Провадження № 2/752/464/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації, Голосіївського
районного відділу Державної
міграційної служби України в м.Києві,
3-тя особа на стороні позивача без
самостійних вимог - ОСОБА_2, 3-тя особа
на стороні відповідача без самостійних
вимог - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліко-Житлосервіс»
про визнання права користування жилим
приміщенням,-

в с т а н о
в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації,
Голосіївського районного відділу
Державної міграційної служби України в
м.Києві про визнання за ним права
користування квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що він разом з дружиною ОСОБА_2, яка
є наймачем квартири, проживають за
адресою: АДРЕСА_1. Він вселився до
дружини як член сім»ї, за її вільною
згодою. Вони проживають спільно, ведуть
спільне господарство, несуть разом усі
витрати на утримання даної квартири та
сплачують комунальні послуги.

Звернувшись 27.12.2012 р. через
ТОВ «Ліко-Житлосервіс» з письмовою
заявою до працівників ДМС України
Голосіївського району у м.Києві про
реєстрацію місця проживання
відповідно до положень Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в України», йому
було відмовлено в проведенні даної
реєстрації на підставі ст.65 ЖК України.

Однак, ОСОБА_2, як наймач
квартири письмово надала свою згоду на
його вселення і користування даною
квартирою, а отримання іншої згоди, як
зазначає позивач, не передбачено
законом.

В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просив суд позов
задовольнити, з підстав, зазначених в
позовній заяві, посилаючись на те, що
позивач у визначений законом спосіб, як
член сім»ї найма, за її згодою був
вселений до кв.1, в буд.9 корп.1 по
вул.Вільямса в м.Києві і відповідно має
рівні права і обов»язки щодо
користування даним жилим приміщенням.
З огляду на положення Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» він
повинен бути зареєстрований за даною
адресою, однак органи міграційної
служби не визнають його право на
користування з посиланням на ст.65 ЖК
України та ст.6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні».

Представник Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації в судове засідання не
з»явився, про місце і час судового
розгляду був повідомлений належним
чином, з заявами про відкладення
розгляду справи не звертався, в зв»язку
з чим за згодою учасників процесу, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи у його відсутність.

Від відповідача -
Голосіївського районного відділу
Державної міграційної служби України в
м.Києві, надійшло письмове клопотання
про розгляд справи у відсутність їх
представника.

Представник третьої особи на
стороні відповідача без самостійних
вимог - ТОВ «Ліко-Житлосервіс» в судове
засідання не з»явився, надавши
клопотання про розгляд справи у його
відсутність.

Третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог -
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги та просила суд позов
задовольнити, оскільки позивач є її
чоловіком, за її згодою був вселений в
квартиру і має рівне право
користування жилим приміщенням, а крім
того саме він на даний час несе всі
витрати по утриманню житла.

Вислухавши представника позивача
та третю особу, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до розпорядження Голосіївської
районої в м.Києві державної
адміністрації від 13.11.2012 р. № 782 ОСОБА_2
визнана наймачем квартири АДРЕСА_1
після смерті квартиронаймача ОСОБА_4.

Позивач у справі, ОСОБА_1, є
чоловіком ОСОБА_2, що підтверджується
Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Носівського районного управління
юстиції від 28.07.2012 р.

Відповідно до ст.65 ЖК України,
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх ченів сім»ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім»ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім»ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його
сім»ї, які проживають з ним, не було
іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням.

Відповідно до положень ч.2 ст.64
ЖК України до членів сім»ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім»ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

На підставі ст.3 Сімейного
кодексу України сім»ю складають особи,
які спільно проживають, пов»язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов»язки.

ОСОБА_1 був вселений в кв.АДРЕСА_1 за
згодою наймача квартири, яка є його
дружиною, і відповідно до ст.65 ЖК
України набув рівного права
користування зазначеним жилим
приміщенням.

Будь-якого договору щодо порядку
користування даним жилим приміщенням
між подружжям не укладалось.

Судом встановлено, що в даній
квартирі з 24.07.2007 р. була зареєстрована
ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), як дочка ОСОБА_4 і
проживала разом зі своєю матір»ю,
ОСОБА_6, в даному жилому приміщенні.

Відповідно до рішення
Апеляційного суду м.Києва від 05.10.2011 р. у
справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації про визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
малолітньої ОСОБА_5, треті особи: ВГІРФО
Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.Києві, Служби у справах дітей
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації про визнання
права користування жилим приміщенням,
вселення, визнання осіб такими, що не
набули права користування жилим
приміщенням та виселення, ОСОБА_6 була
виселена з АДРЕСА_1. Згідно з ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення Апеляційного суду
м.Києва від 05.10.2011 р. залишено без змін.

Відповідно до акту
державного виконавця від 08.10.2012 р.
ОСОБА_6 добровільно виселилась з
кв.АДРЕСА_1 і разом з неповнолітньою
ОСОБА_5 там не проживають.

Крім того, в розумінні положень ст.3
Сімейного кодексу України та ст.64 ЖК
України неповнолітня ОСОБА_5 не є
членом сім»ї наймача.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.12.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до ТОВ
«Ліко-Житлосервіс» з заявою про
реєстрацію місця проживання, отримавши
письмову згоду ОСОБА_2

У проведенні даної реєстрації було
відмовлено з посиланням на ст.65 ЖК
України та ст.6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання».

Зазначені норми чинного
законодавства передбачають право
наймача на вселення інших осіб за
згодою всіх членів сім»ї, які
проживають разом з ним, та проведення
реєстрації місця проживання на
підставі документів, що підтверджують
право проживання.

Позивач у справі набув право
користування кв.АДРЕСА_1 на підставі
положень ст..64 ЖК України, як член сім»ї
наймача.

Відповідно до поданих
письмових доказів, а саме: квитанцій
про оплату житлово-комунальних послуг,
виписок з рахунку позивача, платіжних
документів про оплату отриманих послуг
за даною адресою, ОСОБА_1 постійно
проживає в даній квартирі і несе
витрати по її утриманню.

При його вселенні будь-яких
норм чинного житлового законодавства
порушено не було і згоди на зазначене
вселення, крім згоди наймача, інших
осіб в даному випадку не передбачалось.

З огляду на викладені обставини,
оцінюючи всі досліджені судом докази в
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними в
ході судового розгляду, а тому
підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підстав ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов ОСОБА_1 до Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації, Голосіївського
районного відділу Державної
міграційної служби України в м.Києві,
3-тя особа на стороні позивача без
самостійних вимог - ОСОБА_2, 3-тя особа
на стороні відповідача без самостійних
вимог - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліко-Житлосервіс»
про визнання права користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
користування жилим приміщенням, а саме:
квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя