Провадження № 2/484/1541/13 р.
Справа № 484/3977/13-ц p.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 р. Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Шикері І.А.

при секретарі - Дзяма В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Первомайську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП «Первомайське
МБТІ», реєстраційної служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції у Миколаївській
області, третя особа управління
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області про визнання
недійсним розпорядження та свідоцтва
про право власності на житло,
скасування державної реєстрації права
власності, вселення та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
втратившою право користування жилим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 звернулась до суду до ОСОБА_3, КП
«Первомайське МБТІ» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житло та вселення.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що спірна квартира
АДРЕСА_1 була надана в порядку
поліпшення житлових умов на сім'ю із
трьох осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2
Житлова площа квартири складає 11,3 м2. В
2002 році через скрутне матеріальне
становище вона була вимушена разом з
донькою та чоловіком тимчасово виїхати
для працевлаштування до Італії, після
чого ОСОБА_3 повернувся в місто
Первомайськ та скориставшись
зазначеними обставинами, звернувся до
суду щодо визнання їх безвісно
відсутніми і рішенням суду від 26
вересня 2011 року по справі №2-О-104/2011р. її
та доньку визнано безвісно відсутніми.
На підставі вказаного рішення суду,
відповідач приватизував квартиру і
одержав свідоцтво про право власності
на житло - кватриру АДРЕСА_1. Рішеннями
Первомайського міськрайонного суду
Миколаїської області від 16.05.2012р. по
справі № 142.1/1906/2012р. та від 28.08.12р. по
справі №1421/4235/2012 р. було скасовано
рішення про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_5
безвісно відсутніми. Посилаючись на
порушення своїх житлових прав
незаконною приватизацією, просила про
задоволення позову.

В ході розгляду справи, до участі в
справі в якості співвідповідача було
залучено реєстраційну службу
Первомайського міськрайонного
управління юстиції у Миколаївській
області, а в якості третьої особи -
управління житлово-комунального
господарства Первомайської міської
ради Миколаївської області.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_6 уточнив позовні
вимоги, просив визнати недійсним
розпорядження № 6316 від 06.03.2012 року,
видане Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області про передачу
квартири АДРЕСА_1 в приватну власність
наймача ОСОБА_3, визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 21.03.2012 року, видане
Управлінням житлово-комунального
господарства Первомайської міської
ради Миколаївської області ОСОБА_3,
скасувати державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1
Миколаївської області, зареєстрованою
за власником ОСОБА_3 та вселити
позивача ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.
Підтвердив викладені в позовній заяві
обставини. Посилаючись на викладене,
просив про задоволення первісного
позову, а у зустрічному позові просив
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
адвокат ОСОБА_7 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

При цьому в судовому засіданні
пояснила, що з 2000 року ОСОБА_2 в спірній
квартирі не мешкає, так як добровільно
виселилася з квартири, забравши всі
свої особисті речі. З вказаного часу та
по теперішній час відповідачка ОСОБА_2
в квартирі не проживає без поважних
причин, вселитися до спірної квартири
не намагалася, до будь-яких органів з
питання про перешкоди з боку ОСОБА_3 в
користуванні їй спірною квартирою не
ставила, участі в утриманні квартири та
її необхідному ремонті (поточному та
капітальному) не приймала, грошей на
утримання квартири не надавала і не
надає, утриманням квартири, сплатою
послуг за неї та поточний і капітальний
ремонт в ній здійснював лише ОСОБА_3 В
спірній квартирі особистих речей
ОСОБА_2 немає., а також ОСОБА_3 не
здійснював заміни замків на вхідних
дверях. Посилаючись на викладене,
просила про задоволення зустрічного
позову, а у первісному просила
відмовити.

Представник реєстраційної служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції у Миколаївській
області в судове засідання не з'явився,
проте на адресу суду начальник
реєстраційної служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції у
Миколаївській області направила
заперечення, в яких вважає вимогу щодо
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
передчасною, так як позивачка на
підтвердження порушення її прав щодо
відмови у скасуванні державної
реєстрації органом, що здійснює
державну реєстрації речових прав на
нерухоме майно, доказів не надала, так
як з таким зверненням не зверталася, а
тому щодо цих обставин відсутній спір.
Посилаючись на викладене, просила
відмовити в задоволенні цих позовних
вимог.

Суд, вислухавши представників сторін,
показання свідків ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши
матеріали справи, оглянувши в судовому
засіданні приватизаційну справу щодо
спірної квартири, приходить до
наступного.

В судовому засіданні судом
встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Первомайської міської ради
народних депутатів № 338 від 18 серпня 1987
року, було дозволено поліпшення
житлових умов громадянці ОСОБА_2 шляхом
надання кв. АДРЕСА_1 на склад сім'ї з
трьох чоловік.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду від 16 травня 2012
року було скасоване рішення того ж суду
від 26 жовтня 2011 року про визнання
безвісно відсутньою ОСОБА_2 Рішенням
Первомайського міськрайонного суду
від 28 серпня 2012 року було скасоване
рішення того ж суду від 26 жовтня 2011 року
про визнання безвісно відсутньою
ОСОБА_5

Розпорядженням № 6316 від 06 березня 2012
року, виданим Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області було передано
квартиру АДРЕСА_1 в приватну власність
наймача ОСОБА_3

21 березня 2012 року Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області було видане
ОСОБА_3 свідоцтво про право власності
на нерухоме майно.

ОСОБА_2 ніякої, ні усної, ні письмової
згоди на приватизацію спірного житла
без її участі не надавала, що
підтверджується поясненнями сторін.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки, які
використовуються громадянами на
умовах найму.

В силу 4.4 ст. 5 цього Закону право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

З огляду на те, що відповідно до ст. 1
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
приватизація державного житлового
фонду - це відчуження квартир (будинків)
та належних до них господарських
споруд і приміщень державного
житлового фонду на користь громадян
України, приватизацію державного
житлового фонду слід вважати особливим
видом правочину, щодо якого слід
застосовувати норми Цивільного
Кодексу України, що встановлюють
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Згідно ст. 2 Закону N 2482-XII до об'єктів
приватизації належать квартири
багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, житлові
приміщення у гуртожитках (житлові
кімнати, житлові блоки (секції), кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, які використовуються
громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 зазначеного
Закону N 2482-XII приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України,
жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем понад
шість місяців в випадках тимчасового
виїзду з постійного місця проживання
за умовами і характером роботи, у тому
числі за кордоном, - протягом усього
часу виконання цієї роботи.

За змістом ст. 8 Закону України „Про
приватизацію державного житлового
фонду" від 19 червня 1992 року (з
наступними змінами) при приватизації
державного житлового фонду жилі
приміщення передаються у спільну
сумісну або спільну часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
даному житловому приміщенні, в тому
числі тимчасово відсутні, за якими
зберігається раво на житло.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка тимчасово виїжджала за межі
України на заробітки,

у 2006 році останній раз, про що було
відомо відповідачеві. Вказані
обставини не заперечувались сторонами.

15 листопада 2011 року ОСОБА_2 було знято з
реєстрації місця проживання в кв.
АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного
рішення суду, яке згодом було
скасоване.

Тому суд вважає, що на час приватизації
спірної квартири ОСОБА_2 була тимчасово
відсутньою особою, за якою зберігалося
право на житло, а оспорюванню
приватизацією порушуються її житлові
права.

Наведене є підставою для задоволення
позову в частині визнання недійсним
розпорядження № 6316 від 06 березня 2012
року, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області про передачу
квартири АДРЕСА_1 в приватну власність
наймача ОСОБА_3, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 21 березня 2012 року,
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області ОСОБА_3 та
вселення ОСОБА_2 в спірну квартиру.

Однак, в частині вимог до реєстраційної
служби Первомайського міськрайонного
управління юстиції у Миколаївській
області про скасування державної
реєстрації права власності на спірну
квартиру, то такі вимоги задоволенню не
підлягають як передчасні, оскільки
відповідної заяви позивачкою не
подавалось та відмову у вчиненні таких
дій вона не отримувала, що не позбавляє
позивачку звернутися із такими
вимогами на підставі рішення суду про
визнання недійсним розпорядження та
свідоцтва про приватизацію спірної
квартири.

Що стосується вимог зустрічного
позову, то вони є необґрунтованими з
вищевикладених підстав, оскільки на
думку суду, позивачка зберегла за собою
право користування спірною квартирою
за положень п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України, тому
зустрічний позов, заявлений на
підставі ст. 71 ЖК України, задоволенню
не підлягає.

В силу ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з
ОСОБА_2 573 грн. 50 коп. недоплаченого
судового збору, на користь держави, а з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути
витрати по сплаті судового збору, в
сумі 114 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України
суд, -

В И Р І ШИ В :

Первісний позов задовольнити частково,
а в задоволенні зустрічного позову -
відмовити.

Визнати недійсним розпорядження № 6316
від 06 березня 2012 року, видане
Управлінням житлово-комунального
господарства Первомайської міської
ради Миколаївської області про
передачу квартири АДРЕСА_1 в приватну
власність наймача ОСОБА_3.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 21
березня 2012 року, видане Управлінням
житлово-комунального господарства
Первомайської міської ради
Миколаївської області ОСОБА_3.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити ОСОБА_2 в позовній вимозі до
реєстраційної служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції у
Миколаївській області про скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Відмовити ОСОБА_3 у визнанні ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 573 грн. 50 коп.
недоплаченого судового збору, на
користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору, в
сумі 114 грн. 70 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області, через
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області, протягом 10-ти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: