АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2173/14
Справа № 2-5233/10
Головуючий 1 інстанції Шишкін А.В.
Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Дзержинського районного суду міста
Харкова від 18 лютого 2010 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до Дзержинської районної в
місті Харкові ради, третя особа: ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Дзержинської
районної в місті Харкові ради, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування позову вказав, що його
дід ОСОБА_4 подарував йому та його
матері належну йому половину
домоволодіння, тобто, по 1: 4 частині
житлового будинку АДРЕСА_1, про що 27
лютого 1951 року було складено договір
дарування АВВ №403333.

На підставі цього договору
Дзержинським райжилуправлінням м.
Харкова було видано 08 липня 1964 року
свідоцтво про право особистої
власності на домоволодіння, відповідно
до якого 205:1000 частин цього
домоволодіння належить йому, а ОСОБА_9 -
його матері - 09 липня 1964 року було
видано свідоцтво про право особистої
власності на 205:1000 частин цього
домоволодіння.

03 березня 1988 року між співвласниками
зазначеного домоволодіння ОСОБА_9 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було
укладено договір про порядок
користування домоволодінням.

01 листопада 1988 року виконавчим
комітетом Дзержинської районної ради
народних депутатів м. Харкова було
прийнято рішення №274/2, відповідно до
якого житловий будинок АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
у наступних частках:

ОСОБА_5 належить 18:77 частин,

ОСОБА_6 - 18:77 частин,

ОСОБА_2 - 41:154 частина,

ОСОБА_9 - 41:154 частина.

На підставі цього рішення Виконавчим
комітетом Дзержинської районної ради
м. Харкова йому 13 вересня 1999 року було
видано Свідоцтво про право власності
на 41:154 частку житлового будинку
АДРЕСА_1.

Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За своє життя
свідоцтво про право власності на 41:154
частину житлового будинку вона не
встигла оформити.

Після її смерті залишилась спадщина у
вигляді 41:154 частини спірного житлового
будинку.

Відповідно до відповіді виконавчого
комітету Дзержинської райради м.
Харкова №51-1723 від 13 вересня 1999 року він
після смерті матері не має змоги
отримати свідоцтво на право власності
на цю частину житлового будинку і, як
наслідок, не може оформити
документально своє право власності в
порядку спадкування на частину
зазначеного житлового будинку.

Належні йому 41:154 частини житлового
будинку з надвірними будівлями він
подарував своїй дочці ОСОБА_3, про що 18
листопада 2008 року було укладено
договір дарування.

Вказує, що він є єдиним спадкоємцем
після смерті матері.

Просить визнати за ним право власності
на 41:154 частин житлового будинку у
порядку спадкування після її смерті.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася. Надала до суду заяву, в якій
позовні вимоги позивача визнала
повністю, просила розглядати справу за
її відсутності та задовольнити позов.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду міста Харкова від 18
лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено .

Визнано право власності на 41:154 частину
житлового будинку з прибудовами літ
«А-1» (дерево, обкладене цеглою)
загальною площею 100,6 кв.м., житловою
площею 81,4 кв.м., та надвірними
будівлями: сараї літ «Г», «Д», « 3»; навіс
літ. «Г», вбиральні літ. «Е», «Ж»; льохи
літ. «И», «М»; літня кухня літ «Л»;
огорожа №1,3-6,8, розташованого по
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
415 кв.м. за ОСОБА_2 в порядку спадкування
за законом .

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове , яким в задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на те, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
оскільки його як спадкоємця до участі у
справі не притягнуто, а він є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_9 , яка є
і його матір'ю.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
визнаючи за ним право власності на 41:154
частину житлового будинку АДРЕСА_1 суд
першої інстанції виходив з тих
обставин, що власник цієї частки - мати
позивача , померла і позивач як єдиний
спадкоємець у порядку спадкування за
законом має право на цю частину.

Однак, такий висновок суду є
передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно рішення виконкому Дзержинської
районної ради народних депутатів міста
Харкова № 274/2 від 01 листопада 1988 року
домоволодіння АДРЕСА_1 належало по 18:100
частин ОСОБА_5 та ОСОБА_6; 23:100 частин
належало ОСОБА_7 та по 41:200 частині
ОСОБА_2 та ОСОБА_9

У зв'язку з розподілом домоволодіння та
виділом в окреме домоволодіння
житлового будинку «А-1» з відповідними
надвірними будівлями їх долі змінилися
та становитимуть ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по
18:77 частин; ОСОБА_2 та ОСОБА_9 по 41:154
частин житлового будинку; зобов'язано
ЖЕО видати свідоцтва про право
власності на ці частки співвласникам.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. ст. 529,549 ЦК УРСР
у редакції 1963 року при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є,
в рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем;
вони успадковують порівну в тій
частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

ОСОБА_2 просить визнати за ним право
власності на 41:154 частину житлового
будинку після смерті матері ОСОБА_9,
вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем.

З свідоцтва про народження вбачається,
що дійсно матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_9 (а.с.23).

Однак, матір'ю ОСОБА_1 також є ОСОБА_9,
про що зазначено в його свідоцтві про
народження (а.с.55).

З паспорта ОСОБА_1 вбачається, що з 22
вересня 1969 року він зареєстрований в
житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.54).

Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної
інстанції в цьому будинку також
проживає та зареєстрований з 1946 року і
його батько ОСОБА_8, який є чоловіком
померлої ОСОБА_9 (а.с. 56,57) і також є
спадкоємцем.

Тобто, вирішуючи питання про визнання
права власності на спадкове майно суд
першої інстанції не з'ясував та не
визначив коло спадкоємців після
смерті ОСОБА_9 ; не притягнув
спадкоємців до участі у справі, чим
порушив їх права.

На стадії апеляційного розгляду справи
апеляційна інстанція позбавлена
можливості притягнути спадкоємців до
участі у справі та вирішити спір по
суті, а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову в задоволенні позову .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 18
лютого 2010 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до
Дзержинської районної в місті Харкові
ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання
права власності у порядку спадкування
за законом - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення , однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: