Справа № 418/218/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.08.2014 року Міловський районний суд

Луганської області у складі:

головуючого судді - Оробцової Л.О.

при секретарі - Кірічевій К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мілове

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 (далі- Позивачка) з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що після смерті ОСОБА_4, який помер 28 червня 2007 року, Відповідач отримав у власність земельну ділянку площею 8.1000 га., розташовану на території Морозівської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю серія 11-ЛГ №047765 від 24.12.02 р.), на підставі заповіту померлого ОСОБА_4 від 05.05.2003 року.

При оформленні Відповідачем земельної ділянки, замість державного акту (8.100 га), ним було отримано два державних акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯИ № 228821 (ділянка № :09:002:0009 площею 5,9000 га., розташована на території Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області) та ЯИ № 228822 (ділянки № 442288300:09;002:0010 площею 2.2000 га, розташована на території Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області).

У 2010 році, не погоджуючись із заповітом, Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання заповіту недійсним. Рішенням Міловського районного суду у задоволенні вимог було відмовлено. У ході оскарження рішення, сторонами було укладено мирову угоду (затверджену ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.06.2013 року), за умовами якої Відповідач ОСОБА_5 відмовився від земельної ділянки, вказаної в заповіті, на користь Позивачки.

Посилаючись на те, що Відповідач відмовився від спадкового майна на її користь, а оформити право власності на земельні ділянки немає можливості через відсутність правовстановлюючих документів, Позивачка просить скасувати державні акти та визнати за нею право власності на спірні земельні ділянки.

У судовому засіданні Позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд скасувати державні акти, видані на імя Відповідача, та визнати за нею право власності на спірні земельні ділянки.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи відділу Держземагенства у Міловському районі, проти задоволення позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, з наступних підстав:

Згідно наданих копій державних актів ЯИ №228821 та ЯИ №228822 (а.с. 5,6) Відповідач є власником двох земельних ділянок площею 5,900 га та 2,200 га відповідно. Сукупна площа цих ділянок складає 8,100 га.

Земельну ділянку площею 8,100 га (згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №047665) Відповідачу заповів його брат ОСОБА_4 (а.с. 50).

З інформації відділу Держземагенства у Міловському районі (а.с. 56) видно, що померлий ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 8,100 га, яка складалася з двох паїв - № 287.1 5,900 га, та № 287.2 2,200 га. Після смерті ОСОБА_4 зазначену земельну ділянку успадкував Відповідач, та отримав два державні акти: ЯИ № 228821 від 18.08.2010 року на земельну ділянку площею 5.900 га, та ЯИ № 228822 від 18.08.2010 року на земельну ділянку площею 2.200 га.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду Луганської області від 10.06.2013 року (а.с.7-8), Відповідач відмовився від майна, вказаного в заповіті померлого ОСОБА_4 від 05.05.2003 року, а саме земельної ділянки площею 8,100 га, на яку видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ № 047765 від 24.12.2002 року, на користь Позивачки, і ця відмова затверджена судом. З наведеного можна зробити висновок, що Відповідач вчинив правочин - розпорядився майном на свій розсуд, відмовившись від нього на користь Позивачки.

У цьому випадку право власності Відповідача на земельні ділянки припиняється на підставі п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону. Оскільки ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.06.2013 року, затверджено мирову угоду між сторонами щодо спірної земельної ділянки, у суду немає підстав сумніватися у правомірності відмови Відповідача від земельної ділянки і як наслідок набуття права власності Позивачкою на земельну ділянку площею 8,100 га, яка належала ОСОБА_4.

Окрім того, наслідком відмови Відповідача від земельних ділянок і припинення права власності на них є скасування їх державної реєстрації.

З урахуванням вищевикладеного та з сукупності допустимих доказів наданих сторонами по справі суд приходить до висновку, що Позивачка довела свої вимоги у повному обсязі.

На підставі ч.1 ст. 319, п.2 ч.1 ст. 346, ч.2 ст. 373 ЦК України,

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Скасувати реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку: серії ЯИ № 228821, виданого 18 серпня 2010 року на імя ОСОБА_3; серії ЯИ № 228822, виданого 18 серпня 2010 року на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 8,100 га, розташовану на території Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області, яка складається з двох частин: паю № 287.1 площею 5.9000 га, та паю № 287.2 площею 2.2000 га, яка, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛГ №047765 виданого 24.12.2002 року, належала ОСОБА_4.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана до Міловського районного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Луганської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: (підпис)

Голова Міловського

районного суду ОСОБА_6

Рішення набрало законної сили 25.11.2014 року.

Оригінал рішення знаходиться у Міловському районному суді,справа № 2-61/418/218/14-ц.