Справа № 755/1308/14-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" січня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Малениця» до Державної служби
інтелектуальної власності України,
ОСОБА_1 про дострокове стягнення дії
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг № НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Малениця» до
Державної служби інтелектуальної
власності України, ОСОБА_1 про
дострокове стягнення дії свідоцтва
України на знак для товарів і послуг №
НОМЕР_1. 20 січня 2014 року вказану позовну
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.
11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: ім'я (найменування) позивача
і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертою цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Звертаючись до Дніпровського
районного суду м. Києва позивач ТОВ
«Малениця» відповідно до заявлених
позовних вимог просить суд: достроково
припинити дію свідоцтва України на
знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від
10 червня 2009 року; зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
України: припинити дію реєстрації
свідоцтва України на знак для товарів і
товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» №
НОМЕР_1 від 10 червня 2009 року, власником
якого є ОСОБА_1; зобов'язати Державну
службу інтелектуальної власності
України здійснити публікацію в
офіційному бюлетені та внести до
Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів та послуг відомості
про припинення дії свідоцтва України
на знак для товарів і послуг
«ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 від 10 червня 2009
року, власником якого є ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України, способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову може бути певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняте судове рішення. Цей
матеріальний зміст позовних вимог
позивача, проявляється в
матеріально-правовій
заінтересованості - отримати певне
матеріальне благо, підстави ж цих вимог
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Разом з тим, матеріали позовної заяви
не містить відомостей, що
підтверджують факт порушення прав
позивача з боку відповідачів, не
визнання, оспорення його права.

Крім того, як вбачається з матеріалів
позовної заяви 05 грудня 2013 року ТОВ
«Малениця» звернулося до Державного
підприємства «Український інститут
промислової власності» із заявою про
видачу свідоцтва на позначення знаку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», долучивши зображення
знака на п'ятьох аркушах. Водночас,
матеріали позовної заяви не містять
відомостей щодо відмови Державної
служби інтелектуальної власності
України у видачі даного свідоцтва
позивачу, а також відсутні відомості,
що на вказаний товарний знак
видавалося свідоцтва на знак для
товарів та послуг на ім'я ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 3, 119, 121, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Малениця» до
Державної служби інтелектуальної
власності України, ОСОБА_1 про
дострокове стягнення дії свідоцтва
України на знак для товарів і послуг №
НОМЕР_1, залишити без руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк до 03.02.2014
року, але не більше ніж три дні з дня
отримання позивачем ухвали, про що у
вказаний термін надати суду
документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: