У х в а л а

17 березня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 28 березня 2007 року між ОСОБА_4 та
закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») було
укладено кредитний договір, згідно до
умов якого ОСОБА_4 було надано кредит у
розмірі 61 420 доларів США зі сплатою 12,49 %
річних на строк до 28 березня 2013 року.
На забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за вказаним договором між
ним та банком було укладено договір
поруки. У зв'язку з тим, що позичальник
не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором, банк надіслав
йому, як поручителю, письмову вимогу
про дострокове виконання зобов'язань
за кредитним договором та сплату суми
кредиту у розмірі 46 064 доларів 92 центи
США, відсотків за користування
кредитом у розмірі 1 165 доларів 65 центів
США, пені за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом у розмірі 5 826
грн 37 коп., штрафу у розмірі
75 грн. Зазначав, що у договорі поруки
строк припинення поруки не
встановлено, вказана вимога про
дострокове повернення кредиту ним
отримана 15 грудня 2008 року, а
тому строк виконання основного
зобов'язання настав 15 грудня
2008 року. Проте банк звернувся до суду з
позовом 10 квітня 2010 року, тобто з
порушення встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК
України шестимісячного строку з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Ураховуючи наведене, позивач просив
визнати договір поруки припиненим з 15
травня 2009 року.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 13 серпня 2013
року у задоволенні позву ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення. У задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено з інших
правових підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у даній
справі.

У лютому 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
ч.4 ст. 559 ЦК України, що потягло,
на думку заявника, ухвалення різних за
змістом рішень у подібних
правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13
листопада 2013 року.

Із доданого до заяви судового рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ випливає різне визначення
предмета регулювання правових норм,
різні підстави та зміст позовних вимог
й різні фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, яке
оскаржується.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами
для перегляду судових рішень, то у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору поруки припиненим за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська