулася безпосередньо
до ПП «Бравіс» щоб укласти прямий
договір на вивезення та утилізацію
побутових відходів , однак отримала
відмову. Щодо освітлення місць
загального користування, то відповідач
забезпечує освітлення сходової клітки
від власного електролічильника і
оплачує вартість використаної
електроенергії в складі щомісячної
оплати за спожиту електроенергію.
Послуги з прибирання прибудинкової
території надаються неякісно.
Обслуговування внутрішньо будинкових
систем водопостачання та
водовідведення фактично не надається
працівниками позивача. Всі ремонти
систем водопостачання та
водовідведення здійснювались за
власні кошти мешканці. Встановлено
також, що дератизаційні заходи на
протязі 2013 року не проводились та сума,
яку вимагає стягнути з відповідача
позивач за послуги дератизації,
дезінсекції безпідставно завищена.
Обслуговування димовентиляційних
каналів надається за окрему плату. За
перевірку димовентиляційних каналів
працівниками ВКФ «Вінпромсервіс»
стягує плату в розмірі 50 грн. У 2013 році
перевірка димовентиляційних каналів
квартирі відповідача не здійснювалася.
Нарахування плати за ненадану послугу
безпідставна і стягненню не підлягає.
Прибирання підвалів на практиці не
здійснюється, тому вимога стягнення
плати за ненадану послугу не підлягає
задоволенню. Усі під'їзди будинку
АДРЕСА_1 відремонтовані власним коштом
мешканців. Останній відремонтовано в
грудні 2013 року. Мешканці квартир
АДРЕСА_2 склалися по 150 грн. і виконали
поточний ремонт під'їзду. В зв'язку з
вказаним просив відмовити в
задоволенні позовних вимог за
відсутності договірних відносин та
відсутності реальних підстав
нарахування плати за ненадані послуги.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов належить задовольнити
враховуючи таке.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Цивільним
кодексом України, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги».

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки, регулюються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи
виконавчої влади, місцевого
cамоврядування, виробники, виконавці та
споживачі житлово-комунальних послуг,
а також власники приміщень або
будинків та балансоутримувачі, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником послуг (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги»).

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору; споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Відповідно до положень ч.1 ст.13
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються, зокрема, на
комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на

виконання послуг, контроль виконання
умов договору тощо); послуги з ремонту
приміщень, будинків, споруд (заміна та
підсилення елементів конструкцій та
мереж, їх реконструкція, відновлення
несучої спроможності несучих
елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.
Перелік житлово-комунальних послуг, що
надаються споживачу, залежить від
рівня благоустрою відповідного
будинку (споруди).

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
визначено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Зокрема, обов'язком споживача також
є укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовки та укладання зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умова його виконання.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

У ст.32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
передбачено, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, і
яке, згідно ст.11 Цивільного кодексу
України, виникає в тому числі і з
договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу
України договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В судовому засіданні встановлено,
що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
мешкає та зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» (а.с.7).

Звертаючись з цим позовом до суду, КП
«Жмеринкакомунсервіс» просить
стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на
свою користь заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період з
01.01.2011 року по 01.01.2014 року в розмірі 1918,98
грн. що підтверджується довідкою про
заборгованість по квартплаті та
комунальним платежам (а.с. 8).

Рішенням виконавчого комітету
Жмеринської міської ради Вінницької
області від 16.06.2011 року №122 затверджено
граничні тарифи на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій за категоріями будинків(
а.с.9).

Відповідно до нарядів у 2013 році в
житловому будинку АДРЕСА_1 проводилось
очищення вентиляційних каналів від
сміття (а.с.22.23), ремонт покрівлі (а.с.24).

10.05.2012 року між Приватним підприємством
«Бравіс» та Комунальним підприємством
«Жмеринкакомунсервіс» було укладено
договір про закупівлю послуг з
видалення твердих побутових відходів (
вивезенню сміття) (а.с.15).

В жовтні 20102 року між ТОВ
«Профілактика» санепідемслужби та
Комунальним підприємством
«Жмеринкакомунсервіс» було укладено
договір 200/10 про одноразову обробку
( дератизацію) підвального
приміщення в АДРЕСА_1 (а.с.19).

05.05.2013 року між ВКФ «Вінпросервіс» та
Комунальним підприємством
«Жмеринкакомунсервіс» було укладено
договір про надання послуг перевірки
димових та вентиляційних каналів.

Суд не приймає надані позивачем акти
виконаних робіт та розпорядження
(а.с.60, 79-81,91-97,99,100, 115-119,124-127), так як дані
докази не розповсюджуються на
правовідносини між цими сторонами, а
діють між позивачем та суб'єктами
господарювання з якими укладені
вищезазначені договори.

Згідно ухвали Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 12.11.2013 року, судовий наказ
від 21.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» заборгованості
за оплату житлово-комунальних послуг
за період з 01.11.2010 року по 30.09.2013 року у
розмірі 1765,61 грн. скасовано (а.с.29).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених цих
кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» виходячи з принципу
процесуального рівноправ'я сторін та
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів в порядку,
передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК
України.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Суд не приймає заперечення
представника відповідача ОСОБА_3 про
відсутність договірних відносин та
відсутність реальних підстав
нарахування плати за ненадані послуги,
оскільки вони не базуються на
положеннях Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», де
зазначено, що укладення договору про
надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін, крім того такий обов'язок
покладено на споживача. Сама по собі
відсутність письмового договору між
сторонами не може бути підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги.

Суд також не приймає заперечення
представника відповідача ОСОБА_3 щодо
незабезпечення виконавцем
своєчасності та якості наданих
житлово-комунальних послуг, оскільки
такі доводи є недоведеними у розумінні
ст.ст.58-60 ЦПК України, а надані копії
заяв та листів на адресу виконавця
послуг є неналежно оформленими
претензіями споживача та не
відповідають вимогам ст.18 Закону
України «Про житлово-комунальній
послуги», у якій передбачено, що у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо. Представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором. Акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в

погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій.

Зважаючи на викладене, позиція
відповідачки та її представника про
відсутність підстав для виконання
зобов'язань за оплату
житлово-комунальних послуг за
відсутності договору про надання
житлово-комунальних послуг у письмовій
формі, не ґрунтується на нормах чинного
законодавства, та не може слугувати
підставою для звільнення
відповідача від обов'язку оплачувати
надані послуги.

З огляду на викладене, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Комунального
підприємства «Жмеринкакомунсервіс»
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 10,11,15, 30, 58-60, 61, 88,
213-215 ЦПК України, ст.ст. 509,526,610,625,639 ЦК
України , ст. ст. 1,13,16,18, 19,20,21,32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», Постановою Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (
ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
мешканки АДРЕСА_1, на користь
Комунального підприємства
«Жмеринкакомунсервіс» ( 23100, м.
Жмеринка, вул. Леніна, 10, р/р 5 в ВФ
ПАТ «Кредитпромбанк» м. Вінниця, МФО
302623) суму заборгованості за оплату
житлово - комунальних послуг в розмірі
1918 ( одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять)
грн. 98 коп. та суму судового збору в
розмірі 243 ( двісті сорок три ) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Жмеринський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя