КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
268/1905/13-ц Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:
головуючий суддя Єжов
за участю: позивачки
представника позивача адвоката
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ
майна, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя; зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
житлового будинку з надвірними
спорудами та прибудовами особистою
У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, мотивуючи
свої вимоги тим, що відповідач
заперечує її право на нього.
У червні 2013 року, не погодившись з
позовними вимогами, відповідач ОСОБА_3
подав зустрічний позов про визнання
житлового будинку з надвірними
спорудами та прибудовами особистою
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4
та її представник адвокат ОСОБА_2
підтримали позовні вимоги, в
обґрунтування яких послалися на факти
і обставини, викладені у заяві, та
зазначили, що з 15 червня 2001 року по 04
березня 2013 року позивачка перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають сина та доньку. В період
їхнього шлюбу та за рахунок спільних
коштів вони придбали: житловий будинок
з надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1; автомобіль марки
НОМЕР_1, вартістю 6000 грн.; холодильник
марки «Samsung» модель RL33EAS1/XEK вартістю 2000
грн.; бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»
вартістю 2000 грн.; мотоблок «ZUBR» модель
GN-2 вартістю 1400 грн.; кухонний комбайн
«Vitek VT-1616 PR» вартістю 1000 грн.; м'ясорубку
«Daewoo DI-1930» вартістю 200 грн.; телевізор
«RAINFORD» модель «TV-5519С» вартістю 500 грн.;
комп'ютер «ACER» (монітор, системний блок,
акустична система) вартістю 1000 грн.;
набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
грн.; кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
вартістю 400 грн.; диван «Малютка»
вартістю 500 грн. На теперішній час вони
з відповідачем мешкають окремо один
Посилаючись на наведені обставини,
позивачка просить суд на підставі
статей 60, 61, 63, 69, 70 і 71 Сімейного кодексу
України поділити сумісно набуте майно,
визнавши за нею право на: 1/2 житлового
будинку з надвірними побудовами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а
також на рухоме майно на загальну суму
7700 грн.: холодильник марки «Samsung»,
бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»,
кухонний комбайн «Vitek VT-1616 PR»,
м'ясорубку «Daewoo DI-1930», телевізор «RAINFORD»,
комп'ютер «ACER» (монітор, системний блок,
акустична система); набір м'якої меблі
(диван, два крісла) темно-коричневого
кольору; диван «Малютка». Легковий
реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 6000
грн., мотоблок «ZUBR» модель GN-2 вартістю
1400 грн., кухонний гарнітур (м'який
кутовий диван, 2 стільці, обіденний
стіл) вартістю 400 грн., а всього майно на
суму 7800 грн. виділити відповідачу.
Вимог про стягнення на її користь
різниці вартості часток вона не
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав частково і пояснив, що дійсно
їхнім колишнім подружжям за час шлюбу
ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1
вартістю 6000 грн.; холодильник марки
«Samsung» модель RL33EAS1/XEK вартістю 2000 грн.;
бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»
вартістю 2000 грн.; мотоблок «ZUBR» модель
GN-2 вартістю 1400 грн.; кухонний комбайн
«Vitek VT-1616 PR» вартістю 1000 грн.; м'ясорубку
«Daewoo DI-1930» вартістю 200 грн.; телевізор
«RAINFORD» модель «TV-5519С» вартістю 500 грн.;
комп'ютер «ACER» (монітор, системний блок,
акустична система) вартістю 1000 грн.;
набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
грн.; кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
вартістю 400 грн.; диван «Малютка»
вартістю 500 грн. Він згоден з визначеним
позивачкою переліком і вартістю
рухомого майна, що є предметом спільної
сумісної власності їхнього колишнього
подружжя. Він не заперечує проти
запропонованого ОСОБА_1 принципом
поділу, за яким позивачці відійде майно
Крім того відповідач зазначив, що
житловий будинок з надвірними
побудовами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, він придбав 21 травня 2002 року за
договором міни квартири, що була його
особистою власністю, на житловий
будинок, з доплатою 550 грн., які він
сплатив, на його думку, з коштів, що
належали йому особисто. Оскільки
квартира, що була обмінена на житловий
будинок належала йому на праві
особистої власності, просив визнати
зазначений житловий будинок з
надвірними побудовами його особистою
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2001
року по 04 березня 2013 року, який
розірвано на підставі рішення суду. Від
шлюбу подружжя має сина та доньку.
Приймаючи до уваги, що спірні
правовідносини частково виникли до
набрання чинності Цивільним та
Сімейним кодексами України, суд вважає
за необхідне застосувати до них норми
Цивільного кодексу Української РСР та
Кодексу про шлюб і сім'ю України.
Відповідно до вимог статті 22 КпШС
України, який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
майно, нажите подружжям під час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожний із подружжя має рівні права
володіння, користування та
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і у тому випадку, коли один із них був
зайнятим веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або по
іншим поважним причинам не мав
самостійного заробітку.
21 травня 2002 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 уклали
договір міни квартири на житловий
будинок, за яким у власність ОСОБА_5
переходить однокімнатна квартира
АДРЕСА_2. Зазначена квартира належала
ОСОБА_3 на підставі договору дарування,
посвідченого 03.04.2001 року приватним
нотаріусом ОСОБА_6, зареєстрованого в
книзі 255. У власність ОСОБА_3 за
договором міни переходить житловий
будинок з надвірними спорудами та
прибудовами АДРЕСА_2.
Сторонами в судовому засіданні не
заперечується факт укладання договору
міни, відповідно до умов якого ОСОБА_3
придбав у власність житловий будинок,
обмінявши на нього однокімнатну
квартиру, що належала відповідачу на
підставі договору дарування від 03.04.2001
Договір міни зареєстрований 21.05.2002 року
книзі 168 за ОСОБА_3 Інвентаризаційна
оцінка житлового будинку за умовами
Мотивуючи свої зустрічні позовні
вимоги, відповідач ОСОБА_3 зазначив, що
спірний житловий будинок є його
особистою власністю, оскільки
придбаний в результаті обміну
квартири, що належала йому до укладення
шлюбу, а доплата в розмірі 550 грн.
здійснена за рахунок коштів, що
належали йому особисто та
перераховувались йому як
заборгованість із заробітної плати
попередніх періодів, про що свідчить
ощадна книжка банку.
Не погоджуючись з цими вимогами
відповідача, ОСОБА_4 зазначила, що на
момент придбання будинку вже була у
шлюбі з відповідачем та на час
укладання договору міни працювала,
мала стабільний доход, тому доплата
здійснена із коштів, що зароблені нею.
В той же час, свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні стверджував, що кошти,
витрачені на доплату за житловий
будинок, придбаний за договором міни, є
спільною власністю подружжя ОСОБА_4,
оскільки вони були подаровані на
За правилами статей 10 і 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
Доводи позивачки і відповідача про те,
що на придбання будинку кожним з них
витрачені особисті грошові кошти судом
не беруться до уваги, оскільки ці
пояснення суд оцінює критично, тому що
на їх підтвердження сторонами не
надано суду об'єктивних доказів.
За таких обставин суд приходить
висновку, що позивачкою і відповідачем
не надано переконливих, беззаперечних
доказів того, що доплата в розмірі 550
грн. за спірний житловий будинок з
надвірними спорудами та прибудовами
здійснювалася кожним з них за рахунок
власних коштів, тому визнає її
власністю колишнього подружжя.
Разом з тим, право власності на
житловий будинок виникло в результаті
укладання договору міни, за умовами
якого ОСОБА_3 обміняв квартиру, право
власності на яку виникло у нього до
укладання шлюбу з позивачкою, а отже,
первісна квартира була в його
особистій власності.
Відповідно до статті 24 КпШС України,
який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин, майно, яке
належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під
час шлюбу в дар або в порядку
успадкування, є власністю кожного з
Правилами статті 241 Цивільного кодексу
Української РСР встановлено, що за
договором міни між сторонами
провадиться обмін одного майна на інше.
Кожний з тих, хто бере участь у міні,
вважається продавцем того майна, яке
він дає в обмін, і покупцем майна, яке
ОСОБА_3 передав право власності на
належну йому на праві особистої
власності квартиру взамін набуття
права власності на житловий будинок.
Враховуючи, що розмір доплати за
житловий будинок в сумі 550 грн.
проведений за рахунок коштів
колишнього подружжя, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню та об'єктом
спільної сумісної власності подружжя є
частка в спірному будинку, що
відповідає розміру доплати. Інша
частина житлового будинку є особистою
власністю відповідача ОСОБА_3
Згідно правил ст. 71 Сімейного кодексу
України, майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовились про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка,
дітей, та інші обставини, що мають
істотне значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
Нормами статей 63 та 70 СК України
визначено, що дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпорядження майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Судом встановлено, що між колишнім
подружжям шлюбний договір не
укладався, будь-якої добровільної
домовленості не досягнуто.
Оскільки сторонами в судовому
засіданні не погоджена вартість
спірного будинку, клопотання про
проведення експертизи сторонами не
заявлялося, суд для визначення частки
житлового будинку, що є об'єктом
спільної сумісної власності, виходить
із вартості житлового будинку з
надвірними спорудами та прибудовами
зазначеної в договорі міни - 12 158 грн., у
відсотковому відношенні доплата 550 грн.
від інвентаризаційної вартості
складає 9/200, тому на розсуд суду назване
нерухоме майно слід поділити, визнавши
за кожною із сторін право власності на
1/2 від 9/200 житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином частина житлового будинку,
що є особистою власністю відповідача
ОСОБА_3, складає 191/200 житлового будинку
з надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засіданні сторони
погодились, що наступне майно:
реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 6000
грн.; холодильник марки «Samsung» модель
RL33EAS1/XEK вартістю 2000 грн.; бензиновий
генератор «SPG 3000 ETALON» вартістю 2000 грн.;
мотоблок «ZUBR» модель GN-2 вартістю 1400
грн.; кухонний комбайн «Vitek VT-1616 PR»
вартістю 1000 грн.; м'ясорубку «Daewoo DI-1930»
вартістю 200 грн.; телевізор «RAINFORD»
модель «TV-5519С» вартістю 500 грн.;
комп'ютер «ACER» (монітор, системний блок,
акустична система) вартістю 1000 грн.;
набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
грн.; кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
вартістю 400 грн; диван «Малютка»
вартістю 500 грн., всього - на загальну
суму 15 500 грн. придбані ними за час
перебування у шлюбі та належать їм на
праві спільної сумісної власності
Позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3
погодили між собою найменування
спільно нажитого майна та вказану
вартість по кожній речі, поділ його за
варіантом вказаним позивачкою. Вимог
про стягнення на користь позивачки
різниці вартості часток нею не
Відповідно до частини 1 статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.
Виходячи з викладеного, в цій частині,
де відповідач визнав факт придбання
спільного майна і його вартість, суд
визнає, що під час шлюбу сторонами
дійсно було придбане зазначене вище
майно, яке є їх спільною сумісною
З огляду на наведене, суд вважає, що є
передбачені законом підстави для
поділу спільного рухомого майна
колишнього подружжя у відповідності до
запропонованого позивачем розміром
Проаналізувавши встановлені фактичні
обставини по справі, оцінивши надані в
порядку ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
вартість спільного рухомого майна
яке підлягає поділу в натурі з
урахуванням бажання позивачки
виділити відповідачу майна на суму 7800
грн. без стягнення на її користь
компенсації різниці вартості майна.
Виходячи з викладеного, інтересів
сторін, їх матеріального стану, суд
вважає необхідним поділити спільне
майно позивачки та відповідача в
натурі наступним чином, визнавши за
кожним з них право власності на нього:
- холодильник марки «Samsung» модель
RL33EAS1/XEK вартістю 2000 грн.;
- бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»
- кухонний комбайн «Vitek VT-1616 PR» вартістю
- м'ясорубку «Daewoo DI-1930» вартістю 200 грн.;
- телевізор «RAINFORD» модель «TV-5519С»
- комп'ютер «ACER» (монітор, системний
блок, акустична система) вартістю 1000
- набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
- диван «Малютка» вартістю 500 грн.;
а всього на загальну суму 7700 грн.
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
6000 грн., визнавши за ним право
- мотоблок «ZUBR» модель GN-2 вартістю 1400
- кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
а всього на загальну суму 7800 грн., без
компенсації різниці вартості часток.
Таким чином, на переконання суду, позов
ОСОБА_4 і зустрічний позов ОСОБА_3
підлягають задоволенню частково.
Сторони не вимагають компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.
На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 11, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, статтями 22, 24 КпШС України,
статтями 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу
України, суд
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити частково.
Визнати особистою власністю ОСОБА_3
191/200 житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити
Визнати спільною сумісною власністю
колишнього подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
- холодильник марки «Samsung» модель
RL33EAS1/XEK вартістю 2000 грн.;
- бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»
- мотоблок «ZUBR» модель GN-2 вартістю 1400
- кухонний комбайн «Vitek VT-1616 PR» вартістю
- м'ясорубку «Daewoo DI-1930» вартістю 200 грн.;
- телевізор «RAINFORD» модель «TV-5519С»
- комп'ютер «ACER» (монітор, системний
блок, акустична система) вартістю 1000
- набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
- диван «Малютка» вартістю 500 грн.;
- кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
- 9/200 житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, вартістю 550 грн.,
Поділити спільну сумісну власність,
визнавши за кожним: ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
право власності на 1/2 частку наступного
- 9/200 житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться за адресою:
- виділити ОСОБА_4 в натурі:
- холодильник марки «Samsung» модель
RL33EAS1/XEK вартістю 2000 грн.;
- бензиновий генератор «SPG 3000 ETALON»
- кухонний комбайн «Vitek VT-1616 PR» вартістю
- м'ясорубку «Daewoo DI-1930» вартістю 200 грн.;
- телевізор «RAINFORD» модель «TV-5519С»
- комп'ютер «ACER» (монітор, системний
блок, акустична система) вартістю 1000
- набір м'якої меблі (диван, два крісла)
темно-коричневого кольору вартістю 500
- диван «Малютка» вартістю 500 грн.;
а всього на загальну суму 7700 грн.;
- виділити ОСОБА_3 в натурі:
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю
6000 грн., визнавши за ним право
- мотоблок «ZUBR» модель GN-2 вартістю 1400
- кухонний гарнітур (м'який кутовий
диван, 2 стільці, обіденний стіл)
а всього на загальну суму 7800 грн.
Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя: