ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 694/1693/13-ц
№ 2/694/20/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі:головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі
Блискавки А.С.

за участі:позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3,ОСОБА_4

представника відповідачів
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення авансу за
будинковолодіння, -

в с т а н о в и в:

04 листопада 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3,ОСОБА_4 про стягнення авансу за
будинковолодіння , мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що в березні 2011 року
вона домовилася з відповідачами про
продаж належного їм будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 за 65000грн.
Одразу вказану суму вона не віддала, а
передала відповідачам 20000 грн. у
присутності свідка. Решту суми за
усною домовленістю повинна була
віддати до 31 жовтня 2011 року,про що
написала розписку. Ніяких письмових
договорів при цьому вона з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не укладали.Кошти в сумі 20000 грн.
необхідні були відповідачам, як
повідомили вони для оформлення
документів для послідуючого
нотаріального оформлення договору та в
присутності свідка написали
розписку.Укладання договору
купівлі-продажу постійно
відкладалося,а через деякий час вона
дізналася,що будинковолодіння не
належить відповідачам,а власником
будинку являється мати
відповідачів,яка померла.Для
врегулювання конфлікту відповідачі
запевнили її,що спадщиу,яка відкрилася
після смерті батька оформлять в
нотаріальному порядку ,а потім
укладуть договір купівлі-продажу з
нею.Крім того, її стало відомо що у
відповідачів є ще брат,який проживає в
м.Черкаси і також претендує на
спадщину.Вона знову після отриманої
інформації звернулася до відповідачів
з проханням повернути її кошти в сумі
20000 грн.,однак відповідачі повернули
лише 3900 грн.,а решту коштів в сумі 16100
грн. повертати відмовляються та почали
уникати зустрічей з нею,а тому вона
постійно була змушена розшукувати їх
та просити про повернення коштів.Кошти
в сумі 20000 грн. являються авансом за
будинковолодіння,що знаходиться в
с.Княжа,Звениродсь

кого району,Черкаської області,а тому
просить суд стягнути з відповідачів
сплачену нею суму авансу в розмірі 16100
грн,так як в добровільному порядку
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повертати вказані
грошові кошти відмовляються. Також,
просить стягнути на його користь з
відповідачки понесені ним судові
витрати.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали та
просять суд його задовольнити в
повному об»ємі.Позивачка доповнила,що
вона має інформацію, що відповідачі
збираються продати будинковолодіння
іншій особі,оскільки на даний час в
будинку хтось проживає,а також просить
стягнути на її користь з відповідачів
понесені нею судові витрати за сплату
судового збору 229 грн.40 коп. та витрати
на правову допомогу в сумі 2200 грн. .

Відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_4 та їх
представник ОСОБА_5 позов в частині
одержання від ОСОБА_1 грошових коштів в
сумі 20000 грн.визнали, але вважають, що
вони були передані їм в якості завдатку
і тому поверненню не підлягають,
зазначили, що позивачці були повернуті
кошти в сумі 3900 грн.,а також
підтвердили,що на момент передачі
коштів будинок АДРЕСА_1 їм не належав, а
належав їх матері,яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6,і свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_4 отримав лише 15.11.2011 року.В
будинку дійсно на даний проживають
інші люди.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
10.01.2014 року не з»явився ,надавши до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності та у задоволенні позову
просить відмовити.

За ухвалою суду справа розглядається
у відсутності відповідача ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду пояснила,що працює
сільським головою
с.Княжа,Звенигородського
району,Черкаської області і дійсно
була присутня при передачі ОСОБА_7
грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі
20000 грн. за будинковолодіння в с.Княжа
та диктувала розписки вказаним
особам,як необхідно писати, а потім
після написання росписок підтвердила
справжність підписів та скріпила
мокрою гербовою печаткою Княжицької
сільської ради.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду пояснив, що працює в
Звенигородському РВ з обслуговування
Звенигородського району та м.Ватутіне
УМВС України Черкаській області та
проводив перевірку за заявою ОСОБА_1
про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
повертають їй грошові кошти в сумі 16100
грн.,провівши перевірку склав висновок
26.06.2013 року,де вказав,як йому пояснювали
сторони,що грошові кошти це
завдаток,але значення слів «завдаток»
та «аванс» він не розуміє, також
пояснив, що ОСОБА_3 повернув позивачці
кошти в сумі 3900 грн..

Вислухавши сторони,їх
представників,свідків, вивчивши
матеріали справи і дослідивши надані
докази у межах заявлених позовних
вимог, суд встановив наступне.

В березні 2011 року сторони по справі
усно домовилися про продаж позивачці
належного відповідачам будинку
,розташованого по АДРЕСА_1.

14 березня 2011 року відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_3 отримали від позивачки
ОСОБА_1 20000 грн. від загальної суми 65000
грн. за продаж будинку,який
розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується розпискою від 14.03.2011
року, написаною власноручно ОСОБА_4 та
підписано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,а
справжність підписів підтверджено
сільським головою с.Княжа ОСОБА_6 та
скріплено мокрою гербовою печаткою
Княжицької сільської ради і не
оспорюється сторонами.(а.с.7).

Позивачкою у присутності свідка було
передано відповідачам 20000 грн., в якості
авансу, а решту за усною та письмовою
домовленістю, вона зобов»язувалася
сплатити до 31 жовтня 2011 року
відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Як вбачається з письмових матеріалів
справи, власником будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 являлася
ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 31.01.2008 року,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.(а.с.23-30)

На даний час власником вищевказаного
будинковолодіння являється ОСОБА_4 на
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 15.11.2011 року,після смерті
ОСОБА_9,яка померла,ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстрованого в реєстрі за №1-3922, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в спадковому реєстрі від
15.11.2011 року, номер витягу: 28703118.(а.с.20-21)

21.06.2013 року позивачка зверталася до
Звенигородської міжрайонної
прокуратури з приводу неповернення
відповідачами грошових коштів в сумі
16100 грн. і дану перевірку проводив
старший ДІМ СДІМ Звенигородського РВ з
обслуговування Звенигородського
району та м.Ватутіне УМВС України
Черкаській області ОСОБА_8,де
зазначив,що грошові кошти,це завдаток
за будинок,але як пояснив в судовому
засіданні,що записував зі слів
сторін,але значення слів «завдаток» та
«аванс» він не розуміє.(а.с.8)

Відповідачі не виконали взяте на себе
зобов'язання, договір купівлі-продажу
будинковолодіння, розташованого по
вул..Лесі Українки,56 в
с.Княжа,Звенигородського району,
Черкаської області, з позивачкою
укладений не був.

Отже, судом встановлено, що
відповідачі не являючись власниками
вищезазначеного будинковолодіння,не
отримали свідоцтво про право на
спадщину за законом,тобто не маючи
жодного документу на право
розпорядження вказаним
будинковолодінням, незаконно та
безпідставно отримали від позивачки
грошові кошти в розмірі 20000 грн. ,як
аванс за продаж будинковолодіння, яке
їм не належить, тобто відповідачі
безпідставно заволоділа грошовими
коштами позивачки, не маючи на те
жодних правових підстав.

Будь-яких правочинів, за якими б
відповідачі мали отримати від
позивачки грошові кошти, між сторонами
укладено не було, що було підтверджено
сторонами в судовому засіданні.

Факт написання розписок та отримання
від позивачки грошових коштів в
розмірі 20000 грн. відповідачами ОСОБА_4
та ОСОБА_3 не заперечується. Згідно ч. 3
ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК
України.Обставини, визнані сторонами
згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 570 ЦК
України завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума сплачена в рахунок належних з
боржника платежів є завдатком, вона
вважається авансом.

Положеннями ч. 2 ст. 571 ЦК України
визначено, що сторона, винна у
порушенні зобов'язання, має
відшкодувати другій стороні збитки в
сумі, на яку вони перевищують розмір
(вартість) завдатку, якщо інше не
встановлено договором.

Виходячи із зазначених норм закону,
передана у якості завдатку сума
обов'язково має бути вказана у
письмовій угоді між сторонами як
завдаток. Договір про завдаток є
додатковим до правочину щодо
купівлі-продажу нерухомого майна і
відноситься до типу реальних
договорів. В іншому випадку, відносно
переданої суми виникають звичайні
правовідносини щодо авансу.

Приймаючи до уваги, що договору
купівлі-продажу майнових прав, який би
за своєю формою і змістом відповідав
вимогам закону, між позивачкою і
відповідачами укладено не було, а
сторони лише виразили свій намір
укласти такий договір в майбутньому,
суд визнає, що передана позивачкою сума
у розмірі 20000 грн., виконувала виключно
розрахункову функцію, тому вона
визнається авансом.

Суть відмінності авансу від завдатку
полягає в тому, що аванс не є способом
забезпечення зобов'язання, аванс - це
лише платіж і незалежно від того, хто
винен у невиконанні зобов'язання,
особа, яка отримала аванс повинна його
повернути.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При зверненні позивачки до суду з
зазначеним позовом нею сплачено 229,40
грн. судового збору та витрати на
правову допомогу в сумі 2200 грн., які
підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі ст.ст.570,571,657 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 79, 88, 208, 209, 212-215
ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,уроженця та жителя
с.Княжа,Звенигородського
району,Черкаської
області,ідентифікаційний номер НОМЕР_1
та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3,уроженця с.Княжа,
Звенигородського району, Черкаської
області,жителя
АДРЕСА_2,ідентифікаційний номер НОМЕР_2
в солідарному порядку на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,уроженки с.Орак,
Леовського району, Республіки
Молдова,жительки
с.Капустине,Шполянського району,
Черкаської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3 - 16100 грн. авансу.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних
частинах на користь ОСОБА_1 судові
витрати за сплату судового збору в сумі
229 грн.40 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 2200 грн.,а всього 2429 грн.40
коп.

Повний текст рішення виготовлений
14.01.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя