Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Рівненський
міський суд Рівненської області в
складі:

головуючий суддя - Діонісьєва Н.М.

секретар - Пальчевська О.Б.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шевчук Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
про визнання кредитного договору
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
про визнання недійсним кредитного
договору №200-07 від 08.08.2007 року укладення
між нею та відповідачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3
вказує, що у вересні 2013 року дізналася,
що під час укладання кредитного
договору №200-07 від 08.08.2007 року її було
введено в оману щодо умов договору, у
зв'язку з чим укладення кредитного
договору не відповідало її внутрішній
волі на момент його укладення.

Зазначає, що банком було надано їй як
споживачу фінансових послуг
недостовірну інформацію щодо змінної
відсоткової ставки LIBOR 6м, її розміру,
способу нарахування та стоку зміни, що
суперечить п. 4 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Також вказує на те, що ПАТ «Кредобанк»
не надав їй у письмовій формі детальний
опис сукупної вартості кредиту з
урахуванням процентної ставки за ним,
що є порушенням п. 3.1. Правил надання
банками України інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, затверджених
постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007
року,

ПАТ «Кредобанк» у поданих
запереченнях позовні вимоги заперечує
та зазначає, що Позивач допустив
однобоке та необґрунтоване
трактування ставки LIBOR 6м, яке не
відповідає її суті. Згідно п. 9.8.
кредитного договору, підписуючи
кредитний договір позичальниця
підтвердила, що була ознайомлена з
умовами кредитування, тарифами банку
та загальною вартістю кредиту.

Також вказує на те, що 2009 року вона
зверталась з листом до банку з
проханням змінити умови кредитування,
тобто ОСОБА_3 знала про умови
кредитування і розмір відсоткової
ставки з дати підписання кредитного
договору.

Недвозначним, на думку відповідача,
є п. 3.2. кредитного договору щодо
нарахування відсотків за користування
кредитними коштами, адже зазначення у
даному пункті про те, що змінна ставка
LIBOR 6м збільшена «на» 6%, виходячи з
базових математичних законів, означає
суму цих двох величин.

Одночасно відповідач звертає
увагу, що ОСОБА_3 після зміни процентної
ставки сплачувала проценти за новою
ставкою, що відповідно до положень ч. ч.
2, 3 ст. 205 та ч. 2 ст. 642 ЦК України вказує
на її згоду зі зміненим розміром
процентної ставки.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просить
його задоволити в повному обсязі з
підстав наведених у позовній заяві та
додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив, з підстав наведених у
запереченнях проти позову та
додаткових запереченнях проти позову
про визнання кредитного договору
недійсним, просив відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача ПАТ
«Кредобанк», дослідивши докази, надані
сторонами, суд приходить до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ
«Кредобанк» та ОСОБА_3 08.08.2007 року був
укладений кредитний договір №200-07, за
умовами якого остання отримала кредит
у сумі 12000,00 (дванадцять тисяч) доларів
США на термін до 07.08.2017 року і
зобов'язувалась повернути кредит і
сплатити проценти.

Пунктом 3.2. кредитного договору
сторони узгодили, що за користування
кредитом Позичальник сплачує Банку
проценти річні у розмірі, що
визначається як ставка LIBOR 6м збільшена
на 6%. Розмір процентів за кредитом
змінюється кожні 6 місяців у конкретно
визначені дати - 15 червня та 15 грудня
кожного року, протягом усього строку
дії цього Договору. На день укладання
цього Договору LIBOR 6м - 5,4%.

Порядок повернення кредиту
визначений у п. 4.1. кредитного договору,
згідно якого повернення суми кредиту
здійснюється щомісячно рівними
частинами, починаючи з серпня 2007 року
по 100,00 доларів США не пізніше
останнього робочого дня поточного
місяця, якщо інше не передбачене цим
Договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 9.8. кредитного договору,
шляхом підписання цього договору
позичальник підтверджує, що
ознайомився з умовами кредитування,
тарифами банку та загальною вартістю
кредиту.

Відповідно до ст. 215 Цивільного
кодексу України , підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину сторонами
або однією із сторін, зокрема вимоги
про те, що волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови, визначені
на розсуд сторін і погодженні ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно статті 10 ЦПК України,
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

LIBOR (London interbank offered rate) - лондонська
міжбанківська ставка пропозиції
грошових коштів, база для надання
кредитів, змінна складова процентної
ставки, за якою здійснюється надання
позик. Постійною ж складовою
процентної ставки є надбавка до
базисної ставки - спред (sprad), тобто
премія за банківські послуги, чи маржа.
Виходячи з п. 3.2. кредитного договору
№200-07 від 08.08.2007 року премія ПАТ
«Кредобанк» за надані послуги або
маржа сторонами погодилась на рівні 6%,
змінна ж ставка LIBOR змінюється два рази
на рік 15 червня та 15 грудня.

Доводи позивача на ненадання йому
інформації про умови кредитування та
орієнтовну сукупну вартість кредиту,
зокрема, щодо ціни, як на підставу
визнання договору недійсним,
передбачену ч. 1 ст. 230 ЦКУ, також є
помилковими.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 230 ЦКУ
правочин визнається судом недійсним,
якщо одна сторона навмисно замовчує
існування обставин, які мають істотне
значення і можуть перешкодити вчиненню
правочину. Істотними умовами
кредитного договору відповідно до
змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦКУ є умови про
мету, суму і строк кредиту, умови і
порядок його видачі і погашення,
розмір, порядок нарахування та виплата
процентів, відповідальність сторін.
Згідно з текстом укладеного сторонами
кредитного договору такі умови
договором передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Тому посилання
позивача на обов'язкове зазначення у
кредитному договорі детального
розпису сукупної вартості кредиту для
споживача в силу п. 2 ч. 4 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів» є
неправомірним, оскільки дана норма
була законодавчо закріплена у даному
законі з набранням чинності Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» №
3795-VI від 22.11.2011 року. Таким чином,
законодавчі норми, на які посилається
позивач, не можуть застосовуватись до
умов договорів, які були укладені 22.11.2011
року, у тому числі до договору
укладеного сторонами 08.08.2007 року.

Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦКУ,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Сторони своїм вільним
волевиявленням визначили умови
кредитного договору. Зокрема при його
укладанні позивач та відповідач
домовились про зміст всіх умов
договору. Позивач не заперечував проти
існування будь-яких з пунктів договору
та погодився його виконувати, що
підтверджується підписанням, а також
вчиненням дій, направлених на
виконання умов кредитного договору.
Позивачем не було надано жодного
підтвердження факту того, що при
підписанні договору його
волевиявлення не було вільним.

Безпідставним та необґрунтованим є
також твердження позивача, що
кредитний договір було укладено ним
під впливом обману зі сторони
відповідача. Позивач був ознайомлений
з усіма істотними умов договору,
умовами та строками повернення
кредитних ресурсів та сплатою
процентів за користування ними, що
підтверджується наявністю його
підпису під текстом кредитного
договору.

Представником ПАТ «Кредобанк» з
посиланням на дані офіційного сайту
Національного банку України
http://www.bank.gov.ua/control/uk/index, було доведено, що
ставки кредитування в іноземній валюті
у 2007 році коливались на рівні 9,4%-13,2%
річних за даними статистичної
звітності банків України, при цьому
середня ставка за кредитами в іноземні
валюті на дату укладення кредитного
договору - 08.08.2007 року, була визначена
НБУ на рівні 11,7% річних. Тому твердження
позивача про те, що кредит ним брався на
невигідних умовах є безпідставним.

Посилання позивача на розрахунок
заборгованості доданий до позовної
заяви ПАТ «Кредобанк» про стягнення
кредитної заборгованості як
обґрунтування неправомірного
щомісячного збільшення відсоткової
ставки судом не може бути прийняте до
уваги, так як згаданий позов залишений
без розгляду за заявою банку і згідно
пояснень представника відповідача на
даний час у провадженнях судів позови
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
за кредитним договором №200-07 від 08.08.2007
року на корить ПАТ»Кредобнк» відсутні.

Таким чином, договір укладено у
порядку визначеному цивільним
законодавством України, умови договору
були узгоджені сторонами. Крім того,
цивільним законодавством чи договором
не визначено порядку додаткового
роз'яснення будь-яких умов договору,
зокрема банком позичальнику, адже
останній був наділений можливістю до
його укладення звернутись до
будь-якого фахівця для додаткового
роз'яснення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.
6, 215, 230, 627, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10,
60, 82, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні .позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» про визнання кредитного
договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Діонісьєва Н.М.