Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3249/13-ц

номер провадження 2/695/71/14

08 січня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний
суд

Черкаської області

в складі: головуючого судді
Мозгової О.А.

при секретарі
Матвєєвій О.І.

з участю представника

служби у справах дітей
Засенко Н.І.

розглянувши в судовому
засіданні цивільну справу за
первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відібрання дитини, встановлення
місця проживання дитини та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з первісним позовом
звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів. Свої позовні
вимоги позивач мотивує тим, що проживав
з відповідачкою в цивільному шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного проживання у
них народився син - ОСОБА_4. Спільне
життя з відповідачкою не склалося та на
даний час він має іншу сім»ю. Син
проживає разом з ним та перебуває на
його повному утриманні. Позивач
вважає, що мати його дитини повинна
сплачувати аліменти на утримання
сина, а оскільки остання цього
робити не бажає в добровільному
порядку, то для захисту свого
порушеного права ОСОБА_2 звернувся до
суду з відповідним позовом.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про відібрання
дитини, встановлення місця проживання
дитини та стягнення аліментів. Свої
зустрічні позовні вимоги пояснює тим,
що у зв»язку з погіршенням відносин в
родині вона була змушена поїхати до м.
Київ у пошуках роботи. Син ОСОБА_4
тимчасово залишився проживати з
батьком. На даний час ОСОБА_3 проживає
з іншим чоловіком, без реєстрації
шлюбу, а тому бажає забрати дитину у
батька для спільного проживання з
нею, матір»ю. Проте, ОСОБА_2 чинить їй в
цьому перешкоди, тому вона звернулася
до суду з даним позовом для захисту
своїх прав та інтересів.

Позивач за первісним позовом,
відповідач за зустрічним ОСОБА_2 в
судовому засіданні первісний позов
підтримав повністю, просив суд його
задоволити, зустрічний позов не
визнав взагалі та просив суд
відмовити позивачці в його
задоволенні. Свою думку мотивує тим,
що його колишня цивільна дружина не
стала дитині гарною матір»ю,
залишила його, переїхавши до Києва.
За час спільного проживання вона
неодноразово залишала сім»ю, тижнями
перебувала невідомо де, при цьому
дитина перебувала з ним. Він також
повідомив суду, що його колишня
дружина не може стати доброю
матір»ю, оскільки це не перший
випадок невиконання нею своїх
батьківських обов»язків. Рішенням
суду вона позбавлена батьківських
прав стосовно свого першого сина
ОСОБА_7, а тому, він вважає, не
виправиться ніколи. Він хвилюється за
долю дитини та бажає, щоб дитина
проживала з ним. Також ОСОБА_2 вважає,
що зміна місця проживання може
негативно вплинути на психіку
дитини, оскільки він за місцем
проживання матері нікого не знає. У
нього дитина знаходиться у звичній
обстановці, відвідує дитячий садок,
спілкується з старшим рідним братом.
Дитина має маму, його дружину, яка
добре ставиться до нього, доглядає,
виховує, любить.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним ОСОБА_3 в
судовому засіданні первісний позов не
визнала, підтримала свій зустрічний
позов та просила його задоволити. Вона
повідомила суду, що залишила дитину
проживати з чоловіком тимчасово,
поки влаштується на роботу та
створить нормальні умови для її
проживання . За рік вона зустріла
чоловіка , з яким спільно проживає та
має намір створити сім»ю. Сім»я
чоловіка має власний будинок та не
заперечує, щоб з ними проживав її
син ОСОБА_4. Вона брала дитину в свою
нову сім»ю влітку на тиждень , його
всі полюбили та бажають, щоб ОСОБА_4
проживав з ними. ОСОБА_3 запевняла
суд, що виправилася, не вживає
алкогольних напоїв, має постійне
місце роботи та задовільні
характеристики з нинішнього місця
роботи та проживання. Те, що
трапилося з нею в минулому,
позбавлення батьківських прав
стосовно ОСОБА_7, вона вважає своєю
помилкою через життєві обставини. На
сьогодні вона виправилася та
поросить суд відібрати дитину у
батька та визначити місце проживання
дитини з нею, стягнувши з батька
аліменти на утримання сина.

Представник третьої особи служби у
справах дітей - ОСОБА_1 в судовому
засіданні первісний позов підтримала ,
зустрічний позов просила залишити без
задоволення. На думку представника
третьої особи , ОСОБА_3
зарекомендувала себе з негативної
сторони за час проживання в с. Піщане
Золотоніського району. Вона вважає, що
за рік людина не може виправитися .
З батьком дитині добре, даний
висновок зроблений на підставі актів
перевірок , а тому немає
необхідності дитину відбирати у
батька.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін
приходить до висновку, що зустрічний
позов не знайшов свого підтвердження
в судовому засіданні, а тому не
підлягає до задоволення. При цьому
суд виходить з наступного.

В Конституції України, Конвенції ООН
«Про права дитини», Законах України
«Про охорону дитинства», «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» також у
Сімейному кодексі України закріплені
права малолітніх і неповнолітніх дітей
щодо місця їх проживання.

Принцип 6 Декларації прав дитини
проголошеної Генеральною Асамблеєю
Організації Об'єднаних Націй 20
листопада 1959 року передбачає, що дитина
для повного і гармонійного розвитку її
особи потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості.

Статтею 141 Сімейного кодексу України
визначено, що мати, батько мають рівні
права та обов»язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою.

Статтею 160 Сімейного кодексу України
передбачено, що місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Батьки (позивач та відповідач) не
можуть досягнути домовленості щодо
місця проживання дитини - сина ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. При вирішенні
спору щодо місця проживання дитини суд
бере до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особисту прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне зна чення.

З копії свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2 від 11 травня 2010 року вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4,
батьками зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до висновку опікунської
ради при Демидівській сільській раді
про доцільність проживання
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання
матері - ОСОБА_3, яка проживає в
цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_8 в с.
Демидів з 17 березня 2013 року рада
прийшла до висновку, що для проживання
малолітньої дитини створені всі
належні умови - є окрема дитяча кімната,
наявні спальне місце та місце для
проведення дозвілля.

Згідно характеристики виданої
секретарем Піщанської сільської ради
Шкарупа К.М. гр. ОСОБА_3 зареєстрована в
АДРЕСА_1, але в даний час за даною
адресою не проживає, місце проживання
її невідоме. Стосовно першої дитини
ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав,
друга дитина - син ОСОБА_4 тривалий час
проживає з батьком ОСОБА_2. ОСОБА_3
схильна до вживання алкогольних
напоїв, синові ніякої уваги не
приділяє, не займається його
утриманням та вихованням, дитину не
відвідує.

В характеристиці № 1765 від 21.10.2013 року,
виданій секретарем Піщанської
сільської ради Шкарупою К.М.
зазначається, що гр. ОСОБА_2 проживає в
с. Піщане разом із: дружиною - ОСОБА_3, 1981
року народження, сином - ОСОБА_11, 1995 року
народження (в даний час навчається в
Київському енергетично-професійному
ліцеї), сином - ОСОБА_4, 2008 року
народження. ОСОБА_2 дітям приділяє
батьківську увагу та піклування. Умови
для проживання дітей задовільні.
ОСОБА_2 в громадських місцях поводить
себе задовільно, громадського порядку
не порушує, до адміністративної та
кримінальної відповідальності не
притягувався.

Згідно листа сільського голови Єщенко
В.І. № 155 від 08.10.2013 року службі в справах
дітей Золотоніської РДА вбачається, що
враховуючи характеризуючи матеріали
на батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, виконком
Піщанської сільської ради прийшов до
висновку, що малолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 доцільно проживати разом з
батьком, який і займається утриманням
та вихованням сина.

Із довідки № 22 від 17.10.2013 року виданої
завідувачем ДНЗ Шохіною С.С.
вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
24.05.2013 року регулярно відвідує
дошкільний навчальний заклад «Казка» в
с. Піщане, Золотоніського району,
Черкаської області.

З копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3
від 08 жовтня 2013 року вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.10.2013 року уклали
шлюб, про що зроблено відповідний
актовий запис № 179.

Згідно повідомлення від 17.10.2013 року
наданого завідувачем ДНЗ Шохіною С.С.,
вихователя старшої групи ДНЗ ОСОБА_15
вбачається, що ОСОБА_4 з 24.05.2013 року
регулярно відвідує дошкільний
навчальний заклад «Казка». З часу коли
дружиною ОСОБА_2 стала ОСОБА_3, дитина
доглянута, з радістю її зустрічає,
називає мамою, добре про неї
відгукується. ОСОБА_3 завжди цікавиться
у вихователів перебуванням дитини в
дитячому садку, систематично відвідує
батьківські збори, пропонує свою
допомогу під час ремонту, при
організації свят, розваг. За час
проживання з матір»ю - ОСОБА_3, дитина
майже не відвідувала ДНЗ, а з 04 жовтня
2012 року по 24 травня 2013 року взагалі не
відвідував дитячий садок.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Золотоніської РДА № 500/01-01-24
від 11.11.2013 року вбачається, що 23.10.2013
року питання визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_4 було
розглянуто на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини при
Золотоніській райдержадміністрації,
на якому було прийнято рішення, що
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім»ї
батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя с.
Піщане, Золотоніського району,
Черкаської області є доцільним і
повністю відповідає інтересам дитини.

Судом в судовому засіданні з»ясовано,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в
цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них
народився син ОСОБА_4. З часом в сім»ї
виникли непорозуміння та конфлікти,
тому ОСОБА_3 виїхала проживати в
Київську область, а сина залишила з
батьком. На даний час гр. ОСОБА_3
проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 з
співмешканцем ОСОБА_8, його матір»ю
ОСОБА_18, яка є власником будинку та його
бабусею ОСОБА_19. За місцем реєстрації
та попереднього проживання, а саме с.
Піщане, Золотоніського району,
Черкаської області ОСОБА_3
характеризується негативно.
Малолітній ОСОБА_4 проживає із батьком
ОСОБА_2 у його власному будинку та його
дружиною ОСОБА_3, яку називає мамою в
АДРЕСА_1. Дитина відвідує дитячу
установу «Казка» в с. Піщане,
Золотоніського району,Черкаської
області. Матеріальне забезпечення,
житлово-побутові та морально-етичні
умови дозволяють ОСОБА_2 утримувати і
виховувати малолітнього сина.

Суд вважає, що моральні якості ОСОБА_3
, а саме негативна характеристика за
місцем проживання в с.Піщане
Золотоніського району, зловживання
спиртними напоями , нехтування своїми
батьківськими обов'язками, а саме
залишення дитини без нагляду,
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
стосовно старшого сина ОСОБА_7 не
дають суду підстав для визначення
місця проживання дитини з матір»ю.
Крім того, вирішуючи дане питання,
суд бере до уваги той факт , що
батько проживає у власному будинку,
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, при цьому мати дитини житла
не має, з ОСОБА_8 шлюбні відносини не
зареєстровані.

Суд критично оцінює всі довідки ,
видані Демидівською сільською радою,
оскільки з них вбачається , що
ОСОБА_3 на території сільської ради
проживає з 17 березня 2013 року , а в
судовому засіданні , із пояснень
самої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8
вбачається, що вони в с. Демидів
проживають з червня місяця 2013 року,
що не відповідає задокументованим
фактам. Крім того, в судовому
засіданні встановлено, що дитина
разом із матір»ю проживала в
с.Демидів лише тиждень, що є надто
коротким терміном, щоб надати
висновок щодо доцільності проживання
дитини з матір»ю .

Приймаючи рішення щодо зустрічного
позову суд приймає до уваги також
наступні факти.

Згідно інформації про проведену
роботу з ОСОБА_3, наданої соціальним
педагогом ОСОБА_22 вбачається, що у
зв»язку з тим, що ОСОБА_2 неодноразово
звертався по допомогу до соціального
педагога Піщанської ЗОШ І-ІІІ ступенів
з приводу того, що його цивільна
дружина ОСОБА_3 неодноразово залишала
сина ОСОБА_4 самого вдома доки він був
на роботі і нез»являлася додому по
кілька діб. ОСОБА_3 неодноразово в
письмовій та усній формі попереджалася
про негативні наслідки неналежного
виконання батьківський обов»язків
відносно сина ОСОБА_4, проте вона до
порад не прислухалася. Отже,
вищевикладене свідчитиь, що на момент
спільного проживання ОСОБА_3 з сином
ОСОБА_4 вона ставилася до виховання
останнього безвідповідально, не
створювала належні умови для його
повноцінного розвитку, неодноразово
залишала самого вдома, вела аморальний
спосіб життя, зловживала алкогольними
напоями. На даний час ОСОБА_3 не має
власного житла, проживає в цивільному
шлюбі з ОСОБА_8 в с. Демидів,
Вишгородського району, Київської
області без реєстрації.

Суд, також бере до уваги те, що
ОСОБА_3 мала ще одного сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_10, якого через самоусунення
від виконання батьківських обов»язків
рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31 серпня 2007 року було
відібрано без позбавлення
батьківських обов»язків, але вона не
вживала ніяких заходів для повернення
дитини і рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 15 липня 2008 року її було
позбавлено батьківських прав.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4 проживає в повній родині,
дружину батька ОСОБА_3 називає мамою,
регулярно відвідує дитячий заклад,
матеріальне забезпечення,
житлово-побутові та морально-етичні
умови дозволяють ОСОБА_2 утримувати та
виховувати сина, тому проживання
малолітнього ОСОБА_4 з батьком є
доцільним та повністю відповідає його
інтересам.

Що стосується вирішення первісного
позову, то суд вважає, що він
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов»язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Обов'язок утримувати дитину - це
моральне і найважли віше правове
зобов'язання батьків. Обов'язок
батьків утримувати своїх дітей виникає
з моменту їх народження і зберігається
до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду
аліменти на утримання дитини мають
присуджуватись у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Постановою Пленуму Верховного Суду від
15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів», а
саме п. 17 визначено, що вирішуючи
питання щодо розміру аліментів суд
повинен урахувати: стан здоров»я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Позивач в своєму первісному позові
просить суд стягнути аліменти з
відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 1/3
частини її заробітку. Суд вважає за
необхідно задоволити позов в цій
частині частково, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 15 липня 2008 року з ОСОБА_3 вже
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі ? частини
заробітної плати, але не менше ніж 30%
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а враховуючи те,
що розмір аліментних платежів не
може перевищувати 50% заробітної плати
, суд задовольняє позов частково,
стягнувши з ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? частини всіх доходів матері,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 22.08.2013 року та
до повноліття дитини.

Суд також вважає, що з ОСОБА_3
необхідно стягнути судові витрати в
сумі 243 гривні 60 копійок на користь
держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 367 ЦПК України ,
ст.ст. 125, 160, 161, 180, 181, 184 Сімейного
кодексу України, Декларацією прав
дитини, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів -
задоволити частково.

ОСОБА_3 в задоволенні зустрічних
позовних вимог до ОСОБА_2 про
відібрання дитини, встановлення місця
проживання дитини та стягнення
аліментів - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ід.
код НОМЕР_1, проживаючої за адресою :
АДРЕСА_2 а аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі ?
частини всіх доходів матері, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи з 22.08.2013 року та до
повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 243 гривні 60
копійок судового збору на користь
держави .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний
суд протягом десяти діб з часу його
проголошення.

Суддя:
Мозгова О.А.

Повний текст рішення
виготовлено та підписано 13 січня 2014
року