Справа № 152/157/14-ц
21 березня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді -
секретаря судового засідання - Бабиної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
27.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в якому зазначила, що вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
з 12.06.2011 року. Від даного шлюбу дітей у
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати,
посилаючись на те, що спільне життя в
шлюбі з відповідачем не склалося через
відсутність злагоди і взаєморозуміння
внаслідок різниці в характерах, а також
через вживання відповідачем спиртних
напоїв і вчинення сварок на ґрунті
цього. Однією сім'єю вона та відповідач
не проживають вісім місяців, спільне
господарство не ведуть. Вважає, що
подальше спільне життя та збереження
сім'ї неможливе, шлюб існує лише
формально, майнових спорів між нею та
відповідачем немає, на примирення не
Розлучатися через органи РАЦСу вона не
Крім того, на даний час вона створила
сім'ю з іншим чоловіком і має намір
узаконити відносини у цій сім'ї.
Просить при розірванні шлюбу відновити
її дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1». У разі
її відсутності просить розгляд справи
проводити у її відсутності.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, на
розлученні наполягає, на примирення з
відповідачем не згодна, не заперечує
щодо ухвалення рішення при заочному
розгляді справи (а.с.18).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився повторно. Про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином шляхом
надіслання судових повісток за
зареєстрованим місцем проживання, що
підтверджується зворотними
повідомленнями про вручення поштового
відправлення - судових повісток (а.с.12,
19, 20), про причини неявки в судове
засідання не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи, чи про
розгляд справи у його відсутності не
Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи та повторно не з'явився
до суду без поважних причин.
Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи, не з'явився до суду без
поважних причин, не повідомив суд про
причини неявки в судове засідання,
заяви про розгляд справи у його
відсутності не подавав, а позивачка не
заперечує щодо ухвалення заочного
рішення, то суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

В судове засідання не з'явилися всі
особи, які беруть участь в справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, при
цьому позивач заявила клопотання про
розгляд справи за її відсутності,
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні немає, тому суд
вважає, що справу можна розглянути без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
12.06.2011 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони дітей не
мають.

Позивачка не бажає примиритися з
відповідачем, має стійке
волевиявлення, спрямоване на
припинення сімейних відносин і
розірвання шлюбу. Причиною розладу в
сім'ї стали різні характери та погляди
подружжя на сімейне життя, а також те,
що відповідач вживає спиртні напої і
вчиняє сварки на ґрунті пияцтва.

Сторони однією сім'єю не проживають
понад вісім місяців.

Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливе та
суперечить інтересам позивачки,
оскільки сторони не проживають однією
сім'єю понад вісім місяців і позивачка
створила іншу сім'ю та бажає узаконити
відносини у цій сім'ї.

Встановленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України,
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод, яка, відповідно
до вимог ч.1 ст.9 Конституції України,
ратифікована Законом від 17.07.1997 року
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною
національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
чоловіка. Кожен із подружжя має рівні
права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод встановлено, що кожен із
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають зі вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110
СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини та інші обставини життя
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

Відповідно до ст.113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку із
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу іменуватися цим
прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище.

Оскільки у суду склалася достатня
переконаність у тому, що подальше
спільне життя подружжя неможливе, що
позивачка наполягає на розлученні, має
стійке волевиявлення до розірвання
шлюбу, а також, що збереження шлюбу та
подальше спільне проживання подружжя
суперечить інтересам позивачки, то суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 197, 212-215, 218, 223,
224-227 ЦПК України, на підставі ст.ст. 105,
110, 112, 113 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Івашковецькою
сільською радою Шаргородського району
Вінницької області 12.06.2011 року,
актовий запис за №2.

Після розірвання шлюбу відновити
дошлюбне прізвище позивачки - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя