Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
житлово-будівельний кооператив
«Маяк-2» про усунення перешкод у
користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до суду з
позовом в якому просить зобов'язати
ОСОБА_2 (відповідач-1) та ОСОБА_3
(відповідач-2) усунути перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття (демонтажу) металевих
решітчастих дверей, встановлених в
коридорі загального користування.
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
ОСОБА_5 на підставі договору дарування
від 17.04.2013 року являється власником
квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі
зареєстрована та постійно проживає
позивачка матір ОСОБА_5 Квартира НОМЕР_1
розташована на одній поверховій
площадці з квартирою АДРЕСА_1 і
належить відповідачу-2, а проживає
відпвідач-1.

Між мешканцями даних квартир склались
напружені стосунки через те, що
відповідач-1 на протязі тривалого часу
зловживає правилами добросусідства і
чинить позивачу перешкоди в
користуванні квартирою шляхом
самовільного, без узгодження з
позивачем та третьою особою встановив
на коридорі загального користування
металеву решітку, якою перегородив
вільний доступ позивачу до її квартири.

Таким чином, на підставі ст.ст. 319, 321, 383,
391 ЦК України позивач звернувся за
захистом своїх порушених прав, а саме
обмеження здійснення права
користування та розпорядження своїм
майном до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити в повному обсязі з
підстав, що зазначенні в позові.

Відповідач-1 у судовому засіданні проти
позову заперечував та просив в позові
відмовити, оскільки перешкод для
позивачки в користуванні квартирою не
чинить, права її не порушує.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явилась, надавши лист про слухання
справи без її участі.

Третя особа у судові засідання не
з'явилась, надіславши лист про розгляд
справи без присутності представника.

Суд вислухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають правове
значення для розгляду справи і
вирішення спору по сутті, суд приходить
до наступного.

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, на
підставі договору дарування від 17.04.2013
року, зареєстрований в реєстрі за № 422.

Відповідач-1 зареєстрован АДРЕСА_3, а
відповідач-2 зареєстрована в АДРЕСА_4,
даний факт підтверджується копією
паспорту та довідкою відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДВС
України в м. Києві.

Згідно довідки відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДВС
України в м. Києві ОСОБА_1 по Києву та
Київської області зареєстрованою не
значиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України
визначено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з пояснень позивача,
відповідач-1 чинить перешкоди у
користуванні їй квартирою, шляхом
встановлення самовільного, без
узгодження з позивачем на коридорі
загального користування металеву
решітку, якою перегородив вільний
доступ позивачу до її квартири.

Відповідач-1 на обставини викладені у
позовній заяві надано наступну
пояснення, що жодних перешкода у
користуванні та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1 ним не чиниться, а у
квартирі НОМЕР_1 живе його мати
відповідач-2. Також зазначив, що
позивачка не є власником квартири
АДРЕСА_1 та нею не надано доказів того
що відповідачі порушують її права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оцінивши всі надані сторонами докази,
та вислухавши думку сторін, суд прийшов
до переконання про відсутність
достатніх підстав для задоволення
позову, оскільки позивачем не надано
належних доказі у розумінні ст. 58 ЦПК
України того, що відповідачі дійсно
порушують її права як власника
квартири.

Отже позовні вимоги є недоведені і не
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі вирішити у
відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України.

На підставі наведеного та керуючись ст.
319, 321 ЦК України та ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 88,
213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
О.Д. Рудюк