АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/613/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Литвинчук В.П. Доповідач -
Єлізаренко І.А.Категорія 42
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 16 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в інтересах
малолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення без надання іншого жилого
приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7 звернулися з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом виселення без надання іншого
жилого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилалися на те, що їм та
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності належить АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 09 серпня 1996 року.
У березні 2013 року ними було виявлено,
що замки на вхідних дверях квартири
замінені, а в квартирі, яка їм належить
на праві власності, проживають
відповідачі зі своїми малолітніми
дітьми. Зі слів відповідачів їм стало
відомо, що вони у квартирі проживають
згідно укладеного договору оренді
квартири. ОСОБА_2 без їх відома та
згоди уклав з відповідачами договір
оренди, чим порушив їх право власності.
Договір оренди вважають незаконним,
оскільки вони, незаконними діями
ОСОБА_2, позбавлені права власності,
позбавлені права користуватись,
володіти та розпоряджатись належною їм
квартирою. ОСОБА_5 від колишнього
чоловіка ОСОБА_2 отримувала грошові
перекази. Однак, колишній чоловік
пересилав їй аліменти на утримання
сина, а не плату за оренду квартири.
Стосовно незаконного проживання у
їхній квартирі відповідачів з
малолітніми дітьми вони зверталися зі
скаргою до міліції і їм було
роз»яснено, що необхідно звернутись до
суду, тому просили усунути перешкоди в
користуванні квартирою шляхом
виселення без надання іншого жилого
приміщення із АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням Баглійського районного
суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7 задоволено та зобов»язано
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в інтересах
малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не чинити
ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_7 перешкод у
користуванні АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які діють в інтересах
малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Додатковим рішення Баглійського
районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 18
листопада 2013 року вирішено питання
щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4
просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2,
згідно свідоцтва про право власності
на житло від 09 серпня 1996 року, виданого
Відділом обліку та розподілу житлової
площі Дніпродзержинського
міськвиконкому, на праві спільної
сумісної власності належить АДРЕСА_1.
Частки квартири між співвласниками не
визначені (а.с.5).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зідно
рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 14 серпня 2008 року, було
розірвано (а.с.12).

Звернувшись до суду зі вказаними
позовними вимогами, позивачі
посилалися на те, що ОСОБА_2, без їх
відома та без їхньої згоди здав в
оренду вищевказану квартиру
відповідачам, які замінили замки на
вхідних дверях у квартиру та не
впускають їх у квартиру (а.с.2-4).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 28 травня 2013 року зверталася до
Баглійського РВВС м. Дніпродзержинська
з заявою про вжиття заходів стосовно
відповідачів, які незаконно мешкають у
квартирі, яка належить їй, її
колишньому чоловіку та синам тому, що
відповідачі їм чинять перешкоди у
користуванні квартирою (а.с.13).

Задовольняючи позовні вимоги
позивачів суд першої інстанції
виходив із того, що відповідачі
незаконно проживають у квартирі,
чинять позивачам перешкоди у
користуванні квартирою, однак,
повністю з такими висновками суду
погодитися неможливо, оскільки суд
дійшов них через неповне з»ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, що у
відповідності до ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 лютого 2007 року було
укладено у письмовій формі та
підписано договір оренди жилого
приміщення АДРЕСА_1. Строк оренди -
безстроково. Сума орендної плати - 250
грн. (а.с.67).

З матеріалів справи вбачається між
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01
грудня 2007 року було укладено шлюб, від
якого вони мають двох неповнолітніх
дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45-47).

Згідно акту про проживання від 03 жовтня
2013 року КЖЕП «Оріон» у АДРЕСА_1
проживають без реєстрації ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40).

Згідно ч.2 ст.369 ЦК України
розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

ОСОБА_2, не являється єдиним власником
вказаної квартири. Квартира на праві
спільної сумісної власності належить
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що
договір оренди квартири було укладено
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 лютого 2007 року,
тобто в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст.65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя за взаємною згодою.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

У відповідності до ч.4 ст.369 ЦК України
правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачі вищевказаний договір оренди
квартири, співвласниками якої вони
являються, у встановленому законом
порядку не оскаржували.

У відповідності до ч.3 ст.168 ЖК України
договір найму жилого приміщення,
укладений на невизначений строк, може
бути розірваний за вимогою наймодавця,
якщо жиле приміщення, займане наймачем,
необхідне для проживання йому та
членам його сім»ї. У цьому випадку
власник будинку (квартири) повинен
попередити наймача про наступне
розірвання договору за три місяці.

В матеріалах справи відсутні будь-які
належні докази на підтвердження того,
що позивачі, як співвласники
вищевказаної квартири, попереджали
відповідачів належним чином про
наступне розірвання укладеного без їх
відома одним із співвласників квартири
- ОСОБА_2 договору оренди належної їм на
праві спільної сумісної власності
квартири, та подальшим виселенням
відповідачів у встановлений законом
строк, тобто за три місяці.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягають
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення без
надання іншого жилого приміщення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 16 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в інтересах
малолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення без надання іншого жилого
приміщення скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
діють в інтересах малолітніх ОСОБА_8,
ОСОБА_9, третя особа ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом виселення без
надання іншого жилого приміщення
відмовити.

Додаткове рішення Баглійського
районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 18
листопада 2013 року скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді