Справа №295/4635/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

Головуючого-судді Болейко А.П.

при секретарі - Слончак А.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Росток"
до ОСОБА_1, треті особи: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Оскар", ПАТ
АБ «Укргазбанк», прокурора
прокуратури Житомирської області
Рудик Віталія Руслановича що діє в
інтересах держави, про визнання
договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 16.09.2011 року недійсним та
нікчемним і скасування у Державному
реєстрі правочинів прав власності на
нерухоме майно записів про реєстрацію
права власності на нежитлове
приміщення за ОСОБА_1,-

В С Т
А Н О В И В :

ТОВ «Росток» звернулось з позовом до
ОСОБА_1 та з врахуванням поданої заяви
про уточнення предмета позову просить
визнати договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення літери «А»
загальною площею 1115,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
укладеного 16.09.2011 року між ТОВ «Росток»
і ОСОБА_1 року недійсним та встановити
його нікчемність і скасувати у
Державному реєстрі правочинів прав
власності на нерухоме майно записи про
реєстрацію права власності на це
нежитлове приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача Кузьмін Д.Л. просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В судовому засіданні представники
третьої особи ПАТ «Укргазбанк»
Клименко Т.Б. та Цурці Н.О. просили
позов задовольнити повністю. При цьому
Клименко Т.Б. зазначила, що про те, що
нежитлове приміщення літери «А»
загальною площею 1115,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відчуджено, ПАТ «Укргазбанк» відомо не
було. Дізнались лише приблизно рік
назад.

Представник третьої особи ТОВ «Оскар» -
Кузьмін Д.Л. позов просив задовольнити.
Вказав, що оскільки змінилась адреса у
відчуженому об'єкті нерухомості, то
позов підлягає задоволенню.

Прокурор прокуратури Житомирської
області Рудик В.Р., який діє в інтересах
держави, оскільки ПАТ «Укргазбанк», є
банком з державною часткою у
статутному капіталі близько 93 %, просив
в судовому засіданні позовні вимоги
задовольнити повністю.

Заслухавши представників сторін по
справі та інших учасників судового
розгляду справи, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях від 30.09.2013 р.(а.с. 86-88)

16.09.2011 р. між ТОВ «Росток» (надалі -
позивач) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач)
було укладено договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення.

За умовами договору позивач передав, а
відповідач прийняв у власність
нежитлове приміщення літери «А»
загальною площею 1115,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене приміщення в подальшому було
реалізовано на прилюдних торгах в ході
примусового виконання рішення суду в
рахунок погашення заборгованості
відповідача перед ОСОБА_7

В свою чергу, позивач придбав спірне
приміщення у ТОВ «Оскар» згідно
договору купівлі-продажу від 10.08.2011 р.

Проте, рішенням господарського суду
Житомирської області від 02.07.2012 р. у
справі № 7/5007/711/12 зазначений договір
купівлі-продажу було визнано
недійсним.

Зазначеним рішенням встановлено
наступні обставини:

- 06.07.07р між Акціонерним банком "Синтез"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оскар" укладено
договір кредитної лінії № 060707/5, згідно
якого банк відкрив кредитну лінію, що
не відновлюється, відповідно до якої
надає ТОВ "Оскар" кредит в сумі 900000
(дев'ятсот тисяч) доларів США 00 центів.
Строк дії кредитної лінії з 06 липня 2007
року по 05 липня 2010 року включно.

- 09.07.07р. між Акціонерним банком "Синтез"
(Іпотекодержатель) та ТОВ "Оскар"
(Іпотекодавець) на забезпечення
виконання кредитного договору від
06.07.07р. № 060707/5 укладено договір іпотеки.
Відповідно до вище згаданого договору
ТОВ "Оскар", як іпотекодавець, передав в
іпотеку належне Товариству нерухоме
майно - нежитлове приміщення за адресою
: АДРЕСА_1. Іпотека цього нежитлового
приміщення була зареєстрована в
Державному реєстрі іпотек 09.07.07 року за
номером 5264167 (реєстраційний номер прав
власності на нерухоме майно - 17559698).

- 12.02.09р. між ВАТ АБ "Укргазбанк" (Новий
кредитор) та АБ "Синтез" (Первісний
кредитор) укладено договори
відступлення прав за кредитним
договором (а.с. 51-52). В послідуючому між
цими ж сторонами укладено договір
відступлення прав за договором іпотеки
від 12.02.09р.,посвідчений нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстровано в
реєстрі за №1671.

- Будучи власником нежитлового
приміщення, ТОВ "Оскар" провело його
ремонт та реконструкцію, в результаті
чого збільшилася площа нежитлового
приміщення, до 1115,20 м. кв. Згідно листа
Управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
за вих. №604/12 від 20.06.11р. (а.с. 77) будівлі
ТОВ "Оскар" надано уточнену адресу:
АДРЕСА_1. У зв'язку з уточненням адреси
та проведеною реконструкцією
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, КП
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації "
виготовлений новий технічний паспорт
на дане нежитлове приміщення. При цьому
реєстраційний номер 17559698, номер запису
- 14057, в книзі 183, в реєстрі прав
власності на нерухоме майно, залишився
той же самий.

На підставі встановлених вище
обставин, враховуючи, що ТОВ «Оскар»
відчужило спірне приміщення без згоди
іпотекодержателя всупереч приписам
ст.17 Закону України «Про заставу» та
ст.9 Закону України «Про іпотеку»,
господарський суд, керуючись ст.ст.202,
203, 215 ЦК України, задовольнив позовні
вимоги ТОВ «Оскар» до ТОВ «Росток» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 10.08.2011 р.

Рішення господарського суду
Житомирської області набрало законної
сили.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказаним вище рішенням
господарського суду, яке набрало
законної сили, встановлено відносно
ТОВ «Росток», що останній (позивач у
даній справі) придбав у ТОВ «Оскар»
нежитлове приміщення (по АДРЕСА_1), яке
перебуває у іпотеці за договором
іпотеки від 09.07.07 р. Іпотекодержателем є
ПАТ «Укргазбанк».

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
зазначає, що у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Так, посилаючись на приписи ст.12 Закону
України «Про іпотеку», ч.2 ст.215 ЦК
України, роз'яснення, вміщені п.5
Постанови Пленуму ВСУ «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009 р., враховуючи, що договір
купівлі-продажу між позивачем та
відповідачем також укладено без згоди
іпотекодержателя, просить визнати його
недійсним, встановити його
нікчемність, скасувати його державну
реєстрацію.(а.с. 84)

Відповідач, заперечуючи проти позову,
вказує, що він набув приміщення на
законних підставах, а підставою такого
твердження є наступні судові рішення:

- Рішення Богунського районного суду
міста Житомира від 28.11.2011 р. у справі №
2-3431/11, згідно якого відмовлено в
задоволенні позову ТОВ «Росток» до
ОСОБА_1 про розірвання договору
купівлі-продажу за безпідставністю.
Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 17.01.2012 р.
рішення залишено без змін.

- Рішенням Богунського районного суду
міста Житомир від 25.05.2012 р. у справі №
2-1520/12, згідно якого відмовлено у
задоволенні позову ТОВ «Росток» до
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 16.09.2011 р. за
безпідставністю. Ухвалою Апеляційного
суду Житомирської області від 26.06.2012 р.
рішення залишено без змін.

- Рішенням Богунського районного суду
міста Житомира у справі № 2-3338/2012 від
08.08.2012 р., згідно якого було відмовлено у
задоволенні позову ТОВ «Оскар» про
витребування майна із чужого
незаконного володіння. Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської
області від 16.10.2012 р. рішення було
залишено без змін.

- Ухвала Богунського районного суду
міста Житомира від 02.11.2012 р. у справі №
8-24/12, згідно якої було відмовлено у
перегляді рішення Богунського
районного суду міста Житомира від
25.05.2012 р. за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 24.12.2012 р.
ухвалу залишено без змін.

- Рішення Богунського районного суду
міста Житомира у справі № 2-4249/12 від
06.03.2013 р., згідно якого було відмовлено у
задоволенні позову ТОВ «Оскар» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу приміщення. Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської
області від 14.05.2013 р. рішення залишено
без змін.

Так, у справі № 2-3431/11 за позовом ТОВ
«Росток» до ОСОБА_1 про розірвання
договору купівлі-продажу судами
встановлено, що позивач обґрунтовував
свої вимоги про розірвання договору
купівлі-продажу відсутністю сплати
покупцем (ОСОБА_1.) коштів за придбане
приміщення, проте, позивач не довів
існування обставин, на які посилався як
на підставу позову.

У справі № 2-1520/12 за позовом ТОВ
«Росток» до ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
16.09.2011 р. судами встановлено, що позивач
обґрунтовував свої вимоги доводами про
наявність помилки при укладенні
договору щодо істотних умов правочину,
проте, не довів наявність помилки, яка
має наслідком недійсність правочину.

У справі № 2-3338/2012 від 08.08.2012 р. за
позовом ТОВ «Оскар» до ОСОБА_1 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння судами
встановлено, що позивачем (ТОВ «Оскар»)
не надано в судовому засіданні жодних
належних та допустимих доказів того, що
договір купівлі-продажу від 16.09.2011 року
визнано недійсним у встановленому
законом порядку, а також наявність
підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК
України.

У справі № 2-4249/12 від 06.03.2013 р. за позовом
ТОВ «Оскар» до ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
приміщення, суд апеляційної інстанції
дійшов до висновку, що оскільки позивач
(ТОВ «Оскар») не був стороною
оспорюваного договору (між ТОВ
«Росток» та ОСОБА_1.), то його право не
підлягає захисту шляхом задоволення
позову з використанням правового
механізму, встановленого ст.ст.203, 216 ЦК
України.

