АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/550/2014
інстанції Черниш О.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Кутурланової
О.В.Суддів:Орловської Н.В. Майданіка
В.В.При секретарі:Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_6 на
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5, діючого в
інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
усунення перешкод у користуванні
майном, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
усунення перешкод у користуванні
майном, зобов'язання вчинити дії,
уточненим в ході розгляду справи.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
14.10.2009 року вона є власником 39/100 частин
житлового будинку з господарськими та
побутовими спорудами по АДРЕСА_1
Оскільки відповідачі в порушення вимог
закону перешкоджають їй користуватися
належною їй часткою будинку,
самовільно заклавши цеглою прохід до
кімнати позначеної у технічному
паспорті як 1-3, позивач просила суд
зобов'язати відповідачів не чинити їй
та її представнику ОСОБА_5 перешкоди у
користуванні вказаним житловим
будинком, а саме кімнатою, позначеною у
технічному паспорті як 1-3, та
зобов'язати відповідачів за власні
кошти відновити прохід між кімнатами
1-2, 1-3.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про усунення перешкод у
користуванні майном, зобов'язання
вчинити дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Письмових заперечень на апеляційної
скаргу до апеляційного суду не
надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що належна позивачці частка
спірного будинку в натурі не
виділялася, позивачка у спірному
будинку ніколи не проживала, позовних
вимог про вселення не заявляла,
тривалий час проживала за межами
України.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
до них з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, і ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що рішенням
народного суду Комсомольського району
м.Херсона від 17.05.1985 року проведено
поділ домоволодіння АДРЕСА_1 виділено у
власність ОСОБА_8 11/20 (55/100) частин, а у
власність ОСОБА_9 - 9/20 (45/100) частин (а.с.8).

В подальшому 20.12.1993 року ОСОБА_8 на
підставі договору дарування передала
належні їй 11/20 (55/100) частин спірного
домоволодіння у власність ОСОБА_7

Крім того, на підставі договору
дарування від 21.08.2012 року ОСОБА_8
подарувала ОСОБА_7 3/50 частин вказаного
домоволодіння (а.с.13), які вона
успадкувала після смерті ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_6, в свою чергу, є
власником 39/100 частин зазначеного
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
14.10.2009 року (а.с.9).

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 03 лютого 2011 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_10 про реальний поділ
домоволодіння відмовлено у зв'язку з
неможливістю виділити в натурі частки
співвласників житлового будинку
(а.с.6-7). Крім того, вказаним рішенням
визначено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
виділено у користування ОСОБА_6
земельну ділянку площею 221 кв.м. з боку
задньої межі, фасадної межі та правої
бокової межі з існуючим виходом
(входом) на вулицю Робочу через існуючу
хвіртку (а.с.6-7).

Зважаючи на те, що частка позивача в
натурі не виділена, у зв'язку з чим вона
має право користуватися всім будинком,
з огляду на те, що відповідачі
самовільно заклали прохід до кімнати,
позначеної в технічному паспорті на
будинок від 20.07.2009 року як 1-3, чим
порушують права позивачки, визначені
ст.317 ЦК України, колегія суддів
приходить до висновку про
обгрунтованість доводів апеляційної
скарги та наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції, як
незаконне і необґрунтоване, відповідно
до ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_5,
діючого в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідачів
відновити за власні кошти прохід між
кімнатами будинку, позначеними у
технічному паспорті на будинок від
20.07.2009 року як 1-2,1-3 та земельною
ділянкою за зазначеною адресою.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 23 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_5, діючого в інтересах
ОСОБА_6 задовольнити.

Усунути перешкоди, що чинять ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 ОСОБА_6 та її представнику
ОСОБА_5 в користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1, зобов'язавши
відповідачів відновити за власні кошти
прохід між кімнатами будинку,
позначеними у технічному паспорті на
будинок від 20.07.2009 року як 1-2,1-3 та
земельною ділянкою за зазначеною
адресою.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку шляхом
подачі скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді