Провадження № 2/431/19/2014 р.
Справа № 431/3092/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

08 січня 2014 року
Старобільський районний суд
Луганської області

у складі
головуючого судді Форощука
О.В.

при секретарі Бахтин Н.І.,

за
участі

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
судовому засіданні в залі суду в м.
Старобільську цивільну справу за
уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поновлення строку позовної давнини для
звернення до суду про визнання права
власності на ? частку в житловому
будинку та про визнання права
власності на ? частку в житловому
будинку на підставі набувальної
давності,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про поновлення
строку позовної давнини для звернення
до суду про визнання права власності на
? частку в житловому будинку та про
визнання права власності на ? частку в
житловому будинку на підставі
набувальної давності.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 про
визнання права власності на ? частку в
житловому будинку та про визнання
права власності на ? частку в житловому
будинку на підставі набувальної
давності.

В обґрунтування уточненого
позову позивач посилається на те, що 05
листопада 1983 року між нею та
відповідачем був укладений шлюб, який
зареєстрований Хорошенською сільскою
радою Слов»яносербського району за
актовим записом № 31. Від шлюбу мають
двох повнолітніх дітей. 10 жовтня 1986
року під час шлюбу ними був придбаний
житловий будинок АДРЕСА_1. Придбаний
житловий будинок був придбаний за 3000
рублів, з яких 1000 рублів спільних
подружжя та 2000 рублів були надані їй її
батьками. Будинок був зареєстрований
на відповідача ОСОБА_3 02 грудня 1996 року
Старобільським районним судом було
винесено рішення про розірвання шлюбу
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що 20.05.2009 року
в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
був зроблений актовий запис № 71. З
початку червня місяця 1996 року вона з
відповідачем фактично припинила
шлюбні відносини, відповідач вибув до
місця проживання у другу місцевість, а
вона залишилась проживати у придбаному
житловому будинку АДРЕСА_1, у якому
мешкає по теперішній час. За час
мешкання в придбаному будинку вона
провела в ньому будівельні роботи. На
теперішній час вона відкрито проживає
в цьому будинку, безпосередньо володіє
майном, як своїм власним. Будинок вона
ремонтує, підтримує у належному стані,
сплачує комунальні послуги та інше.
Тому просить суд встановити строк для
звернення до суду; визнати за нею право
власності на ? частку в житловому
будинку АДРЕСА_1 як дружини; визнати за
нею право власності на ? частку в
житловому будинку АДРЕСА_1 на підставі
набувальної давності; стягнути з
відповідача судові витрати у розмірі
1087 гривень 31 копійка.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце слухання
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не зявився, про час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, від нього
не надійшла заява про відкладення
розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність
відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було розірвано 30 травня 2009 року,
про що в книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 71 (а.с. 10).

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 10.10.1986 року, ОСОБА_3
придбав у ОСОБА_5 житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії технічного
паспорту на житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, його
власником є ОСОБА_3 (а.с. 7-10).

Відповідно до довідки, виданої
головою Підгорівської сільської ради,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав та
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
знятий з реєстрації 30.04.1998 року у
зв'язку зі зміною місця проживання (а.с.
11).

Вартість вказаного будинку - 66000,00 грн.
підтверджується звітом про оцінку
майна від 03.10.2013 року (а.с. 13-27).

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Підгорівської сільської
ради, ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом з
сином ОСОБА_6 (а.с. 12).

Свідок ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснила, що позивач з
відповідачем проживали в шлюбі до 1986
року, потім відповідач поїхав в
Слов»яносербськ, а позивач залишилась
проживати тут. Вони не проживали разом
дуже багато часу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснила, що відповідач
поїхав жити в Слов»яносербськ, вона
його бачила тільки два рази - він
приїжджав на весілля до доньки та
привозив онуку. ОСОБА_2 у будинку мешкає
постійно, добудувала до нього дві
кімнати.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України.
Особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України,
якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України,
у разі поділу майна, що об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Позивач ОСОБА_2 живе у вказаному
будинку більше десяти років,
добросовісно заволоділа цим будинком,
відкрито в ньому проживає, безперервно
проживає в ньому, ремонтує будинок,
сплачує комунальні послуги, тощо.

Суд вважає, що підстави пропуску
позивачем строку позовної давнини є
поважними.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне судові витрати,
понесені позивачем стягнути з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 328, 344, 376 ЦК України,
керуючись ст..ст. 10-11, 88, 209-210, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поновлення строку позовної
давнини для звернення до суду про
визнання права власності на ? частку в
житловому будинку та про визнання
права власності на ? частку в житловому
будинку на підставі набувальної
давності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частку в житловому будинку АДРЕСА_1 як
дружини.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частку в житловому будинку АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_3 на підставі
набувальної давності.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 1087 грн. 31 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.В. Форощук