Відповідач зазначає, що наявність
зазначених рішень вказує на
відсутність підстав для розірвання чи
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 16.09.2011 р., тобто
підтверджує законність набуття ним
права власності на приміщення за
адресою: АДРЕСА_1.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, господарський суд дійшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у
разіневиконанняборжником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою,
одержатизадоволення за
рахунокзаставленого майна переважно
перед іншими кредиторами
цьогоборжника, якщоінше не встановлено
законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодавець - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем.
Іпотекодавцем може бути боржник або
майновий поручитель.

Згідно приписів ст.23 Закону України
«Про іпотеку» у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Отже, позивач внаслідок набуття права
власності на предмет іпотеки
(приміщення за адресою: АДРЕСА_1) набув
також і статус іпотекодавця та на
момент укладення оспорюваного
договору ніс відповідні обов'язки.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодавець має право
відчужувати предмет іпотеки виключно
на підставі згоди іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, а
позивачем вказується, що останній не
звертався до іпотекодержателя (ПАТ
«Укргазбанк») за отриманням згоди, а
банк не надавав йому згоди на
відчуження предмета іпотеки
(приміщення за адресою: АДРЕСА_1).

Зазначену обставину підтверджує
представник ПАТ «Укргазбанк» Клименко
Т.Б. та не спростовував в судовому
засіданні представник відповідача
ОСОБА_4

Правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним (ч.3 ст.12
Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Оскільки недійсність правочину щодо
відчуження іпотекодавцем предмету
іпотеки без згоди іпотекодержателя
прямо встановлена законом (ч.3 ст.12
Закону України «Про іпотеку»), договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення літери «А» загальною площею
1115,20 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 укладеного 16.09.2011 року між ТОВ
«Росток» і ОСОБА_1, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними":

- п.4: Судам відповідно до статті 215 ЦК
необхідно розмежовувати види
недійсності правочинів: нікчемні
правочини - якщо їх недійсність
встановлена законом, та оспорювані -
якщо їх недійсність прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує їх дійсність на підставах,
встановлених законом. Нікчемний
правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом.
Оспорюваний правочин може бути
визнаний недійсним лише за рішенням
суду.

- п.5: Відповідно до статей 215 та 216 ЦК
суди розглядають справи за позовами:
про визнання оспорюваного правочину
недійсним і застосування наслідків
його недійсності, про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину.

Вимога про встановлення нікчемності
правочину підлягає розгляду в разі
наявності відповідного спору. Такий
позов може пред'являтися окремо, без
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину. У цьому разі в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому.

Отже, нікчемний правочин не може бути
визнаний судом недійсним, так як його
недійсність прямо встановлена законом.

За таких обставин суд дійшов до
висновку про відмову у задоволенні
частини позовних вимог ТОВ «Росток»
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, укладеного 16.09.2011 р.
між сторонами.

Поряд з цим, враховуючи вище викладене,
позовні вимоги про встановлення
нікчемності договору купівлі-продажу,
укладеного 16.09.2011 р. між сторонами, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача суд не може
взяти за основу, зважаючи на таке.

Так, судовими рішеннями, на які
посилається відповідач, дійсно,
відмовлено у задоволенні позовних
вимог про розірвання або визнання
недійсним цього ж правочину (договору
купівлі-продажу від 16.09.2011 р.,
укладеного між сторонами).

Проте, з поданих судових рішень не
вбачається, що на розгляді у суді вже
перебував спір між тими ж сторонами та
з тих же підстав.

При цьому слід врахувати, що відповідно
до ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Так, відмова у задоволенні позову,
поданого іншою особою або поданого з
інших підстав, не виключає наявності
підстав для задоволення даного позову,
оскільки до суду звернулась інша особа
та з інших підстав.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Нормою ст.182 ЦК України передбачена
обов'язкова державна реєстрація права
власності на нерухомі речі, його
виникнення, перехід та припинення.
Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень " державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень " у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Разом з тим, ст. 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено порядок проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, в тому числі зазначено, що за
результатом розгляду документів,
приймається рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
відмову в ній або зупинення державної
реєстрації, а також надається витяг з
Державного реєстру прав про
зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Таким чином, право власності
набувається лише на підставах, які не
заборонені законом, при цьому
враховуючи факт встановленої
нікчемності договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення, на підставі
якого відповідач зареєстрував своє
право власності, підстави для
реєстрації права власності на
нежитлове приміщення за відповідачем
відсутні.

Пунктом 2.6. Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від
12.12.2011, для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Тобто державний реєстратор вносить
запис про скасування державної
реєстрації права власності саме на
підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що у Державному реєстрі
правочинів прав власності на нерухоме
майно записи про реєстрацію права
власності на нежитлове приміщення
літери «А» загальною площею 1115,20 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
відповідачем підлягають скасуванню, а
тому дана позовна вимога підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК
України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Встановити нікчемність договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення літери «А» загальною площею
1115,20 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладеного 16.09.2011 року між ТОВ
«Росток» і ОСОБА_1.

Скасувати у Державному реєстрі
правочинів прав власності на нерухоме
майно записи про реєстрацію права
власності на нежитлове приміщення
літери «А» загальною площею 1115,20 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: