Справа № 405/9758/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року. Ленінський районний суд
м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,
яким просить розірвати шлюб,
зареєстрований з ОСОБА_2 24.09.2005 року у
Центральному відділі реєстрації актів
цивільного стану Кіровоградського
обласного управління юстиції, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 601, а
також стягнути аліменти на утримання
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини всіх видів доходів (заробітку)
щомісяця, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на кожну дитину до
досягнення меншою дочкою повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6. Крім того,
просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на її утримання у твердій
грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісяця
до досягнення меншою дочкою трьох
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

В обґрунтування позову позивач
зазначила, що 24 вересня 2005 року між нею
та відповідачем було укладено шлюб,
який зареєстровано у Центральному
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кіровоградського обласного
управління юстиції, актовий запис за
№601, від якого мають двох малолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, зазначила, що,
починаючи з весни, 2013 року сімейні
відносини між ними почали
погіршуватися, в сім'ї нерідко
відбувалися сварки, з вересня, 2013 року
спільне господарство ними не ведеться,
хоча і проживають в одному будинку,
взаємні непорозуміння лише
загострилися, та з цього часу вони
переконалися, що є зовсім різними
людьми, між ними втрачено почуття
любові та поваги один до одного,
збереження шлюбу з цих підстав вважає
неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб
розірвати, не надававши їй час для
примирення, оскільки це не дасть
позитивного результату.

Крім того, позивач вказала, що
відповідач працює, має постійний дохід,
отримує заробітну плату, а тому має
можливість та зобов'язаний надавати
матеріальну допомогу на утримання
дітей, при цьому інших дітей, окрім їх
спільних, відповідач не має, та, крім
того, оскільки на теперішній час вона
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку, не працює та будь-яких доходів не
має, то, відповідно до ч.2 ст.84 СК України
та, враховуючи, що відповідач може
надавати їй матеріальну допомогу на її
утримання, вона має право на утримання
від останнього до досягнення меншою
дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 3-річного
віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи, разом з тим,
через канцелярію суду надала заяву за
вх. №2115 від 22 січня 2014 року про розгляд
справи без її участі, в якій також
зазначила, що позовні вимоги підтримує
повністю, посилаючись на обставини,
викладені у позові, просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду справи, разом з тим,
через канцелярію суду надав заяву за
вх. №2116 від 22 січня 2014 року про розгляд
справи без його участі, в якій зазначив,
що позовні вимоги визнає частково,
зокрема, заперечив проти стягнення з
нього аліментів на утримання дружини
до досягнення дочкою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, в іншій
частині, а саме: розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
малолітніх дітей, позов визнав
повністю.

Зваживши доводи, викладені в
позові, приймаючи до уваги подані
сторонами заяви, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача обґрунтовані, не
суперечать законодавству, яке регулює
сімейні правовідносини, а тому
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, що
24 вересня 2005 року сторони уклали шлюб,
який було зареєстровано у Центральному
відділі реєстрації актів цивільного
стану Кіровоградського обласного
управління юстиції, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 601.

Сімейні стосунки між подружжям
не склалися, як зазначено в позові,
через різні погляди на сімейне життя,
взаємні непорозуміння, сімейні сварки,
втрату почуття любові та поваги один до
одного, що призвело до фактичного
припинення шлюбних відносин.

Крім того, в порядку ст.111 СК
України судом було вжито заходи щодо
примирення подружжя, та надано
відповідачу ОСОБА_2 строк для
примирення терміном на два місяці.

У термін, встановлений судом для
примирення, подружжя не примирилося.

За вказаних обставин подальше спільне
життя і збереження шлюбу сторін
суперечить інтересам подружжя.

Відповідно до ст.110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

За викладених обставин,
враховуючи фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини пред'явлення позовних
вимог про розірвання шлюбу,
волевиявлення позивача припинити
шлюбні відносини, проти чого не
заперечував і відповідач, враховуючи
також ту обставину, що рішення позивача
про розірвання шлюбу та пред'явлення з
цього приводу позовних вимог до суду
прийнято з усвідомленням ним його
наслідків, суд дійшов висновку про те,
що шлюб між сторонами носить суто
формальний характер, подальше спільне
життя і збереження шлюбу суперечить
інтересам подружжя, після розірвання
шлюбу не будуть порушені особисті
права сторін, а також права їх
малолітніх дітей, в зв'язку з чим,
позовні вимоги позивача в частині
розірвання шлюбу є доведеними, та
такими, що підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що від
спільного шлюбу сторони мають двох
малолітніх дітей - доньок ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвами про
народження серії НОМЕР_4, НОМЕР_5
відповідно, виданих Центральним
відділом реєстрації актів цивільного
стану Головного управління юстиції у
Кіровоградській області 11 червня 2007
року та 25 липня 2012 року про що в Книзі
реєстрації народжень зроблено
відповідні записи за №№ 1134, 1361
відповідно, батьками дітей в
свідоцтвах про народження зазначені: в
графі «батько» "ОСОБА_2" та в графі
«мати» "ОСОБА_1".

Відповідно до ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, причому відповідно до ч.1
ст.191 Сімейного кодексу України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, відповідно до ч. ч. 2, 3
ст.183 СК України якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття та якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182
СК України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року „Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
вирішуючи питання щодо аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина, або
інші обставини, що мають істотне
значення.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що обов'язок утримувати
дитину є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька, при цьому
розірвання шлюбу між батьками, а так
само проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини,
враховуючи також, що судом під час
судового розгляду справи не
встановлено обставин, за наявності
яких відповідач не спроможний
сплачувати аліменти та до яких Закон,
що регулює сімейні правовідносини,
відносить стан здоров'я та матеріальне
становище платника адіментів,
наявність на його утриманні інших
малолітніх дітей, осіб похилого віку,
інших зобов'язань фінансового
характеру, стягнень за виконавчими
листами, на підставі чого та враховуючи
положення ч.1 ст.182, ст.183 Сімейного
кодексу України, а також визнання
відповідачем позовних вимог в частині
стягнення аліментів на малолітніх
дітей, суд вважає, що позовні вимоги
позивача про стягнення аліментів з
відповідача на утримання малолітніх
дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обгрунтовані,
грунтуються на вимогах закону, та є
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК
України дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини до досягнення
дитиною трьох років. Право на утримання
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того, чи вона працює, та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням зазначених вище
обставин, що мають істотне значення для
справи, виходячи з положень ст.84 СК
України, за якими позивач ОСОБА_1, яка
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, 3-річного віку, має право
на утримання від чоловіка ОСОБА_2 -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років, при цьому суд враховує, що
зазначене право позивач має незалежно
від того, чи вона працює та незалежно
від її матеріального становища,
враховуючи також, що відповідач ОСОБА_2,
будучи молодою, працездатною особою, з
урахуванням його матеріального стану
та рівнем фінансових можливостей може
надавати таку допомогу, та в
обгрунтування заперечень проти позову
в цій частині відповідач в порядку
ст.ст.10, 60 ЦПК України не довів суду не
можливості ним сплачувати аліменти на
утримання позивача до досягнення
донькою ОСОБА_4 трирічного віку, суд
вважає, що позовні вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
аліментів на її утримання до
досягнення донькою 3-річного віку є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України
рішення суду в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню в частині суми платежу за
один місяць.

В порядку ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 114 грн. 70 коп., а також з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 229 грн.
40 коп.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст. 84, 110, 112, 180, 182, 183, 191
СК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60,
88, 213-215, 218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 24 вересня 2005
року у Центральному відділі реєстрації
актів цивільного стану
Кіровоградського обласного управління
юстиції, про що в Книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 601.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож.
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_1, аліменти на
утримання малолітніх дітей - доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
однієї дитини відповідного віку,
починаючи з 11 жовтня 2013 року, і до
досягнення старшою дитиною - донькою
ОСОБА_3 повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_8.

Після досягнення повноліття
старшою дитиною ОСОБА_3, з 05 червня 2025
року, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож.
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_1, аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
донькою ОСОБА_4, повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож.
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, прож.АДРЕСА_1, аліменти на її
утримання у твердій грошовій сумі в
розмірі 250 грн. 00 коп. щомісячно, до
досягнення донькою ОСОБА_4 трьох років,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож.
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_1, судовий збір в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож.
АДРЕСА_1, на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення підлягає негайному
виконанню в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова